PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 375/2012
ze dne 2. května 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 885/2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (1), a zejména na článek 42 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 6 odst. 1 písm. e) nařízení (ES) č. 1290/2005 akreditované platební agentury členských států zajišťují, aby doklady, pokud jde o platby, které provádějí, byly přístupné a uchovávané tak, že je zaručena jejich úplnost, platnost a dohledatelnost v čase. S cílem zohlednit vývoj v informačních a komunikačních technologiích, díky kterým je možné uchovávat podklady pro žádosti o podporu v elektronické podobě bezpečným a z hlediska nákladů efektivním způsobem, by se mělo členským státům umožnit, aby uchovávaly podklady pro žádosti o podporu spíše v elektronické než tištěné podobě. Pokud vnitrostátní právní předpisy umožňují použití dokladů v elektronické podobě jako důkazu účtovaných transakcí ve vnitrostátních soudních řízeních, členský stát by měl být schopen této možnosti využít. Doklady v elektronické podobě by měly být chráněny v souladu s mezinárodními normami pro zabezpečení informací, stejně jako ostatní informace, kterými disponuje platební agentura, a to v souladu s nařízením Komise (ES) č. 885/2006 (2), aby se zajistilo, že jsou přístupné k požadované kontrole Komise v podobě, která přesně odráží původní doklady v tištěné podobě.
(2)
Podle čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005, jestliže výdaje nebyly uskutečněny v souladu s pravidly Unie, Komise rozhodne, které částky mají být vyloučeny z financování Unií. V zájmu účinnosti a účelnosti procesu schvalování účetní závěrky je třeba Komisi umožnit, aby se nezabývala případy, kdy výsledky jejího vyšetřování vedou k závěru, že předpokládané příslušné maximální částky jsou nižší než 50 000 EUR a představují méně než 10 % příslušných výdajů.
(3)
Aby se zajistilo, že postup při výkonu rozhodnutí přijatých podle článků 30 a 31 nařízení (ES) č. 1290/2005, pokud jde o EZFRV, je účinný a průhledný, je nezbytné zajistit, že postavení dotčeného členského státu je takové, aby byly zohledněny finanční důsledky těchto rozhodnutí při předkládání prohlášení o výdajích uvedených v článku 27 zmíněného nařízení.
(4)
S ohledem na možnost, že členský stát může mít vážné finanční obtíže způsobené značným zhoršením mezinárodního hospodářského prostředí, by měla mít Komise možnost odložit odpočty z financování Unií těch výdajů, jež nebyly uskutečněny v souladu s předpisy Unie, jestliže to dotyčný členský stát požaduje. Odklad odpočtu na dobu nejvýše osmnácti měsíců by měl být poskytnut také těm členským státům, které o to požádají a které zároveň využívají finanční pomoci v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (3), s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (4), Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability podepsanou dne 11. července 2011 a smlouvou o úvěru podepsanou s Řeckem dne 8. května 2010. Členské státy využívající rozhodnutí o odkladu zajistí, aby nedostatky, které byly důvodem pro odpočty a které stále přetrvávají i v době přijetí rozhodnutí, byly odstraněny na základě akčního plánu vypracovaného po konzultaci s Komisí a obsahujícího zřetelné ukazatele pokroku. Pokud členský stát využívající takového odkladu nezjedná nápravu nedostatků v souladu s akčním plánem, a vystavuje tak rozpočet Unie dodatečným finančním rizikům, měla by Komise zrušit své rozhodnutí, kterým se odkládá datum provedení odpočtů při dodržení zásady proporcionality.
(5)
Nařízení (ES) č. 885/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6)
Výbor zemědělských fondů nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 885/2006 se mění takto:
1)
V článku 9 se doplňuje nový odstavec 5, který zní:
„5. Podklady uvedené v odstavcích 1 až 4 se uchovávají k dispozici Komisi v tištěné podobě a/nebo v elektronické podobě.
Členský stát se může rozhodnout uchovávat doklady výhradně v elektronické podobě, pouze pokud jeho vnitrostátní právní předpisy povolují používání elektronických dokumentů jako důkazu účtovaných transakcí ve vnitrostátních soudních řízeních.
Pokud jsou doklady uchovávány pouze v elektronické podobě, musí být dotyčný systém v souladu s bodem 3 B) přílohy I.“
2)
V čl. 10 odst. 2 se druhá věta druhého pododstavce nahrazuje tímto:
„Komise tuto částku odečte od první platby nebo ji k ní přičte; jde o první platbu, za niž členský stát předkládá prohlášení o výdajích poté, co bylo přijato rozhodnutí podle článku 30 nařízení (ES) č. 1290/2005.“
3)
Článek 11 se mění takto:
a)
V odstavci 3 se doplňuje čtvrtý pododstavec, který zní:
„Komise může v jakékoli fázi ukončit řízení, pokud očekává, že případné finanční důsledky nesouladu zjištěné na základě šetření uvedeného v prvním odstavci by neměly překročit 50 000 EUR a 10 % příslušných výdajů.“
b)
V odstavci 4 se druhý a třetí pododstavec nahrazují tímto:
„Pokud jde o EZFRV, provádí Komise odpočty z financování Unií od platby, za niž členský stát předložil prohlášení o výdajích poté, co bylo přijato rozhodnutí podle článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005.
Na žádost členského státu a po konzultaci s Výborem zemědělských fondů však Komise může přijmout rozhodnutí:
a)
kterým se stanoví různé lhůty pro provedení odpočtů nebo povoluje jejich náhrada v jedné či více splátkách, pokud je to odůvodněno závažností odpočtů zahrnutých do prováděcího aktu přijatého na základě článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005; nebo
b)
kterým se odkládá na období nejvýše osmnácti měsíců od data jeho přijetí provádění všech odpočtů, které mají být realizovány v průběhu tohoto období, a současně schvaluje jejich provádění po skončení odkladu v nejvýše třech stejných ročních splátkách pro ty členské státy, které využívají finanční pomoci podle nařízení Rady (ES) č. 332/2002 (5), nařízení Rady (EU) č. 407/2010 (6), Smlouvy o založení Evropského mechanismu stability a smlouvy o úvěru podepsané s Řeckem dne 8. května 2010.
Období odkladu podle písmene b) třetího pododstavce nemůže být prodlouženo a žádné další rozhodnutí povolující odklad nemůže být v případě téhož členského státu přijato. Členský stát využívající rozhodnutí o odkladu zajistí, aby nedostatky, které byly důvodem pro odpočty a které stále přetrvávají i v době přijetí rozhodnutí o odkladu, byly odstraněny na základě akčního plánu vypracovaného po konzultaci s Komisí a obsahujícího zřetelné ukazatele pokroku. Pokud členský stát nepřijme nezbytná opatření k odstranění těchto nedostatků, jak předpokládá akční plán, pokud pokrok nápravné akce podle ukazatelů pokroku není dostatečný nebo pokud výsledek akce není uspokojivý, Komise zruší své rozhodnutí, kterým se odkládá datum provedení odpočtů při dodržení zásady proporcionality.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. května 2012.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 375/2012,
annettu 2 päivänä toukokuuta 2012,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maksajavirastojen ja muiden elinten hyväksymisen sekä maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta annetun asetuksen (EY) N:o 885/2006 muuttamisesta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (1) ja erityisesti sen 42 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 6 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti jäsenvaltioiden nimeämien maksajavirastojen on varmistettava, että niiden suorittamia maksuja koskevat asiakirjat ovat saatavilla ja että ne säilytetään tavalla, joka takaa niiden täydellisyyden, moitteettomuuden ja luettavuuden pitkällä aikavälillä. Koska tieto- ja viestintätekniikan kehitys mahdollistaa tukihakemusta tukevien asiakirjojen säilyttämisen sähköisessä muodossa turvatusti ja kustannustehokkaasti, jäsenvaltioiden olisi voitava säilyttää tukihakemukseen liittyvät tositteet ennemmin sähköisessä kuin paperimuodossa. Jäsenvaltion olisi voitava käyttää kyseistä vaihtoehtoa, jos kansallinen lainsäädäntö sallii kansallisissa tuomioistuinkäsittelyissä sähköisten asiakirjojen käytön todisteena tilien perustana olevista toimista. Sähköisessä muodossa olevat asiakirjat olisi suojattava kansainvälisten tietoturvastandardien mukaisesti samalla tavoin kuin muut maksajaviraston hallussa komission asetuksen (EY) N:o 885/2006 (2) mukaisesti olevat tiedot, jotta voidaan varmistaa, että ne ovat tarvittaessa saatavilla komission tarkastuksia varten täsmälleen alkuperäisiä paperiasiakirjoja vastaavassa muodossa.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artiklan 1 kohdan mukaisesti tapauksissa, joissa menoja ei ole toteutettu unionin sääntöjen mukaisesti, komissio päättää unionin rahoituksen ulkopuolelle jätettävistä määristä. Sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyn vaikuttavuuden ja tehokkuuden varmistamiseksi komissiolla olisi oltava mahdollisuus olla määräämättä seuraamuksia tapauksissa, joissa sen suorittaman tutkimuksen perusteella päätellään, etteivät kyseessä olevat oletetut enimmäismäärät ole yli 50 000 euroa ja yli 10 prosenttia asianomaisesta menosta.
(3)
Sen varmistamiseksi, että asetuksen (EY) N:o 1290/2005 30 ja 31 artiklan nojalla tehtyjen, maaseuturahastoa koskevien päätösten täytäntöönpanemiseksi käytettävä menettely on tehokas ja avoin, on tarpeen huolehtia siitä, että kyseessä oleva jäsenvaltio pystyy ottamaan kyseisten päätösten rahoitusvaikutukset huomioon mainitun asetuksen 27 artiklassa tarkoitettua menoilmoitusta toimittaessaan.
(4)
Koska jäsenvaltiolle voi aiheutua vakavia taloudellisia vaikeuksia kansainvälisen taloudellisen tilanteen voimakkaan heikkenemisen seurauksena, komissiolla olisi oltava mahdollisuus lykätä sellaisten menojen osalta, joita ei ole toteutettu unionin sääntöjen mukaisesti, tehtäviä unionin rahoituksen vähennyksiä, jos asianomainen jäsenvaltio tätä pyytää. Vähennyksiä olisi lykättävä enimmillään 18 kuukautta myös niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka sitä pyytävät ja jotka saavat taloudellista tukea järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille 18 päivänä helmikuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 (3), Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta 11 päivänä toukokuuta 2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010 (4), 7 päivänä kesäkuuta 2010 allekirjoitetun Euroopan rahoitusvakausvälinettä koskevan puitesopimuksen tai 11 päivänä heinäkuuta 2011 allekirjoitetun Euroopan vakausmekanismin perustamista koskevan sopimuksen mukaisesti. Lykkäämispäätöksestä hyötyvän jäsenvaltion on varmistettava, että puutteita, jotka ovat olleet vähennysten perusteena ja jotka yhä ovat jäljellä päätöstä tehtäessä, ollaan parhaillaan korjaamassa nojautuen toimintasuunnitelmaan, joka on laadittu komissiota kuullen, käyttäen selkeitä edistymisen indikaattoreita. Jos lykkäyksestä hyötyvä jäsenvaltio ei korjaa puutteita toimintasuunnitelman mukaisesti ja näin ollen aiheuttaa unionin talousarvion kannalta ylimääräisen taloudellisen riskin, komission olisi kumottava vähennysten täytäntöönpanopäivää lykkäävä päätöksensä, kuitenkin samalla suhteellisuusperiaatetta noudattaen.
(5)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 885/2006 olisi muutettava.
(6)
Maatalousrahastojen komitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 885/2006 seuraavasti:
1)
Lisätään 9 artiklaan 5 kohta seuraavasti:
”5. Edellä 1-4 kohdassa tarkoitetut tositteet on pidettävä komission saatavilla joko paperimuodossa, sähköisessä muodossa ja/tai molemmissa edellä mainituissa muodoissa.
Asiakirjat voidaan säilyttää pelkästään sähköisessä muodossa vain siinä tapauksessa, että asianomaisen jäsenvaltion kansallinen lainsäädäntö sallii kansallisissa tuomioistuinkäsittelyissä sähköisten asiakirjojen käytön todisteena tilien perustana olevista toimista.
Jos asiakirjat säilytetään pelkästään sähköisessä muodossa, siihen käytettävän järjestelmän on oltava liitteessä I olevan 3 kohdan B alakohdan mukainen.”
2)
Korvataan 10 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toinen virke seuraavasti:
”Komissio vähentää kyseisen määrän ensimmäisestä maksusta, jonka osalta jäsenvaltio toimittaa menoilmoituksen sen jälkeen, kun asetuksen (EY) N:o 1290/2005 30 artiklassa tarkoitettu päätös on annettu, tai lisää sen tällaiseen maksuun.”
3)
Muutetaan 11 artikla seuraavasti:
a)
Lisätään 3 kohtaan neljäs alakohta seuraavasti:
”Komissio voi milloin tahansa päättää menettelyn ilman, että asianomaiselle jäsenvaltiolle aiheutuu taloudellisia seuraamuksia, jos se olettaa, että 1 kohdassa tarkoitetun tutkimuksen tuloksena todetun sääntöjen noudattamatta jättämisen mahdolliset taloudelliset vaikutukset eivät ole yli 50 000 euroa ja yli 10 prosenttia asianomaisesta menosta tai takaisin perittävistä määristä.”
b)
Korvataan 4 kohdan toinen ja kolmas alakohta seuraavasti:
”Maaseuturahaston yhteydessä komissio tekee unionin rahoitusta koskevat vähennykset maksusta, jonka osalta jäsenvaltio toimittaa menoilmoituksen sen jälkeen, kun asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artiklassa tarkoitettu päätös on annettu.
Kuitenkin jäsenvaltion pyynnöstä ja maatalousrahastojen komiteaa kuultuaan komissio voi tehdä päätöksen, jolla
a)
asetetaan vähennyksille eri päivämäärä tai, jos asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artiklan nojalla annettuun täytäntöönpanosäädökseen sisältyvien vähennysten määrä sitä edellyttää, sallitaan niiden korvaaminen yhdessä tai useammassa erässä; tai
b)
lykätään enintään 18 kuukauden ajanjakson loppuun päätöksen antamispäivästä kaikkien kyseisen jakson aikana täytäntöönpantavien vähennysten täytäntöönpanoa ja samanaikaisesti sallitaan niiden täytäntöönpano lykkäyksen jälkeen kolmessa samansuuruisessa erässä niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka saavat taloudellista tukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 (5), neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010 (6), 7 päivänä kesäkuuta 2010 allekirjoitetun Euroopan rahoitusvakausvälinettä koskevan puitesopimuksen tai Euroopan vakausmekanismin perustamista koskevan sopimuksen nojalla.
Kolmannen alakohdan b alakohdassa tarkoitettua lykkäysaikaa ei voida pidentää eikä saman jäsenvaltion osalta voida antaa uutta lykkäyksen sallivaa päätöstä. Lykkäämispäätöksestä hyötyvän jäsenvaltion on varmistettava, että puutteita, jotka ovat olleet vähennysten perusteena ja jotka yhä ovat jäljellä päätöstä annettaessa, ollaan parhaillaan korjaamassa nojautuen toimintasuunnitelmaan, joka on laadittu komissiota kuullen, käyttäen selkeitä edistymisen indikaattoreita. Jos jäsenvaltio ei toteuta tarvittavia toimia kyseisten puutteiden korjaamiseksi, kuten toimintasuunnitelmassa edellytetään, jos korjaavien toimien suhteen ei edistymisen indikaattorien perusteella edistytä riittävästi tai jos toimen lopputulos ei ole tyydyttävä, komissio kumoaa päätöksensä lykätä vähennysten täytäntöönpanopäivää, kuitenkin samalla suhteellisuusperiaatetta noudattaen.”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 2 päivänä toukokuuta 2012.