PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 60/2012
ze dne 16. ledna 2012,
kterým se ukončuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska prováděný podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 172/2008 (2) (dále jen „původní nařízení“) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska. Tato opatření sestávají z valorického cla ve výši 17,8 % až 22,7 %. Na šetření, jež vedlo k přijetí tohoto nařízení, bude dále odkazováno jako na „původní šetření“.
1.2 Žádost o přezkum
(2)
Dne 30. listopadu 2009 Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „prozatímní přezkum“). Žádost o přezkum, kterou podaly společnosti Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. jako vyvážející výrobce a Kuzneckije ferrosplavi, a. s., která je s touto společností ve spojení (obě společně dále uvedeny jako „žadatel“), byla omezena na zkoumání dumpingu ve vztahu k žadateli. Antidumpingová celní sazba platná pro tohoto žadatele na základě jeho dumpingového rozpětí je 22,7 %.
(3)
Ve své žádosti žadatel uvedl, že okolnosti, na jejichž základě byla stávající opatření zavedena, se změnily, pokud jde o výrobce, a že tyto změny jsou trvalé povahy.
(4)
Žadatel poskytl přímé důkazy o tom, že v jeho případě k vyrovnání účinků dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření. Podle informací uvedených v žádosti o přezkum ze srovnání domácích cen žadatele a jeho vývozních cen do Unie vyplynulo, že dumpingové rozpětí je zjevně podstatně nižší než současná úroveň opatření.
1.3 Zahájení přezkumu
(5)
Jelikož Komise po konzultaci s poradním výborem stanovila, že existují dostatečné důkazy odůvodňující zahájení prozatímního přezkumu, rozhodla se zahájit v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení částečný prozatímní přezkum omezený pouze na posouzení dumpingu ve vztahu k žadateli. Oznámení o zahájení přezkumu zveřejnila Komise dne 27. října 2010 v Úředním věstníku Evropské unie (3) (dále jen „oznámení o zahájení“) a zahájila šetření.
1.4 Dotčený výrobek a obdobný výrobek
(6)
Výrobek, který je předmětem prozatímního přezkumu, je stejným výrobkem jako ten, který byl předmětem původního šetření, tj. ferosilicium pocházející z Ruska, v současné době kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90.
(7)
Dotčený výrobek vyráběný a prodávaný v Rusku a výrobek vyvážený do Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné použití, a proto se ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení považují za obdobné.
1.5 Zúčastněné strany
(8)
Komise o zahájení prozatímního přezkumu oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(9)
Komise zaslala žadateli dotazník a obdržela odpověď ve lhůtě stanovené k tomuto účelu. Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k určení dumpingu, a byly provedeny inspekce na místě v těchto místech:
-
společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. (dále jen „CHEM“), Čeljabinsk, Rusko,
-
společnost Kuzneckije ferrosplavi, a. s. (dále jen „KF“), Kuzněck, Rusko,
a
-
společnost RFA International LP (dále jen „RFAI“) v Mishawaka, USA & Nieuwdorp Zld, Nizozemsko.
1.6 Období šetření
(10)
Šetření probíhalo od 1. října 2009 do 30. září 2010 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ
2.1 Úvod
(11)
Nejprve se podotýká, že podle judikatury soudů EU (4) mají orgány v rámci přezkumu nutnosti zachovat stávající opatření založeného na čl. 11 odst. 3 základního nařízení široký prostor pro uvážení, včetně možnosti provést budoucí hodnocení cenové politiky dotyčných vývozců. V této souvislosti musí orgány prozkoumat argumenty žadatele, proč se okolnosti jeho situace trvale změnily, což má údajně ospravedlnit snížení nebo dokonce zrušení cla.
(12)
Žadatel uvedl, že lze oprávněně říci, že změněné okolnosti jsou trvalé povahy, a tedy úroveň opatření by měla být, pokud jde o žadatele, snížena nebo by opatření měla být úplně zrušena, neboť není pravděpodobné, že by v dohledné budoucnosti došlo k opakování dumpingového dovozu vůbec nebo v podobné míře, jako byla míra zjištěná při původním šetření.
2.2 K otázce, zda žadatel ještě v období přezkumného šetření prodával na trhu EU za dumpingové ceny (5)
(13)
Dříve než bude reagováno na různé argumenty žadatele týkající se (údajné) trvalé povahy (údajných) změněných okolností, je užitečné nejprve popsat úvahy orgánů vztahující se k otázce, zda žadatel ještě v období přezkumného šetření mohl prodávat na trhu EU za dumpingové ceny.
2.2.1 Běžná hodnota
(14)
Za účelem stanovení běžné hodnoty se nejdříve stanovilo, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku společností nezávislým odběratelům byl ve srovnání s jeho celkovým objemem vývozu do Unie reprezentativní. Podle čl. 2 odst. 2 základního nařízení se domácí prodej považuje za reprezentativní, pokud celkový objem domácího prodeje dosáhne alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku do Unie. Bylo zjištěno, že celkový prodej obdobného výrobku společností na domácím trhu je reprezentativní.
(15)
U každého typu výrobku prodávaného společností na domácím trhu, který byl uznán za přímo srovnatelný s typem prodávaným za účelem vývozu do Unie, bylo stanoveno, zda je jeho prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého typu výrobku na domácím trhu je uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového typu nezávislým odběratelům na domácím trhu v období přezkumného šetření představoval nejméně 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(16)
Rovněž bylo zkoumáno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. Toto zkoumání proběhlo na základě stanovení podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu pro každý vyvážený typ dotčeného výrobku během každého z období.
(17)
V případě těch typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady na jednotku a jejichž vážená průměrná výrobní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.
(18)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného v každém z těchto období.
(19)
Pokud u některého typu výrobku prodávaného touto společností nebylo možno pro stanovení běžné hodnoty použít ceny na domácím trhu, byla běžná hodnota vypočtena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(20)
Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoví podle úvodní věty čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které společnost skutečně zaznamenala při výrobě a prodeji obdobného výrobku v rámci běžného obchodního styku.
2.2.2 Vývozní cena
(21)
Vývoz do Unie společnost uskutečňuje prostřednictvím švýcarské pobočky společnosti RFAI, která je s ní ve spojení a jež v období přezkumného šetření plnila veškeré dovozní funkce spojené se zbožím vstupujícímu do volného oběhu v Unii, tj. funkce dovozce ve spojení.
(22)
Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě cen, za něž byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu, upravených s přihlédnutím k veškerým nákladům vzniklým mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i k přiměřenému rozpětí pro prodejní, režijní a správní náklady a zisky. Pro tento účel se vzhledem k neexistenci nových informací od nezávislých dovozců o obvykle dosahovaných ziscích použil shodný procentní zisk, z něhož se vycházelo v původním šetření, tedy 6 %.
(23)
Žadatel tvrdil, že k RFAI by mělo být přistupováno jako k součásti jednoho hospodářského subjektu, a že tudíž při stanovení vývozních cen by neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady RFAI a zisk RFAI.
(24)
Toto tvrzení nelze přijmout, a to z následujících důvodů:
-
oba vyvážející výrobci mají své vlastní vývozní oddělení,
-
společnost RFAI je silně zapojena do mezinárodní činnosti skupiny (např. asistenční služba pro zákazníky, logistika a rozvrh dodávek, nákup investičního majetku a nejdůležitějších surovin atd.),
-
švýcarská pobočka společnosti RFAI plní veškeré funkce, které běžně plní dovozce ve spojení v EU,
-
společnost RFAI prodává ferosilicium vlastním jménem a na vlastní účet odběratelům, kteří s ní nejsou ve spojení, v EU i jinde,
-
společnost RFAI má vztahy nákupu a prodeje s oběma ruskými výrobci ve spojení, společnostmi KF a CHEM,
-
každá ze společností sestavuje vlastní finanční zprávu a neexistuje konsolidovaná finanční zpráva a
-
každá ze společností podává vlastní daňové přiznání u příslušných orgánů.
Tvrzení, že při zjišťování vývozní ceny by neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady a zisk, je proto nutno odmítnout. Připomínky žadatele k této otázce obsažené v odpovědi na konečné informace budou posouzeny dále (bod 2.3).
(25)
Žadatel dále uvedl, že při výpočtu vývozní ceny by v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení nemělo být odečteno antidumpingové clo, neboť toto clo je řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v pozdějších kupních cenách v Unii. V souvislosti s tímto tvrzením šetření stanovilo, že vážený průměr cen dalšího prodeje ferosilicia v Unii se oproti cenám při původním šetření zvýšil a že současné vývozní ceny jsou oproti cenám při původním šetření mnohem vyšší než o 22,7 %. Proto lze dospět k závěru, že antidumpingové clo je řádně zohledněno v žadatelových cenách dalšího prodeje. V důsledku toho by toto tvrzení žadatele mohlo být přijato a při výpočtu zjištěných vývozních cen v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení nebyl odpočet antidumpingových cel proveden.
2.2.3 Srovnání
(26)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro účely zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny v oprávněných případech náležité úpravy o přepravní náklady, náklady na pojištění, náklady na terminály, manipulační náklady, náklady na úvěr a poplatky.
2.2.4 Dumpingové rozpětí
(27)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Výsledek ukázal existenci dumpingu.
(28)
Za účelem výpočtu dumpingového rozpětí orgány stejně jako v původním šetření konstatovaly, že společnosti CHEM a KF jsou v úzkém spojení. Stejně jako v původním šetření a v souladu s běžnými postupy orgánů bylo vypočteno jedno dumpingové rozpětí pro celou skupinu. Pro takový výpočet byla v konečném zjištění použita metoda, kde před určením vážené průměrné míry dumpingu pro celou skupinu byla stanovena výše dumpingu pro každého jednotlivého vyvážejícího výrobce. Je třeba poznamenat, že tato metoda byla odlišná od metody použité v původním šetření, kde byl výpočet výše dumpingu proveden redukcí všech příslušných údajů týkajících se domácího prodeje, nákladů výroby, ziskovosti a prodejů v Unii u výrobních subjektů. Žadatel tvrdil, že použití této metody by odporovalo čl. 11 odst. 9 základního nařízení. I tato otázka bude ještě dále rozvedena (bod 2.3).
2.3 Analýza reakcí na konečné zjištění týkající se dumpingového rozpětí v období přezkumného šetření
(29)
Žadatel podal několik připomínek k určitým aspektům výpočtů, jako jsou náklady výroby, prodejní, režijní a správní náklady, ziskové rozpětí, běžná hodnota a poplatky. Všechny tyto připomínky byly zváženy a případné administrativní chyby byly opraveny. Odpovídajícím způsobem byla upravena i konečná zjištění.
(30)
Žadatel dále požádal, aby Komise vyjádřila výši dumpingu na základě hodnoty CIF, kterou za účelem tohoto šetření určil sám žadatel, přičemž odkazoval na čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Tento požadavek byl zdůvodněn tím, že cena, která se oznamuje celním orgánům, je vnitropodniková cena, která by možná byla správnou cenou pro celní účely, avšak tato cena by se neměla používat při výpočtu dumpingu v antidumpingových řízeních. Toto tvrzení je nutno odmítnout, protože rozdíl mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou, tj. výše dumpingu, by měl být vyjádřen na stejném základě, jako je základ, který následně používají celní orgány pro vyměření cla, jež má být vybíráno. A tímto základem je ve skutečnosti hodnota CIF oznámená žadatelem celním orgánům. Tato posledně zmíněná hodnota byla pak použita ve výpočtech.
(31)
Pokud jde o výpočet nákladů výroby, žadatel vyjádřil námitku vůči přístupu Komise, aby při výpočtu běžné hodnoty byla použita průměrná nákupní cena hlavní nákladové položky od dodavatele, který není ve spojení, místo skutečné ceny zaplacené dodavateli ve spojení. Toto tvrzení bylo nutno odmítnout, protože cena účtovaná dodavatelem ve spojení byla výrazně nižší než cena zaplacená za stejnou surovinu nezávislému dodavateli. Tuto cenu proto nelze považovat za běžnou cenu. Následně tento prvek nákladů musel být upraven.
(32)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel tvrdil, že při porovnávání vývozních cen s běžnými hodnotami nebylo stejným způsobem zohledněno balné. Tato otázka byla prošetřena a případné administrativní chyby byly opraveny.
(33)
Žadatel též vznesl připomínku k vyloučení vývozních transakcí týkajících se určitého typu výrobku. Prodej tohoto typu výrobku v Unii v období přezkumného šetření představoval méně než 5 % prodejů dotčeného výrobku v Unii. Tato námitka musela být zamítnuta vzhledem k tomu, že na domácím trhu se tento typ výrobku neprodával a nebyla ani poskytnuta konkrétní výše nákladů na jeho výrobu. Jelikož byl tento typ výrobku v období přezkumného šetření vyvážen do Unie v malém množství, bylo tudíž zváženo, že není vhodné vypočítávat běžnou hodnotu na základě výrobních nákladů jiných typů výrobků, a tedy provádět úpravy o rozdíly ve výrobcích.
(34)
Kromě toho, jak bylo již vysvětleno dříve, žadatel ve své reakci na konečné zjištění podal podrobné připomínky zejména ke dvěma důležitým aspektům výpočtu dumpingového rozpětí, a sice i) k otázce, zda společnosti CHEM, KF a RFAI tvoří jeden hospodářský subjekt (6), a ii) výpočtu individuální výše dumpingu společnosti CHEM na jedné straně a společnosti KF na straně druhé (7).
(35)
Pokud jde o první tvrzení, zejména k bodům předloženým žadatelem v reakci na zveřejnění konečných zjištění, konstatuje se následující.
(36)
Žadatel zopakoval svůj postoj, že oba vyvážející výrobci a obchodní společnost RFAI, která je s nimi ve spojení, jsou v konečném důsledku vlastněny a ovládány stejnými příjemci, a že by tudíž nemohly samostatně rozhodovat, nýbrž se musely řídit pokyny vlastníků žadatele. Uznal všechny prvky uvedené ve 24. bodě odůvodnění, avšak vyslovil nesouhlas s hodnocením orgánů, neboť tyto prvky by neměly mít žádný vliv na to, zda všechny společnosti, CHEM, KF a RFAI, jsou součástí jednoho hospodářského subjektu.
(37)
Orgány tyto připomínky žadatele zamítly. Kritéria, která již byla uvedena výše, tvoří zejména ve svém souhrnu spolehlivý základ ospravedlňující zamítnutí tvrzení žadatele. Všechny tyto prvky uvedené ve 24. bodě odůvodnění nasvědčují takové struktuře skupiny, kde všechny společnosti jsou samostatnými právními subjekty a ve které společnosti KF a CHEM plní v plném rozsahu funkci vyvážejících výrobců (funkce výroby a vývozu) a společnost RFAI působí hlavně jako obchodník/vývozce ve spojení do EU.
(38)
Pokud jde o druhé tvrzení, není nutno v souvislosti s tímto přezkumným šetřením zaujímat k této záležitosti konečný postoj. Vyplývá to z kombinace dvou důvodů. Za prvé, i kdyby toto tvrzení bylo přijato (případně spolu s přijetím tvrzení uvedených ve 29. bodě odůvodnění), závěr by byl přesto takový, že žadatel v období přezkumného šetření prodával na trhu EU za dumpingové ceny, s dumpingovým rozpětím přibližně ve výši 13 %. Za druhé, jak je vysvětleno dále, v současné době v každém případě neexistuje dostatek důkazů, jež by umožnily považovat toto dumpingové rozpětí v období přezkumného šetření za trvalé.
(39)
Výrobní odvětví Unie v reakci na konečné zjištění argumentovalo tím, že v důsledku přezkumného šetření by mělo být clo na výrobky žadatele zvýšeno, protože pokud všechna tvrzení žadatele budou odmítnuta, dumpingové rozpětí zjištěné během období přezkumného šetření je vyšší než platné clo. Protože však, jak je vysvětleno dále, neexistuje dostatek důkazů pro to, že došlo k trvalé změně okolností, neexistuje žádné odůvodnění pro změnu cla, a to ani směrem nahoru, ani směrem dolů.
2.4 Analýza otázky, zda došlo k trvalé změně okolností, jež by odůvodňovala snížení nebo zrušení cla
(40)
I přes přijetí určitých tvrzení žadatele, jak uvedeno výše, je nicméně zjištěno, že v období přezkumného šetření stále prodával na trhu EU za dumpingové ceny, s dumpingovým rozpětím nejméně ve výši 13 %. Navíc, jak bude dále vysvětleno, v každém případě není dostatek důkazů pro to, aby toto dumpingové rozpětí v období přezkumného šetření bylo možno považovat za trvalé.
(41)
Žadatel odůvodnil svou argumentaci, proč došlo k trvalé změně okolností, takto:
(42)
i)
Za prvé, žadatel poukázal na změny ve struktuře vývozu skupiny, což by spolu s průzkumem nových rostoucích trhů přispělo k vyšším vývozním cenám ferosilicia na všech vývozních trzích včetně trhu EU oproti cenám používaným během původního šetření. Žadatel však neposkytl žádné přesvědčivé důkazy, aby ukázal souvislost mezi novou firemní strukturou, zkoumáním nových rostoucích trhů a vyššími cenami na trhu EU. Existenci takové souvislosti nenaznačily ani výsledky šetření. Naopak, vývozní ceny v období přezkumného šetření byly sice zjevně vyšší oproti cenám zjištěným v období původního šetření, avšak byly mimořádně kolísavé. Například rozdíl mezi nejnižší a nejvyšší transakční cenou za tunu nejprodávanějšího typu na trhu EU v období přezkumného šetření činil více než 100 %. Podobnou kolísavost bylo možné zaznamenat na domácím trhu, avšak cenový trend na trhu EU byl nesrovnatelný s cenovým trendem na domácím trhu. To platí i pro období 12 měsíců, které předcházelo období přezkumného šetření a které bylo pozorně sledováno v rámci souběžně vedeného řízení o vrácení zaplaceného antidumpingového cla. Ceny vývozu ovšem zjevně pouze následovaly vývoj cen na světových trzích.
(43)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel použil obdobné argumenty. Znovu však nebyly poskytnuty dostatečné důkazy. Proto byl učiněn závěr, že v tuto chvíli neexistují dostatečné důkazy pro to, že tyto vyšší vývozní ceny žadatele v období přezkumného šetření jsou něčím jiným než důsledkem převažujících tržních cen (zejména cen na trhu EU). Jinými slovy, neexistují dostatečné důkazy pro to, že příčinou těchto vyšších cen byly změny, které provedl žadatel ve své exportní firemní struktuře, a že tudíž lze očekávat, že tyto ceny zůstanou v budoucnu na podobné (nebo vyšší) úrovni. Zejména pokud by se v rozporu s vývody žadatele připustilo, že tato nová struktura zvýší efektivitu celé skupiny, neznamená to, že jeho exportní ceny pro EU budou vysoké a nepovedou k dumpingu.
(44)
ii)
Za druhé, žadatel prohlásil, že jeho vývozní ceny na jiných trzích odpovídaly cenám, za které prodával do Unie, nebo byly ještě vyšší. Do zlepšení dodávek na jiné trhy byly vloženy značné investice. Snížení nebo zrušení antidumpingových opatření vůči žadateli by tak nevytvořilo pobídku ke zvýšení vývozu do EU a/nebo ke snížení jeho cen.
(45)
Toto tvrzení však nemůže vést ke zrušení nebo zmírnění platných opatření. Podotýká se, že i podle svého vlastního tvrzení žadatel ještě v období přezkumného šetření prodával za dumpingové ceny. Navíc sám žadatel zdůraznil, že EU zůstává jedním z jeho tradičních trhů. To potvrzuje i skutečnost, že výše prodeje žadatele do EU je stále značná; porovná-li se objem prodeje se spotřebou EU v období původního šetření (8), představoval by významný podíl na trhu (mezi 5 a 20 %, přesné údaje nelze uvést z důvodu jejich důvěrnosti).
(46)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel zopakoval svůj postoj, že nové tržní příležitosti budou spíše na jiných trzích (Indie, Asie a Spojené státy) než v EU. Žadatel však neposkytl žádné přesvědčivé důkazy na podporu svých tržních strategií. Existence dumpingového rozpětí ještě v období přezkumného šetření, nedostatek údajů o jiných trzích a kolísavost vývozních cen prodeje na mezinárodním trhu - všechny tyto prvky nepodporují toto tvrzení, které je tudíž nutno odmítnout.
(47)
iii)
Za třetí, jedním z nejdůležitějších trhů žadatele je podle jeho názoru ruský domácí trh se svou významnou výrobou oceli a očekává se, že poptávka po podobných výrobcích v Rusku poroste. Domácí a vývozní ceny ferosilicia také porostou mnohem rychleji než cena výroby. Je tedy pravděpodobné, že žadatel dále zvýší svůj prodej na domácím trhu, a to i proto, že podle žadatele jediný další ruský výrobce ferosilicia bude po nedávné změně vlastníka vyrábět převážně pro vlastní spotřebu.
(48)
I za předpokladu, že všechna tato tvrzení jsou pravdivá, zůstává nicméně faktem, že v období přezkumného šetření žadatel prodával za dumpingové ceny se značnou marží a za kolísání cen. Navíc, jak je vysvětleno výše, množství zboží prodaného žadatelem do EU v období přezkumného šetření nenaznačuje, že se z tohoto trhu stahuje nebo že tak v brzké budoucnosti hodlá učinit.
(49)
Ve svých připomínkách ke konečným zjištěním žadatel tvrdil, že jediným argumentem, který Komise v konečných zjištěních uvedla proti závažnosti rostoucí poptávky na domácím trhu, je význam zjištěného dumpingového rozpětí. Žadatel dále trval na tom, že Komise sice uznala mnohé zásadní aspekty týkající se ruského trhu, avšak nevyvozuje z těchto argumentů odpovídající závěr.
(50)
Tato tvrzení je nutné odmítnout. Za prvé, proti tomuto argumentu nehovoří jen zjištění o dumpingu, ale též zjištění o množství. Za druhé orgány konstatují, že Komise nic neuznala a že nebyly poskytnuty žádné průkazné nezávislé údaje na podporu tvrzení, že se očekává růst poptávky po dotčeném výrobku v Rusku a že vývozní ceny této skupiny porostou mnohem rychleji než náklady výroby.
(51)
iv)
Za čtvrté, žadatel poukázal na to, že jeho ruské závody na výrobu ferosilicia pracují již po léta na plnou kapacitu, že nemá v plánu svou celkovou kapacitu výroby ferosilicia v dohledné budoucnosti zvýšit a že neexistují žádné známky o opaku.
(52)
Po finanční krizi roku 2009 však byla zaznamenána významná obnova kapacit a žadatel oznámil rozšíření kapacit o 10-20 % (rozpětí se uvádí z důvodu důvěrnosti) ve srovnání s obdobím před finanční krizí.
(53)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel sdělil, že srovnávání výrobní kapacity v období následujícím po období přezkumného šetření s kapacitou během referenčního období není vhodné, neboť žadatel předpokládal finanční krizi v roce 2009, a proto svou výrobní kapacitu již snížil. Tento argument nelze přijmout; oznámené rozšíření kapacit o 10-20 % lze zaznamenat ve srovnání s rokem 2007 - a nikoli s rokem 2009, kdy kapacity byly na nejnižší úrovni. Navíc finanční krize v roce 2009 nemohla ovlivnit výrobní kapacitu žadatele v roce 2007.
2.5 Závěr: nedostatečné důkazy o trvalé povaze změněných okolností
(54)
Analýza tvrzení žadatele vztahujících se k trvalé povaze změněných okolností, jak bylo shrnuto výše, vedla k závěru, že v současné době neexistují dostatečné důkazy pro to, že nějaké změněné okolnosti jsou trvalé povahy. Zdá se, že vývozní ceny žadatele, a tedy i jeho dumpingové rozpětí, budou pravděpodobně kolísat a budou především následovat vývoj cen na světových trzích. Ačkoli žadatel poukázal na určité změněné okolnosti, nelze z nich usoudit, že chování žadatele v oblasti tvorby cen v období přezkumného šetření je trvalé povahy. Proto byl učiněn závěr, že snížit clo by v tuto chvíli bylo předčasné, a tudíž neopodstatněné.
3. ZÁVAZKY
(55)
Žadatel spolu se svým dovozcem ve spojení nabídli cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(56)
Šetření ukázalo, že cena výrobku velmi kolísá. Jak již bylo uvedeno ve 42. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že prodejní ceny žadatele v Unii byly během období přezkumného šetření velmi rozdílné. Tento výrobek proto není vhodný pro závazek o pevné ceně. Přestože vývozce navrhl mechanismus indexace, nebylo možné určit srovnání mezi kolísavostí cen konečného výrobku a navrženým zdrojem pro indexaci, zejména proto, že se rovněž týká konečného výrobku a cen, které byly ovlivněny dumpingovým dovozem. Proto se dospělo k závěru, že navrhovaná indexace není vhodná.
(57)
Pokud jde o specifická rizika týkající se společnosti, bylo zjištěno, že riziko křížové kompenzace je z důvodu složité struktury společnosti velmi vysoké: jiné výrobky než dotčený výrobek by mohly být prodávány prostřednictvím obchodníka mimo Unii jiné pobočce ve spojení ve třetí zemi a poté znovu prodávány do Unie.
(58)
Kromě toho, jelikož samotný výrobek existuje v různých kvalitách a dováží se hlavně ve volně ložené formě, pro celní orgány by nebylo možné rozlišit chemickou specifikaci (na kterou se potenciálně vztahují různé minimální dovozní ceny) bez individuální analýzy každé transakce, a jakákoli kontrola by tedy byla velmi pracná až neproveditelná.
(59)
Nabídka podniku byla proto odmítnuta.
4. UKONČENÍ PŘEZKUMU
(60)
Vzhledem ke zjištěním o dumpingu, jakož i vzhledem k tomu, že nebyla prokázána trvalá povaha změněných okolností, se dochází k závěru, že na společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. a společnost Kuzneckije ferrosplavi, a. s., která je s ní ve spojení, by se i nadále mělo vztahovat clo ve výši stanovené v základním nařízení, tj. ve výši 22,7 %,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se k dovozu ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska, zahájený podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009, se ukončuje beze změny úrovně platných antidumpingových opatření.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. ledna 2012.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 60/2012,
annettu 16 päivänä tammikuuta 2012,
muun muassa Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuonnissa sovellettavia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun päättämisestä asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 3 kohdan nojalla
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 11 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Voimassa olevat toimenpiteet
(1)
Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 172/2008 (2), jäljempänä ’alkuperäinen asetus’, käyttöön lopullisen polkumyyntitullin muun muassa Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuonnissa. Toimenpiteet muodostuvat 17,8-22,7 prosentin suuruisesta arvotullista. Kyseiseen asetukseen johtaneesta tutkimuksesta käytetään jäljempänä nimitystä ’alkuperäinen tutkimus’.
1.2 Tarkastelupyyntö
(2)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, sai 30 päivänä marraskuuta 2009 perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaista välivaiheen tarkastelua, jäljempänä ’välivaiheen tarkastelu’, koskevan pyynnön. Pyynnön esitti venäläinen vientiä harjoittava tuottaja Joint Stock Company (JSC) Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant ja siihen etuyhteydessä oleva yritys Joint Stock Company (JSC) Kuznetsk Ferroalloy Works, jäljempänä yhteisesti ’pyynnön esittäjä’, ja se rajoittui polkumyynnin tarkasteluun pyynnön esittäjän osalta. Pyynnön esittäjään sovellettava polkumyyntitulli on 22,7 prosenttia, ja se perustuu pyynnön esittäjän polkumyyntimarginaaliin.
(3)
Pyynnön esittäjä väitti pyynnössään, että pyynnön esittäjän osalta olosuhteet, joiden perusteella voimassa olevat toimenpiteet oli otettu käyttöön, olivat muuttuneet, ja että muutokset olivat luonteeltaan pysyviä.
(4)
Pyynnön esittäjä toimitti alustavaa näyttöä siitä, että polkumyynnin vaikutusten korjaaminen ei enää pyynnön esittäjän osalta edellytä nykytasoisen toimenpiteen soveltamista. Pyynnössä esitettyjen tietojen mukaan pyynnön esittäjän kotimarkkinahintojen ja sen unioniin suuntautuvan viennin hintojen vertailun perusteella polkumyyntimarginaali näyttäisi olevan huomattavasti voimassa olevan toimenpiteen tasoa alhaisempi.
1.3 Tarkastelun vireillepano
(5)
Neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan komissio päätti, että oli olemassa riittävä näyttö välivaiheen tarkastelun vireille panemiseksi, minkä vuoksi komissio päätti panna perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti vireille osittaisen välivaiheen tarkastelun, joka rajoittui polkumyynnin tarkasteluun pyynnön esittäjän osalta. Komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä27 päivänä lokakuuta 2010 vireillepanoa koskevan ilmoituksen (3), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, ja aloitti tutkimuksen.
1.4 Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote
(6)
Välivaiheen tarkastelussa tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä tutkimuksessa, eli Venäjältä peräisin oleva ferropii, joka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin 7202 21 00, 7202 29 10 ja 7202 29 90.
(7)
Venäjällä valmistettu ja siellä myytävä tuote sekä unioniin vietävä tuote ovat fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan ja käyttötarkoituksiltaan samanlaisia, minkä vuoksi niitä on pidettävä perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
1.5 Asianomaiset osapuolet
(8)
Komissio ilmoitti virallisesti välivaiheen tarkastelun vireillepanosta unionin tuotannonalalle, pyynnön esittäjälle ja viejämaan viranomaisille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja tulla kuulluiksi.
(9)
Komissio lähetti pyynnön esittäjälle kyselylomakkeet ja sai vastauksen asetetussa määräajassa. Komissio hankki ja tarkisti kaikki polkumyynnin määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot, ja tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavissa paikoissa:
-
Joint Stock Company JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant, jäljempänä ’CHEM’, Chelyabinsk, Venäjä;
-
Joint Stock Company JSC Kuznetsk Ferroalloy Works, jäljempänä ’KF’, Kuznetsk, Venäjä;
ja
-
RFA International LP, jäljempänä ’RFAI’, Mishawaka, Yhdysvallat, ja Nieuwdorp Zld, Alankomaat.
1.6 Tutkimusajanjakso
(10)
Tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2009 ja 30 päivän syyskuuta 2010 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’.
2. MUUTTUNEIDEN OLOSUHTEIDEN PYSYVYYS
2.1 Johdanto
(11)
Ensinnäkin on muistutettava, että EU:n tuomioistuinten oikeuskäytännön (4) mukaan toimielimillä on paljon harkintavaltaa ja mahdollisuus asianomaisten viejien hintapolitiikan tulevaa kehitystä koskevaan arviointiin tutkiessaan voimassa olevien toimenpiteiden jatkamisen tarpeellisuutta perusasetuksen 11 artiklan 3 kohtaan perustuvassa tarkastelussa. Toimielinten on tässä yhteydessä tutkittava pyynnön esittäjän väitteet siitä, miksi sen olosuhteiden muutokset ovat pysyviä ja väitetysti oikeuttavat tullin vähentämiseen tai jopa sen poistamiseen.
(12)
Pyynnön esittäjä väitti, että muuttuneiden olosuhteiden voitiin kohtuudella sanoa olevan luonteeltaan pysyviä, ja sen vuoksi toimenpiteiden tasoa olisi alennettava tai toimenpiteet olisi kumottava kokonaan pyynnön esittäjän osalta, koska oli epätodennäköistä, että lähitulevaisuudessa polkumyyntituonti toistuisi lainkaan taikka alkuperäisessä tutkimuksessa määritetyillä tasoilla.
2.2 Kysymys siitä, harjoittiko pyynnön esittäjä edelleen polkumyyntiä EU:n markkinoilla tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla (5)
(13)
Ennen kuin vastataan pyynnön esittäjän (väitetysti) muuttuneiden olosuhteiden (väitetysti) pysyvää luonnetta koskeviin eri perusteluihin, on hyödyllistä kuvata ensin toimielinten näkemykset kysymyksestä, onko pyynnön esittäjä voinut edelleen harjoittaa polkumyyntiä EU:n markkinoilla tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
2.2.1 Normaaliarvo
(14)
Normaaliarvon määrittämiseksi tutkittiin aluksi, oliko yrityksen samankaltaisen tuotteen kokonaismyynti kotimarkkinoilla riippumattomille asiakkaille edustavaa verrattuna sen unioniin suuntautuvan vientimyynnin kokonaismäärään. Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti kotimarkkinamyynnin katsotaan olevan edustavaa, jos sen kokonaismäärä on vähintään 5 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaismyyntimäärästä unioniin. Todettiin, että yrityksen samankaltaisen tuotteen kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustavaa.
(15)
Yrityksen kotimarkkinoillaan myymän kunkin sellaisen tuotelajin osalta, jonka todettiin olevan suoraan verrattavissa unioniin vietäväksi myytyyn tuotelajiin, määritettiin, oliko kotimarkkinamyynti perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaan riittävän edustavaa. Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos sen kokonaismyynti kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana oli vähintään 5 prosenttia unioniin viedyn vastaavan tuotelajin kokonaismyyntimäärästä.
(16)
Tutkimuksessa selvitettiin myös, voidaanko kunkin tuotelajin kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Tätä varten määritettiin tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin viedyn tuotelajin osalta, kuinka suuri osuus kunkin jakson aikana riippumattomille asiakkaille kotimarkkinoilla suuntautuneesta myynnistä oli ollut kannattavaa.
(17)
Niille tuotelajeille, joiden kohdalla yli 80 prosenttia kotimarkkinoiden myynnistä ylitti kustannukset ja joiden painotettu keskimääräinen myyntihinta oli sama tai suurempi kuin yksikkökohtainen tuotantokustannus, normaaliarvo määritettiin tuotelajeittain kyseisen lajin koko myynnin tosiasiallisten kotimarkkinahintojen painotettuna keskiarvona riippumatta siitä, oliko myynti kannattavaa vai ei.
(18)
Jos tuotelajin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai jos kyseisen tuotelajin painotettu keskimääräinen myyntihinta oli yksikkökohtaisia tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan kyseisen tuotelajin kannattavan kotimarkkinamyynnin painotettu keskimääräinen myyntihinta kullakin jaksolla.
(19)
Jos normaaliarvon määrittämiseen ei voitu käyttää yrityksen myymän tietyn tuotelajin kotimarkkinahintoja, normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(20)
Kun normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti, myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia sekä voittoa koskevat määrät perustuivat perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan johdantokappaleen mukaisesti tosiasialliseen tietoon yrityksen samankaltaisen tuotteen tuotannosta ja myynnistä tavanomaisessa kaupankäynnissä.
2.2.2 Vientihinta
(21)
Yrityksen vientimyynti unioniin tapahtuu siihen etuyhteydessä olevan yrityksen RFAI:n sveitsiläisen haaran kautta; se hoiti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana kaikki etuyhteydessä olevan tuojan toimet eli tuotteiden luovuttamista vapaaseen liikkeeseen unionissa koskevat tuontitoimet.
(22)
Vientihinta määritettiin tämän vuoksi perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen hinnan perusteella, jolla maahantuodut tuotteet jälleenmyytiin ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle, ja sitä oikaistiin kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välillä aiheutuneiden kustannusten sekä kohtuullisten myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton huomioon ottamiseksi. Tätä varten ja riippumattomilta tuojilta saatavan kertynyttä voittoa koskevan uuden tiedon puutteessa käytettiin jo alkuperäisessä tutkimuksessa käytettyä voittoprosenttia, joka oli 6 prosenttia.
(23)
Pyynnön esittäjä väitti, että RFAI:ta olisi käsiteltävä osana yhtä ja samaa taloudellista yksikköä ja että sen vuoksi vientihintoja määritettäessä ei pitäisi tehdä vähennyksiä RFAI:n myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton huomioon ottamiseksi.
(24)
Tätä väitettä ei voida hyväksyä seuraavista syistä:
-
kummallakin vientiä harjoittavalla tuottajalla on oma vientimyyntiosastonsa;
-
RFAI on vahvasti osallisena ryhmän kansainvälisessä toiminnassa (asiakastuki, logistiikka ja toimitusaikataulut, tuotantohyödykkeiden ja keskeisten raaka-aineiden hankinta jne.);
-
RFAI:n sveitsiläinen haara hoitaa kaikki toiminnot, jotka etuyhteydessä oleva tuoja EU:ssa yleensä hoitaa;
-
RFAI myy ferropiitä omissa nimissään ja omaan lukuunsa etuyhteydettömille asiakkaille EU:ssa ja muualla;
-
RFAI:lla on osto ja myynti -suhde kahteen etuyhteydessä olevaan venäläiseen tuottajaan, jotka ovat KF ja CHEM;
-
kukin yritys laatii omat taloudelliset raporttinsa, eikä yrityksillä ole konsolidoitua taloudellista raportointia; ja
-
kukin yritys toimittaa oman veroilmoituksensa vastaaville viranomaisille.
Näin ollen väite, jonka mukaan vientihinnan määrittämisessä ei pitäisi tehdä vähennyksiä myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton huomioon ottamiseksi, oli hylättävä. Pyynnön esittäjän tätä kohtaa koskevia huomautuksia vastauksena lopulliseen ilmoittamiseen käsitellään jäljempänä (2.3 kohta).
(25)
Pyynnön esittäjä väitti myös, ettei polkumyyntitullia pitäisi vähentää vientihintaa laskettaessa perusasetuksen 11 artiklan 10 kohdan mukaisesti, koska tulli siirretään asianmukaisesti jälleenmyyntihintoihin ja myöhempiin myyntihintoihin unionissa. Tämän väitteen osalta tutkimukset ovat osoittaneet, että ferropiin jälleenmyyntihintojen painotettu keskiarvo unionissa on kohonnut verrattuna alkuperäisen tutkimuksen hintoihin, ja nykyiset vientituotteiden jälleenmyyntihinnat ovat selvästi enemmän kuin 22,7 prosenttia korkeammat kuin vastaavat hinnat alkuperäisessä tutkimuksessa. Sen vuoksi voidaan päätellä, että polkumyyntitulli siirretään asianmukaisesti pyynnön esittäjän jälleenmyyntihintoihin. Tämän tuloksena pyynnön esittäjän väite voitiin hyväksyä, ja määritettäessä laskennallisia vientihintoja perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti ei ole vähennetty polkumyyntitulleja.
2.2.3 Vertailu
(26)
Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin asianmukaisesti oikaisujen muodossa huomioon kuljetus-, vakuutus-, terminaali- ja käsittelykustannukset, luottokustannukset sekä palkkiot perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti, jos se oli tarpeellista ja perusteltua.
2.2.4 Polkumyyntimarginaali
(27)
Tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti vastaavan tuotelajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan. Tulos osoitti, että polkumyyntiä esiintyy.
(28)
Polkumyyntimarginaalin laskemista varten toimielimet totesivat, kuten alkuperäisessä tutkimuksessakin, että CHEM ja KF ovat läheisesti etuyhteydessä. Alkuperäisen tutkimuksen tapaan ja toimielinten vakiokäytännön mukaisesti koko ryhmälle laskettiin yksi polkumyyntimarginaali. Lopullisessa ilmoituksessa käytetyssä menetelmässä polkumyynnin määrä laskettiin kunkin yksittäisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, ennen kuin koko ryhmälle määritettiin polkumyynnin painotettu keskiarvo. On huomattava, että tämä menetelmä oli erilainen kuin alkuperäisessä tutkimuksessa sovellettu menetelmä; siinä polkumyynnin laskenta tehtiin yhdistämällä kaikki asiaankuuluvat tiedot, jotka koskivat tuotantoyksiköiden kotimarkkinamyyntiä, tuotantokustannuksia, kannattavuutta ja myyntiä unionissa. Pyynnön esittäjä väitti, että tämän menetelmän soveltaminen olisi vastoin perusasetuksen 11 artiklan 9 kohtaa. Myös tähän kysymykseen palataan jäljempänä (2.3 kohta).
2.3 Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson polkumyyntimarginaalia koskevaan lopulliseen ilmoitukseen liittyvien huomautusten analyysi
(29)
Pyynnön esittäjä toimitti useita huomautuksia, jotka koskivat tiettyjä laskelmien näkökohtia, kuten tuotantokustannuksia, myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia, voittomarginaalia, normaaliarvoa ja oikaisuja. Kaikkia näitä huomautuksia tarkasteltiin, ja tarvittaessa virheet korjattiin. Lopullisia päätelmiä on muutettu tämän mukaisesti.
(30)
Lisäksi pyynnön esittäjä pyysi komissiota ilmaisemaan polkumyynnin määrän CIF-arvon perusteella, jonka se oli määrittänyt itse tätä tutkimusta varten, ja viittasi sen vuoksi perusasetuksen 2 artiklan 9 kohtaan. Väite perustui siihen, että tulliviranomaisille ilmoitettu hinta on siirtohinta, joka voi olla oikea hinta tullitarkoituksia varten, mutta joka ei ole hinta, jota pitäisi käyttää laskettaessa polkumyyntiä polkumyynnin vastaisissa menettelyissä. Tämä väite on hylättävä, koska vientihinnan ja normaaliarvon välinen ero eli polkumyynnin määrä olisi ilmaistava samalla perusteella kuin se, jota tulliviranomaiset käyttävät myöhemmin määrittääkseen kerättävän tullin. Tämä on itse asiassa CIF-arvo, jonka pyynnön esittäjä ilmoittaa tulliviranomaisille. Näin ollen sitä käytettiin laskelmissa.
(31)
Mitä tulee tuotantokustannusten laskentaan, pyynnön esittäjä kiisti komission lähestymistavan, jossa normaaliarvon laskennassa käytettiin etuyhteydettömältä toimittajalta hankitun tärkeimmän kustannuserän keskimääräistä ostohintaa eikä tosiasiallista hintaa, joka maksettiin etuyhteydessä olevalle toimittajalle samasta kustannuserästä. Tämä väite on hylättävä, koska etuyhteydessä olevan toimittajan laskuttama hinta oli merkittävästi alempi kuin hinta, joka maksettiin samasta raaka-aineesta riippumattomalle toimittajalle. Tätä hintaa ei sen vuoksi voida pitää markkinaehtoisena hintana. Tätä kustannustekijää oli sen vuoksi tarpeen oikaista.
(32)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen pyynnön esittäjä väitti, että pakkauskustannuksia ei käsitelty johdonmukaisesti verrattaessa vientihintoja normaaliarvoihin. Tätä asiaa tutkittiin, ja tarvittaessa virheet korjattiin.
(33)
Pyynnön esittäjä esitti huomautuksia myös tietyn tuotelajin vientitapahtumien pois jättämisestä. Kyseisen tuotelajin myynti unioniin muodosti alle 5 prosenttia pyynnön esittäjän tarkasteltavana olevan tuotteen myynnistä unioniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tämä seikka on hylättävä, koska tämän tuotelajin myyntiä ei tapahtunut kotimarkkinoilla eikä tarkkaa tuotantokustannusta ollut ilmoitettu. Koska tätä tuotelajia oli viety vähäisiä määriä EU:hun tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, katsottiin, ettei ollut aiheellista määrittää normaaliarvoa muiden tuotelajien valmistuskustannusten perusteella tehden oikaisuja tuotteiden erojen vuoksi.
(34)
Lisäksi ja kuten edellä selitetään, pyynnön esittäjä esitti lopullista ilmoitusta koskevassa vastineessaan yksityiskohtaisia huomautuksia erityisesti kahdesta tärkeästä polkumyyntimarginaalin laskentaan liittyvästä seikasta, jotka olivat i) kysymys siitä, muodostavatko CHEM, KF ja RFAI yhden taloudellisen yksikön (6) ja ii) yksilöllisen polkumyyntimäärän laskeminen toisaalta CHEM:n ja toisaalta KF:n osalta (7).
(35)
Ensimmäisen väitteen osalta ja erityisesti siltä osin kuin on kyse pyynnön esittäjän lopulliseen ilmoitukseen esittämässään vastineessa mainitsemista seikoista, voidaan todeta seuraavaa.
(36)
Pyynnön esittäjä esitti uudelleen kantansa, jonka mukaan kyseiset kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa ja etuyhteydessä oleva kauppias RFAI ovat tosiasiallisesti samojen edunsaajien omistamia ja hallitsemia, ja että sen vuoksi se ei ole autonominen vaan yksinkertaisesti noudattaa pyynnön esittäjän omistajien ohjeita. Se myönsi kaikki edellä johdanto-osan 24 kappaleessa luetellut seikat, mutta oli eri mieltä toimielinten niitä koskevasta arvioinnista, koska niillä ei ollut merkitystä sen suhteen, ovatko CHEM, KF ja RFAI kaikki yhden taloudellisen yksikön osia.
(37)
Toimielimet hylkäävät pyynnön esittäjän huomautukset. Edellä jo luetellut kriteerit ovat erityisesti kaikki yhdessä tarkasteltuina hyvin perusteltuja oikeuttamaan pyynnön esittäjän väitteen hylkäämisen. Kaikki edellä johdanto-osan 24 kappaleessa luetellut seikat viittaavat ryhmärakenteeseen, jossa kaikki yritykset ovat erillisiä oikeushenkilöitä ja KF ja CHEM suorittavat kaikki vientiä harjoittavien tuottajien toiminnot (tuotanto- ja vientitoiminta), kun RFAI puolestaan toimii pääasiassa etuyhteydessä olevana kauppiaana/tuojana EU:ssa.
(38)
Toisen väitteen osalta ei ole tarpeen esittää lopullista kantaa asiaan tämän tarkastelua koskevan tutkimuksen yhteydessä. Tämä johtuu kahdesta syystä. Ensinnäkin vaikka tämä väite hyväksyttäisiinkin (sen lisäksi, että tarvittaessa hyväksytään edellä johdanto-osan 29 kappaleessa tarkoitetut väitteet), pyynnön esittäjän olisi silti todettu harjoittaneen polkumyyntiä EU:n markkinoilla tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla noin 13 prosentin polkumyyntimarginaalilla. Toiseksi, kuten jäljempänä selitetään, tällä hetkellä on joka tapauksessa riittämättömästi todisteita, jotta tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson polkumyyntimarginaalia voitaisiin pitää pysyvänä.
(39)
Unionin tuotannonala väitti vastineessaan lopulliseen ilmoitukseen, että tarkastelua koskevan tutkimuksen tuloksena pyynnön esittäjän tuotteiden tullia olisi nostettava, koska olettaen, että kaikki pyynnön esittäjän väitteet hylätään, tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla havaittu polkumyyntimarginaali on korkeampi kuin sovellettava tulli. Koska kuitenkin olosuhteiden pysyvästä muuttumisesta on riittämättömät todisteet, kuten jäljempänä selitetään, ei ole perusteita tullin muuttamiseen sen koommin ylöspäin kuin alaspäin.
2.4 Analyysi siitä, onko olosuhteiden muutos pysyvä siten, että sen perusteella olisi vähennettävä tullia tai poistettava se
(40)
Vaikka tietyt pyynnön esittäjän väitteet on hyväksytty, kuten edellä kuvataan, sen on silti todettu harjoittaneen polkumyyntiä EU:n markkinoilla tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, ja polkumyyntimarginaali oli vähintään 13 prosenttia. Lisäksi, kuten jäljempänä selitetään, on joka tapauksessa riittämättömästi todisteita, jotta tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson polkumyyntimarginaalia voitaisiin pitää pysyvänä.
(41)
Pyynnön esittäjän perustelut olosuhteiden muutoksen pysyvyydelle pohjautuivat seuraaviin seikkoihin:
(42)
i)
Ensinnäkin pyynnön esittäjä viittasi ryhmän vientimyyntirakenteen muutoksiin, jotka yhdessä uusien kasvavien markkinoiden tunnustelun kanssa olivat osaltaan nostaneet kaikille vientimarkkinoille, myös EU:hun, menevän ferropiin vientihintoja verrattuna alkuperäisen tutkimuksen aikana vallinneisiin hintoihin. Pyynnön esittäjä ei kuitenkaan toimittanut todistein esitettyä näyttöä osoittaakseen yhteyden uuden yritysrakenteen, uusien kasvavien markkinoiden tunnustelun ja EU:n markkinoilla veloitettavien korkeampien hintojen välillä. Myöskään tutkimuksen päätelmät eivät osoittaneet tällaista yhteyttä. Päinvastoin, vaikka vientihinnat olivatkin selvästi korkeammat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla verrattuna alkuperäisen tutkimuksen tutkimusajanjaksolla havaittuihin hintoihin, ne ovat kuitenkin vaihdelleet erittäin paljon. Esimerkkinä voidaan mainita, että tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ero EU:n markkinoilla eniten myydyn mallin alimman ja korkeimman tonnihinnan välillä oli yli 100 prosenttia. Samanlaista vaihtelua voitiin havaita kotimarkkinoilla, mutta hintasuuntaus EU:n markkinoilla ei ollut vertailukelpoinen kotimarkkinoiden hintasuuntauksen kanssa. Tämä pitää paikkansa myös tarkastelua koskevaa tutkimusajanjaksoa edeltävän 12 kuukauden jakson kohdalla, jota tutkittiin tarkasti tullinpalautusta koskevassa rinnakkaistutkimuksessa. Vientimyynnin hinnat näyttävätkin yksinkertaisesti seuranneen maailmanmarkkinahintoja.
(43)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen pyynnön esittäjä käytti samanlaisia väitteitä. Tälläkin kerralla esitettiin kuitenkin riittämättömät todisteet. Sen vuoksi päätelmänä on, että tässä vaiheessa on riittämättömät todisteet siitä, että nämä pyynnön esittäjän korkeammat vientihinnat olisivat muuta kuin seurausta (erityisesti EU:n markkinoilla) vallitsevista markkinahinnoista tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Toisin sanoen on riittämättömät todisteet siitä, että pyynnön esittäjän tekemät muutokset sen vientirakenteessa olivat näiden korkeampien hintojen syynä ja että sen vuoksi näiden hintojen voidaan odottaa pysyvän samalla (tai korkeammalla) tasolla tulevaisuudessa. Toisin kuin pyynnön esittäjä antaa ymmärtää, vaikka oletettaisiinkin, että uusi rakenne on tehnyt ryhmästä tehokkaamman, se ei tarkoita, että tulevaisuudessa sen vientihinnat EU:hun ovat korkeammat eivätkä aiheuta polkumyyntiä.
(44)
ii)
Toiseksi pyynnön esittäjä ilmoitti, että sen muille markkinoille suuntautuvan viennin hinnat olivat samassa linjassa tai jopa korkeammat kuin sen unioniin suuntautuvan myynnin hinnat. Muille markkinoille suuntautuvien toimitusten parantamiseksi on tehty merkittäviä investointeja. Näin ollen polkumyyntitoimenpiteiden vähentäminen tai poistaminen pyynnön esittäjän suhteen ei muodostaisi kannustinta EU:hun suuntautuvan viennin lisäämiseen ja/tai sen hintojen alentamiseen.
(45)
Tämä väite ei kuitenkaan voi johtaa voimassa olevien toimenpiteiden poistamiseen tai vähentämiseen. On muistettava, että jopa pyynnön esittäjän itsensä mukaan se harjoitti edelleen polkumyyntiä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Lisäksi pyynnön esittäjä on itse korostanut, että EU on edelleen yksi sen perinteisistä markkinoista. Tämän vahvistaa se seikka, että pyynnön esittäjän EU:ssa myymät määrät ovat edelleen erittäin merkittävät; jos verrataan myyntimääriä EU:n kulutukseen alkuperäisen tutkimuksen tutkimusajanjaksolla (8), ne muodostavat merkittävän markkinaosuuden (5-20 prosenttia, tarkkoja lukuja ei voida ilmoittaa luottamuksellisuussyistä).
(46)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen pyynnön esittäjä esitti uudelleen kantansa, jonka mukaan uudet markkinamahdollisuudet löytyvät muilta markkinoilta (Intia, Aasia ja Yhdysvallat) ennemmin kuin EU:sta. Pyynnön esittäjä ei kuitenkaan esittänyt mitään konkreettista näyttöä markkinastrategioidensa tueksi. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla edelleen esiintyvä polkumyyntimarginaali, muita markkinoita koskevien tietojen puute ja vientimyyntihinnan vaihtelu kansainvälisillä markkinoilla ovat kaikki seikkoja, jotka eivät tue tätä väitettä, joka on sen vuoksi hylättävä.
(47)
iii)
Kolmanneksi pyynnön esittäjän näkemyksen mukaan Venäjän kotimarkkinat, joilla on merkittävää teräksen tuotantoa, ovat edelleen yksi sen tärkeimmistä markkinoista, ja samankaltaisen tuotteen kysynnän odotetaan kasvavan Venäjällä. Myös ferropiin kotimarkkinahintojen ja vientihintojen odotetaan kohoavan paljon nopeammin kuin tuotantokustannusten. Näin ollen pyynnön esittäjä lisäisi todennäköisesti edelleen myyntiään kotimarkkinoilla myös sen vuoksi, että pyynnön esittäjän mukaan ainoa muu venäläinen ferropiin tuottaja tuottaa äskettäisen omistusmuutoksen jälkeen pääasiassa kytkösmarkkinoiden kulutukseen.
(48)
Vaikka kaikkien näiden väitteiden oletettaisiin pitävän paikkansa, asia on kuitenkin edelleen niin, että tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana pyynnön esittäjä harjoitti polkumyyntiä merkittävällä marginaalilla ja hinnoissa esiintyi vaihtelua. Kuten edellä lisäksi selitetään, pyynnön esittäjän tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla EU:hun myymät määrät eivät viittaa siihen, että se olisi siirtynyt pois kyseisiltä markkinoilta tai että se aikoisi tehdä niin lähitulevaisuudessa.
(49)
Pyynnön esittäjä vakuutti päätelmien ilmoittamisen johdosta esittämissään huomautuksissa, että ainoa komission ilmoituksessa esittämä perustelu kotimarkkinoiden kasvavan kysynnän merkityksen kiistämiseksi oli todetun polkumyyntimarginaalin merkittävyys. Lisäksi pyynnön esittäjä väitti, että komissio - vaikka se tunnustikin monia Venäjän markkinoihin liittyviä keskeisiä seikkoja - ei tee asianmukaisia päätelmiä näistä perusteluista.
(50)
Nämä väitteet on hylättävä. Ensinnäkin todetun polkumyynnin lisäksi myös todetut määrät puhuvat tätä perustelua vastaan. Toiseksi toimielimet toteavat, että komissio ei ole tunnustanut sitä väitettä eikä ratkaisevia riippumattomia tietoja ole toimitettu sen väitteen tueksi, jonka mukaan tarkasteltavana olevan tuotteen kysynnän odotetaan kasvavan Venäjällä ja että ryhmän vientihinnat kasvavat nopeammin kuin tuotantokustannukset.
(51)
iv)
Neljänneksi pyynnön esittäjä huomautti, että sen venäläiset ferropiin tuotantolaitokset olivat toimineet täydellä kapasiteetilla vuosien ajan, että sillä ei ollut suunnitelmia ferropiin kokonaistuotantokapasiteettinsa kasvattamiseksi lähitulevaisuudessa ja että mikään ei viitannut päinvastaiseen.
(52)
Kuitenkin todettiin merkittävä kapasiteetin palautuminen vuoden 2009 finanssikriisin jälkeen, ja pyynnön esittäjä tiedotti kapasiteetin laajenemisesta 10-20 prosentilla (luottamuksellisuussyistä ilmoitetaan vaihteluväli) verrattuna ajanjaksoon ennen vuoden 2009 finanssikriisiä.
(53)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen pyynnön esittäjä esitti, että vertailu tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisen tuotantokapasiteetin ja viitejakson välillä ei ollut asianmukainen, koska pyynnön esittäjä oli ennakoinut vuoden 2009 finanssikriisin ja sen vuoksi jo vähentänyt tuotantokapasiteettia. Tätä perustelua ei voida hyväksyä; ilmoitetun kapasiteetin laajeneminen 10-20 prosentilla voidaan havaita verrattuna vuoteen 2007 - ei vuoteen 2009, jolloin kapasiteetti oli alimmillaan. Lisäksi vuoden 2009 finanssikriisi ei ole vielä voinut vaikuttaa pyynnön esittäjän vuoden 2007 tuotantokapasiteettiin.
2.5 Päätelmä: riittämätön näyttö muuttuneiden olosuhteiden pysyvyydestä
(54)
Edellä tiivistetysti esitetyn, muuttuneiden olosuhteiden pysyvää luonnetta koskevista pyynnön esittäjän väitteistä tehdyn analyysin johdosta päätelmänä on, että tällä hetkellä ei ole riittävästi näyttöä siitä, että muuttuneet olosuhteet ovat luonteeltaan pysyviä. Pyynnön esittäjän vientihinnat ja sen vuoksi myös sen polkumyyntimarginaali näyttävät todennäköisesti jatkavan heilahtelua erityisesti maailmanmarkkinahintojen kehitystä noudattaen. Vaikka pyynnön esittäjä on osoittanut tiettyjä muuttuneita olosuhteita, niiden ei sen vuoksi voida katsoa osoittavan, että pyynnön esittäjän hinnoittelukäytäntö tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla on luonteeltaan pysyvää. Sen vuoksi päätelmänä on, että olisi ennenaikaista ja siten perusteetonta alentaa tullia tässä vaiheessa.
3. SITOUMUKSET
(55)
Pyynnön esittäjä tarjosi yhdessä siihen etuyhteydessä olevan tuojan kanssa hintasitoumusta perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(56)
Tutkimus vahvisti, että tuotteen hinta vaihtelee huomattavasti. Kuten edellä johdanto-osan 42 kappaleessa jo mainittiin, todettiin, että pyynnön esittäjän unioniin myynnin hinnat vaihtelivat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla erittäin merkittävästi. Tuote ei sen vuoksi sovellu kiinteään hintasitoumukseen. Vaikka viejä ehdottikin indeksointimekanismia, ei ollut mahdollista määrittää korrelaatiota valmiin tuotteen hintojen epävakauden ja ehdotetun indeksointiperustan välillä, erityisesti sen vuoksi, että se liittyi myös valmiiseen tuotteeseen ja viittasi hintoihin, joihin polkumyyntituonti vaikutti. Sen vuoksi ehdotettua indeksointia ei pidetty aiheellisena.
(57)
Mitä tulee yrityskohtaisiin riskeihin, todettiin, että yritysrakenteen monimutkaisuuden vuoksi ristiinkompensoinnin riski on hyvin suuri; muita tuotteita kuin tarkasteltavana olevaa tuotetta voitaisiin myydä unionin ulkopuolisen kauppiaan kautta toiselle etuyhteydessä olevalle kolmannessa maassa olevalle haaralle ja sen jälkeen jälleenmyydä unioniin.
(58)
Lopuksi on todettava, että koska tuotetta on olemassa eri laatuina ja sitä tuodaan pääasiassa irtotavarana, tulliviranomaisten ei olisi mahdollista erotella kemiallista koostumusta (johon mahdollisesti sovelletaan erilaisia vähimmäistuontihintoja) analysoimatta erikseen kutakin kauppaa, mikä tekisi seurannasta erittäin raskasta tai jopa käytännössä mahdotonta.
(59)
Sen vuoksi tarjottu sitoumus hylättiin.
4. TARKASTELUN PÄÄTTÄMINEN
(60)
Ottaen huomioon polkumyyntiä koskevat päätelmät sekä se, että muuttuneiden olosuhteiden ei ole osoitettu olevan luonteeltaan pysyviä, päätelmänä on, että JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant -yritykseen ja siihen etuyhteydessä olevaan JSC Kuznetsk Ferroalloy Works -yritykseen olisi edelleen sovellettava alkuperäisessä asetuksessa määritetyn tasoista tullia, joka on 22,7 prosenttia,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Päätetään asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti vireille pantu muun muassa Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuonnissa sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden osittainen välivaiheen tarkastelu muuttamatta voimassa olevan polkumyyntitoimenpiteen tasoa.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 16 päivänä tammikuuta 2012.