NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 225/2012
ze dne 15. března 2012,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005, pokud jde o schvalování provozů, které uvádějí na trh výrobky získané z rostlinných olejů a směsné tuky k použití v krmivech, a pokud jde o zvláštní požadavky na výrobu, skladování a přepravu olejů, tuků a výrobků z nich získaných a na zkoušení obsahu dioxinů v nich
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005 ze dne 12. ledna 2005, kterým se stanoví požadavky na hygienu krmiv (1), a zejména na čl. 27 písm. b) a f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 183/2005 stanoví obecná pravidla pro hygienu krmiv a další podmínky a postupy, aby bylo zajištěno, že budou dodržovány podmínky zpracování, které mají minimalizovat a kontrolovat potenciální nebezpečí. Provozy krmivářských podniků musí být registrovány nebo schváleny příslušným orgánem. Provozovatelé krmivářských podniků z nižších článků krmivového řetězce jsou navíc povinni odebírat krmivo pouze z registrovaných nebo schválených provozů.
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2009 ze dne 13. července 2009 o uvádění na trh a používání krmiv (2) požaduje, aby krmiva uváděná na trh byla bezpečná a aby příslušný druh krmiva byl výslovně uveden v označení. Nařízení Komise (EU) č. 575/2011 ze dne 16. června 2011 o Katalogu pro krmné suroviny (3) navíc pro účely označování uvádí podrobný popis vybraných krmných surovin.
(3)
Souhra těchto požadavků by měla zajistit dohledatelnost a vysokou úroveň ochrany spotřebitele v celém krmivovém a potravinovém řetězci.
(4)
Úřední kontroly a kontroly provedené provozovateli krmivářských podniků ukázaly, že některé oleje, tuky a výrobky z nich získané, které nebyly určeny k použití v krmivech, byly použity jako krmné suroviny, a v důsledku toho byly v některých krmivech překročeny maximální obsahy dioxinů stanovené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (4). Potraviny získané ze zvířat krmených kontaminovaným krmivem mohou tudíž představovat riziko pro veřejné zdraví. Stažení kontaminovaných krmiv a potravin z trhu navíc může zapříčinit finanční ztráty.
(5)
V zájmu zvýšení hygieny krmiv a aniž je dotčena pravomoc členských států stanovená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 183/2005, by měly být schvalovány v souladu s uvedeným nařízením provozy, kde se dále zpracovávají surové rostlinné oleje, vyrábějí se výrobky získané z olejů rostlinného původu a mísí se tuky, pokud jsou tyto výrobky určeny k použití v krmivech.
(6)
Měly by být stanoveny zvláštní požadavky na výrobu, označování, skladování a přepravu uvedených krmných surovin, jež zohlední zkušenosti získané z uplatňování systémů založených na analýze nebezpečí a kritických kontrolních bodů (HACCP).
(7)
Posílené monitorování dioxinů by usnadnilo odhalení případů nedodržování pravidel a napomohlo by při vymáhání právních předpisů o krmivech. Je nutné provozovatelům krmivářských podniků uložit povinnost provádět u tuků, olejů a výrobků z nich získaných zkoušky na obsah dioxinů a PCB s dioxinovým efektem, aby se snížilo riziko, že se kontaminované výrobky dostanou do potravinového řetězce, a podpořila se tak strategie snižování expozice občanů EU dioxinům. Riziko kontaminace dioxiny by mělo být základem pro vypracování plánu monitorování. Za to, že se na trh uvádějí bezpečná krmiva, odpovídají provozovatelé krmivářských podniků. Náklady na laboratorní zkoušení by tudíž měli nést v plném rozsahu. Podrobná ustanovení o odběru vzorků a laboratorním zkoušení, která nejsou obsažena v tomto nařízení, by měla být ponechána v pravomoci členských států. Členské státy se navíc vyzývají, aby se zaměřily na kontrolu provozovatelů krmivářských podniků, na které se sice monitorování dioxinů nevztahuje, ale které využívají výše uvedené výrobky.
(8)
Systém povinného monitorování na základě rizika nesmí ovlivnit povinnost provozovatelů krmivářských podniků splnit požadavky právních předpisů Unie týkajících se hygieny krmiv. Měl by být začleněn do správné hygienické praxe a systému založeného na HACCP. Toto by měl v souvislosti s udělováním schválení provozovateli krmivářského podniku ověřit příslušný orgán. Přezkum vlastního posouzení rizik, který provozovatel pravidelně provádí, by měl výsledky monitorování dioxinů zohlednit.
(9)
V zájmu větší transparentnosti je třeba, aby laboratoře, které provádějí zkoušku na obsah dioxinů, byly povinny informovat o výsledcích, jež překročí maximální povolené obsahy stanovené ve směrnici 2002/32/ES, nejen provozovatele krmivářského podniku, ale také příslušný orgán; provozovatel krmivářského podniku tím není zproštěn povinnosti informovat příslušný orgán.
(10)
Je třeba stanovit, aby byl po dvou letech proveden přezkum s cílem prověřit účinnost ustanovení o povinném monitorování dioxinů a jeho začlenění do systémů HACCP provozovatelů krmivářských podniků.
(11)
Příslušným orgánům a provozovatelům krmivářských podniků je třeba poskytnout dostatečnou dobu na to, aby měli možnost přizpůsobit se ustanovením tohoto nařízení.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 183/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 16. září 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. března 2012.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 225/2012,
annettu 15 päivänä maaliskuuta 2012,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 183/2005 liitteen II muuttamisesta siltä osin kuin on kyse sellaisten laitosten hyväksymisestä, jotka saattavat markkinoille rehukäyttöön kasviöljyistä ja sekoiterasvoista saatuja tuotteita, sekä öljyjen, rasvojen ja niistä saatujen tuotteiden tuotantoa, varastointia, kuljetusta ja dioksiinitutkimuksia koskevista erityisvaatimuksista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon rehuhygieniaa koskevista vaatimuksista 12 päivänä tammikuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 183/2005 (1) ja erityisesti sen 27 artiklan b ja f alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EY) N:o 183/2005 vahvistetaan rehuhygieniaa koskevat yleissäännöt sekä edellytykset ja yksityiskohtaiset säännöt sen varmistamiseksi, että noudatetaan sellaisia prosessointia koskevia edellytyksiä, joilla minimoidaan ja hallitaan mahdollisia vaaroja. Rehualan laitokset on rekisteröitävä toimivaltaiselle viranomaiselle tai tämän on hyväksyttävä ne. Lisäksi jäljempänä rehuketjussa olevien rehualan toimijoiden on hankittava rehu vain rekisteröidyistä tai hyväksytyistä laitoksista.
(2)
Rehun markkinoille saattamisesta ja käytöstä 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 767/2009 (2) edellytetään, että markkinoille saatettu rehu on turvallista ja sen merkinnöissä on nimenomaisesti ilmoitettu rehun tyyppi. Rehuaineluettelosta 16 päivänä kesäkuuta 2011 annetussa komission asetuksessa (EU) N:o 575/2011 (3) luetellaan lisäksi yksityiskohtaiset kuvaukset tiettyjen rehuaineiden merkinnöistä.
(3)
Näiden vaatimusten olisi yhdessä varmistettava jäljitettävyys ja kuluttajien suojelun korkea taso kautta koko rehu- ja elintarvikeketjun.
(4)
Virallinen valvonta ja rehualan toimijoiden suorittama valvonta ovat osoittaneet, että tiettyjä öljyjä ja rasvoja ja niistä saatuja tuotteita, joita ei ole tarkoitettu rehuksi, on käytetty rehuaineina, minkä seurauksena haitallisista aineista eläinten rehuissa 7 päivänä toukokuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/32/EY (4) vahvistetut dioksiinin enimmäispitoisuudet ovat ylittyneet rehuissa. Saastuneella rehulla ruokituista eläimistä saadut elintarvikkeet voivat tämän vuoksi aiheuttaa kansanterveysriskin. Saastuneiden rehujen ja elintarvikkeiden vetämisestä pois markkinoilta voi lisäksi aiheutua taloudellisia tappioita.
(5)
Rehuhygienian parantamiseksi ja rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 183/2005 10 artiklan 2 kohdassa säädettyä jäsenvaltioiden toimivaltaa, laitosten, jotka jatkojalostavat raakakasviöljyjä, valmistavat kasvialkuperää olevista öljyistä saatuja tuotteita ja sekoittavat rasvoja, olisi saatava hyväksyntä kyseisen asetuksen mukaisesti, jos kyseisiä tuotteita on tarkoitus käyttää rehuissa.
(6)
Kyseisten rehuaineiden tuotantoa, merkitsemistä, varastointia ja kuljetusta koskevista erityisvaatimuksista olisi säädettävä, ottaen huomioon vaara-analyysiin ja kriittisiin valvontapisteisiin perustuvien järjestelmien (HACCP-järjestelmät) soveltamisesta saatu kokemus.
(7)
Tehostettu dioksiiniseuranta helpottaisi sääntöjenvastaisuuksien toteamista ja rehulainsäädännön täytäntöönpanon valvontaa. On tarpeen säätää rehualan toimijoiden velvollisuudesta tutkia rasvat, öljyt ja niistä saadut tuotteet dioksiinin ja dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden varalta, jotta vähennetään riskiä, että saastuneita tuotteita pääsisi elintarvikeketjuun, ja jotta tuettaisiin strategiaa, jolla pyritään vähentämään EU-kansalaisten altistumista dioksiinille. Seurantasuunnitelman laadinnan olisi perustuttava dioksiinin aiheuttaman kontaminaation riskille. Rehualan toimijat ovat vastuussa turvallisen rehun saattamisesta markkinoille. Tämän vuoksi niiden olisi maksettava kaikki analyyseistä aiheutuvat kustannukset. Tähän asetukseen sisältymättömien, näytteenottoa ja analyysejä koskevien yksityiskohtaisten säännösten olisi edelleen kuuluttava jäsenvaltioiden toimivaltaan. Jäsenvaltioita kannustetaan lisäksi keskittymään sellaisten rehualan toimijoiden valvontaan, jotka eivät kuulu dioksiiniseurannan piiriin mutta jotka hankkivat edellä mainittuja tuotteita.
(8)
Pakollinen riskipohjainen seurantajärjestelmä ei saa vaikuttaa rehualan toimijan velvollisuuteen noudattaa rehuhygieniasta annetun unionin lainsäädännön vaatimuksia. Se olisi otettava osaksi hyviä hygieniakäytäntöjä ja HACCP-pohjaista järjestelmää. Toimivaltaisen viranomaisen olisi tarkistettava tämä rehualan toimijan hyväksymisen yhteydessä. Toimijan olisi oman riskinarviointinsa säännöllisessä tarkastelussa otettava huomioon dioksiiniseurannan tulokset.
(9)
Dioksiinianalyysejä suorittavien laboratorioiden olisi raportoitava direktiivissä 2002/32/EY säädetyt sallitut enimmäispitoisuudet ylittävät tulokset rehualan toimijan lisäksi toimivaltaiselle viranomaiselle avoimuuden parantamiseksi. Tämä velvoite ei vapauta rehualan toimijaa tämän velvollisuudesta tiedottaa toimivaltaiselle viranomaiselle.
(10)
Jotta voidaan tarkistaa pakollista dioksiiniseurantaa koskevien säännösten toimivuus ja tämän seurannan sisältyminen rehualan toimijoiden HACCP-järjestelmään, olisi säädettävä kahden vuoden jälkeen tehtävästä uudelleentarkastelusta.
(11)
Olisi varattava riittävästi aikaa, jotta toimivaltaiset viranomaiset ja rehualan toimijat pystyvät mukautumaan tämän asetuksen säännöksiin.
(12)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, eivätkä Euroopan parlamentti ja neuvosto ole vastustaneet niitä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 183/2005 liite II tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 16 päivästä syyskuuta 2012.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 15 päivänä maaliskuuta 2012.