ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. května 2012,
kterým se zastavuje antisubvenční řízení týkající se dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Indie
(2012/278/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 14 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Prozatímní opatření
(1)
Nařízením (EU) č. 115/2012 (2) (dálen jen „prozatímní nařízení“) Evropská komise (dále jen „Komise“) uložila prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Indie (dále jen „Indie“ nebo „dotčená země“).
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno dne 13. května 2011 (3) na základě podnětu podaného dne 31. března 2011 Evropským institutem pro průmyslové spojovací prostředky (European Industrial Fasteners Institute, EIFI) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli v Unii.
(3)
Jak je uvedeno v 21. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření subvence a újmy se týkalo období od 1. dubna 2010 do 31. března 2011 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
1.2 Následný postup
(4)
Po sdělení nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních vyrovnávacích opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), se k prozatímním zjištěním písemně vyjádřila řada zúčastněných stran. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost slyšení.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování veškerých informací, které považovala za nezbytné ke stanovení konečných zjištění. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Následně byly všechny strany informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí zastavit antisubvenční řízení týkající se dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Indie, a uvolnit částky zajištěné prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, v níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(7)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana trvala na svých připomínkách ohledně definice dotčeného výrobku a obdobného výrobku, která je uvedena v 22. a 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a tvrdila, že některé typy výrobků by měly být z definice výrobku v rámci tohoto šetření vyloučeny.
(8)
Šetřením se však potvrdilo, že popis dotčeného výrobku a obdobného výrobku se na rozličné typy výrobků vztahuje a tyto výrobky mají tytéž základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti i konečná použití, a patří tudíž do stejné kategorie výrobků. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(9)
Jelikož nebyly vzneseny jiné připomínky k dotčenému výrobku a obdobnému výrobku, potvrzuje se tímto 22. a 23. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1 Úvod
(10)
V 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se odkazuje na tyto režimy, v jejichž rámci jsou údajně poskytovány subvence:
a)
režim Duty Entitlement Passbook (DEPB);
b)
režim předběžného povolení (PP);
c)
režim podpory vývozu kapitálového zboží (EPCG);
d)
režim pro subjekty orientované na vývoz (SOV);
e)
režim „Focus Product Scheme“ (FP);
f)
režim vývozních úvěrů (VÚ);
g)
režim osvobození od daně z elektřiny.
(11)
Výrobní odvětví Unie vyjádřilo pochybnosti o tom, zda Komise neopomněla zohlednit některé subvenční režimy a dospělo k názoru, že subvence, které indičtí výrobci podle šetření obdrželi, byly podhodnoceny.
(12)
V reakci na tuto skutečnost je nutné poznamenat, že podnět obsahoval velký počet národních a místních subvenčních režimů, které byly zahrnuty do dotazníku pro vyvážející výrobce v Indii a prošetřeny Komisí. Avšak pouze v případě režimů uvedených výše v 10. bodě odůvodnění bylo shledáno, že vyvážející výrobci, jichž se šetření týkalo a již byli zařazeni do vzorku, obdrželi subvence.
(13)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzuje se 24. až 27. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(14)
Ke zjištěním týkajícím se režimu FP a režimu osvobození od daně z elektřiny neobdržela Komise žádné připomínky. V případě režimů DEPB, PP, EPCG a VÚ spolupracující vyvážející výrobci předložili podrobné připomínky. Většina připomínek se týkala výpočtu částek subvencí a v důsledku některých připomínek byly provedeny drobné úpravy těchto výpočtů. Avšak celkové závěry ohledně těchto režimů nebyly těmito připomínkami ovlivněny a potvrzují se. Komise obdržela připomínky rovněž k režimu SOV. S přihlédnutím k dopadu takových připomínek na režim SOV, jak je shrnuto níže v 13. až 19. bodě odůvodnění, není třeba podrobně opakovat ostatní připomínky, které byly zaslány k výše uvedeným čtyřem režimům.
3.2 Režim pro subjekty orientované na vývoz („režim SOV“)
3.2.1 Obecně
(15)
Jak se rovněž uvádí v bodě 3.5 prozatímního nařízení, je třeba připomenout, že je rozhodující povinností subjektu orientovaného na vývoz, jak je stanovena v dokumentu FT-policy 2009-2014, dosáhnout čistých devizových příjmů (dále jen „ČDP“), tj. v referenčním období (5 let) musí být celková hodnota vývozu vyšší než celková hodnota dovezeného zboží. V zásadě mohou být v rámci režimu SOV zřízeny všechny společnosti, které se zaváží k vývozu celé své produkce zboží nebo služeb. Za to mají společnosti se statusem SOV nárok na řadu úlev uvedených v 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Těmito úlevami jsou finanční příspěvky vlády Indie ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, které udělují výhodu režimu SOV. Tyto úlevy jsou stanoveny zákonem v závislosti na vývozní výkonnosti, a považují se proto za specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(16)
V prozatímním nařízení se uvádí, že SOV nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nesplňuje přísná pravidla stanovená v příloze I písm. h) a i), v příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Ve skutečnosti nebylo možné prokázat, že indická vláda uplatňuje kontrolní systém či postup, aby ověřila, zda a v jakém rozsahu byly vstupy získané bezcelně a/nebo bez daně z prodeje spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (viz příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě režimů vracení cla u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Uplatňovaný kontrolní systém má za cíl sledovat plnění povinnosti dosažení čistých devizových příjmů a nikoli sledovat spotřebu dovážených výrobků při výrobě vyváženého zboží.
(17)
Jak je popsáno výše, nebyly po zveřejnění prozatímních informací vzneseny žádné podstatné argumenty proti povaze režimu SOV, zejména neexistenci účinného kontrolního systému a jeho napadnutelnosti. Závěry k režimu SOV shrnuté v 78. až 81. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzují.
3.2.2 Podání společnosti Viraj Profiles Limited
(18)
Jedinou stranou se statusem SOV zařazenou do vzorku byla společnost Viraj Profiles Limited (dále jen „společnost Viraj“). Zjištěná subvenční sazba SOV u tohoto výrobce byla v prozatímní fázi 2,73 % z celkové míry subvencování ve výši 3,2 %. Podle objemu společnost Viraj představovala 87 % indického vývozu do Unie.
(19)
Jak již bylo uvedeno v 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, společnost Viraj k režimu předložila podrobné komentáře. Dotčený vyvážející výrobce tvrdil, že subvence vypočtená v rámci režimu nebude v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení, podle něhož výše napadnutelného cla nesmí být vyšší než výše napadnutelných subvencí, které společnost skutečně obdržela. Tento výrobce tvrdil, že celková míra subvencování společnosti tudíž bude nižší než 2 %, tj. de minimis. Na podporu svého tvrzení společnost předložila podrobné účetní údaje.
(20)
Toto tvrzení bylo řádně prostudováno. Podrobné účetní údaje, které poskytla společnost Viraj ve svých podáních, mohou souviset s účetními údaji ověřenými při inspekci na místě a z těchto údajů skutečně vyplývá, že rozsah napadnutelných výhod, které společnost získala během období šetření, byl nadhodnocen. Vyrovnávací clo pro společnost Viraj proto bylo odpovídajícím způsobem přepočteno.
(21)
Míra subvencování SOV u společnosti Viraj byla následně přepočtena a s konečnou platností se stanoví na 0,44 %. Po zahrnutí subvenčních sazeb stanovených pro režim EPCG (po přepočtu stanovena na 0,05 %), režim VÚ (po přepočtu stanovena na 0,12 %) a režim osvobození od daně z elektřiny (0,09 %) byla celková míra subvencování společnosti Viraj s konečnou platností stanovena na 0,7 %, tj. pod úrovní de minimis.
3.2.3 Připomínky výrobního odvětví Unie k poskytnutí konečných informací
(22)
Po poskytnutí konečných informací předložilo výrobní odvětví Unie připomínky, v nichž tvrdilo, že provedené přepočty výše úlev v rámci režimu SOV, které obdržela společnost Viraj, jsou neopodstatněné a nesprávné. Odvětví tvrdilo, že analýza provedená Komisí je neúplná a neodpovídá způsobu, jimž orgány zpravidla vyrovnávají tento režim, a že analýza nebere v potaz další možné situace, při nichž společnost Viraj mohla nepřiměřeně nakládat s bezcelním dovozem. Výrobní odvětví Unie dále uvedlo, že tím, že společnost Viraj pozdě předložila veřejně přístupnou verzi svých připomínek k poskytnutí prozatímních informací, mělo být závažně poškozeno jeho právo na obhajobu.
(23)
Pokud jde o přepočet subvenčního rozpětí v případě společnosti Viraj, je třeba objasnit, že tento vyvážející výrobce prokázal, že stanovené prozatímní vyrovnávací clo přesahovalo částku napadnutelných subvencí, které společnost skutečně obdržela. Společnost skutečně prokázala, že potenciálně ušlé clo bylo v prozatímní fázi nadhodnoceno, a při konečném výpočtu tudíž bylo nutné tento údaj opravit. Vyrovnání určitých finančních příspěvků, u nichž lze jednoznačně a nade vší pochybnost konstatovat, že společnosti Viraj neposkytly žádnou výhodu, by bylo v rozporu s ustanoveními článku 3 základního nařízení. Stále se má ovšem za to, že v případě některých transakcí tento režim poskytl dotčené společnosti specifické subvence, které by se měly vyrovnat. Tento přístup je tudíž zcela v souladu se způsobem, jakým orgány tento režim vyrovnávaly v minulosti. Úprava subvenčního rozpětí v režimu SOV je proto plně v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení.
(24)
K údajnému porušení práva výrobního odvětví Unie na obhajobu je třeba uvést, že připomínky společnosti Viraj k výpočtu subvencí v režimu SOV byly také součástí dvou neutajovaných podání, která byla předložena před uložením prozatímních opatření, a rovněž dvou pozdějších neutajovaných podání. První a v tomto ohledu zásadní podání, které vedlo Komisi k zevrubné analýze této věci a nakonec k přehodnocení jejího stanoviska, bylo předloženo v prosinci 2011 a odkazuje se na ně již 77. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Všechny shora uvedené dokumenty byly bez prodlení zařazeny do dokumentace určené zúčastněným stranám k nahlédnutí. Připomínky společnosti Viraj k poskytnutí prozatímních informací pouze shrnovaly stanovisko, které společnost zastávala již ve svých předchozích podáních. Přestože veřejně přístupnou verzi svých připomínek k poskytnutí prozatímních informací společnost Viraj skutečně předložila pozdě, Komise ji neprodleně poskytla výrobnímu odvětví Unie, jemuž byla poskytnuta dodatečná lhůta, aby se k ní mohlo vyjádřit.
(25)
Vzhledem k výše uvedeným odůvodněním je nutno námitky výrobního odvětví Unie zamítnout.
3.2.4 Jiné otázky týkající se subvencování
(26)
Obdržené připomínky se týkaly také výpočtu subvenčního rozpětí u spolupracujících vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku a výpočtu zbytkového subvenčního rozpětí. Kromě toho jediný vyvážející výrobce, který požádal o individuální přezkoumání, trval na vypořádání svého požadavku. Vzhledem k závěrům učiněným v návaznosti na níže uvedenou příčinnou souvislost však není nutné zaujímat k těmto otázkám konečné stanovisko.
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(27)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny připomínky týkající se výroby v Unii a výrobního odvětví Unie, potvrzuje se 120. až 123. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. ÚJMA
5.1 Předběžné poznámky a spotřeba v Unii
(28)
Jelikož k předběžným poznámkám a spotřebě v Unii nebyly předloženy připomínky, potvrzuje se 124. až 130. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2 Dovoz z dotčené země
(29)
Jedna strana tvrdila, že prozatímní analýza vývoje dovozních cen z Indie a cenového podbízení provedená na základě průměrných cen je zavádějící, protože údajně nebere v úvahu meziroční změny skladby sortimentu během posuzovaného období.
(30)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že údaje o cenách každého typu výrobku jsou k dispozici pouze za období šetření, pro něž se od vyvážejících výrobců a výrobců v Unii požaduje v rámci jejich odpovědí na dotazník i podrobný soupis transakcí. Jelikož neexistují údaje pro každý typ výrobku za ostatní roky posuzovaného období, lze tudíž smysluplnou analýzu vývoje dovozních cen provést pouze na základě průměrných cen. Je také třeba uvést, že dotyčná strana neposkytla žádné důkazy prokazující, proč by měla být analýza vývoje dovozních cen zavádějící. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(31)
Jak se uvádí v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, je v případě podbízení třeba připomenout, že aby bylo možné určit cenové podbízení během období šetření, byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobků prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z Indie prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající celní poplatky a náklady po dovozu.
(32)
Kromě toho, jak se uvádí v 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo cenové srovnání u jednotlivých typů obchodů provedeno na stejné úrovni obchodu. Tvrzení této strany ohledně podbízení bylo zamítnuto.
(33)
Vzhledem k tomu, že nebyly podány další připomínky ohledně dovozu z dotčené země, potvrzuje se 131. až 135. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.3.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(34)
Jedna strana tvrdila, že analýza provedená v prozatímním nařízení ohledně poklesu výroby výrobního odvětví Unie je zavádějící a požadovala, aby se pokles objemu výroby posuzoval ve světle nevyužité kapacity výrobního odvětví Unie, která během posuzovaného období rovněž vykazovala klesající tendenci.
(35)
Šetření ukázalo, že pokles výroby se časově shodoval s poklesem prodeje a nárůstem zásob. Tato situace vedla některé výrobce v Unii k zavření některých výrobních linek, čímž se vysvětluje pokles ve využití kapacity. Proto bylo tvrzení této strany zamítnuto.
(36)
Jelikož nebyly vzneseny žádné jiné připomínky týkající se výroby, výrobní kapacity a využití kapacity, potvrzuje se 137. a 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(37)
Jelikož nebyly vzneseny připomínky k vývoji objemu prodeje a podílu na trhu výrobního odvětví Unie, potvrzuje se 139. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.3 Růst
(38)
Jelikož nebyly vzneseny připomínky ohledně růstu, potvrzuje se 140. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.4 Zaměstnanost
(39)
Jelikož nebyly vzneseny připomínky týkající se zaměstnanosti, potvrzuje se 141. a 142. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.5 Průměrné ceny jednotky v Unii
(40)
Jelikož nebyly vzneseny připomínky týkající se průměrných cen jednotky v Unii, potvrzuje se 143. a 144. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.6 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(41)
Jelikož nebyly vzneseny připomínky k ziskovosti, peněžnímu toku, investicím, návratnosti investic a schopnosti získávat kapitál, potvrzuje se 145. až 148. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.7 Stav zásob
(42)
Jedna strana požádala Komisi, aby u vývoje stavu zásob během posuzovaného období poskytla údaje o skutečných částkách, nikoliv indexované hodnoty, neboť indexace této straně podle jejího tvrzení neumožňuje podat účinné připomínky nebo stav zásob posoudit jako procentní podíl na objemu prodeje výrobního odvětví Unie.
(43)
Jak je vysvětleno v 127. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, musely být některé mikroukazatele, jako jsou zásoby, indexovány kvůli zachování důvěrnosti. Indexace konečného stavu zásob ve výrobním odvětví Unie v tabulce 10 prozatímního nařízení v každém případě umožňuje odpovídající pochopení vývoje zásob během posuzovaného období. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(44)
Jelikož nebyly vzneseny jiné připomínky ohledně stavu zásob, potvrzuje se 149. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.8 Rozsah rozpětí subvencí
(45)
Je třeba připomenout, že u největšího indického vyvážejícího výrobce, který v období šetření představoval 87 % indického vývozu, nebylo zjištěno subvencování. Subvencovaný dovoz tudíž představoval 13 % celkového objemu dovozu dotčeného výrobku z Indie do Unie. Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám subvencovaného dovozu z Indie lze dopad skutečných rozpětí subvencí na výrobní odvětví Unie považovat za zanedbatelný.
5.3.9 Závěr ohledně újmy
(46)
Šetřením bylo potvrzeno, že většina ukazatelů újmy vykazovala během posuzovaného období sestupný trend. Potvrzuje se proto závěr učiněný ve 151. až 153. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
6.1 Úvod
(47)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení se zjišťovalo, zda subvencovaný dovoz pocházející z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Zkoumány byly rovněž jiné známé činitele než dovoz subvencovaných výrobků, které mohly ve stejnou dobu působit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby bylo zajištěno, že možná újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dovozu subvencovaných výrobků.
(48)
Jak je uvedeno výše v 18. až 21. bodě odůvodnění, zjistilo se, že subvenční rozpětí u největšího vyvážejícího výrobce v Indii, který v období šetření představoval 87 % indického dovozu do Unie, je na úrovni de minimis, a ve smyslu čl. 14 odst. 5 základního nařízení se tudíž u tohoto jednotlivého vyvážejícího výrobce považuje pro účely tohoto šetření za nesubvencované. V období šetření bylo tudíž subvencováno pouhých 13 % dovozu dotčeného výrobku z Indie do Unie. Podíl tohoto subvencovaného dovozu na trhu představoval v období šetření 2 %.
6.2 Účinek subvencovaného dovozu
(49)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii v posuzovaném období zvýšila o 9 %, přičemž se objem prodeje výrobního odvětví Unie snížil o 14 % a podíl na trhu poklesl o 21 %.
(50)
Pokud jde o ceny, bylo zjištěno, že průměrné dovozní ceny subvencovaného dovozu lze v porovnání s průměrnými prodejními cenami výrobního odvětví Unie na unijním trhu považovat za cenové podbízení. Byly však přibližně o 12 % vyšší, než ceny indických společností, u nichž se subvencování nezjistilo.
(51)
Z výše uvedeného lze usuzovat, že omezený objem subvencovaného dovozu z Indie, který se vyznačoval vyššími cenami než nesubvencovaný dovoz, mohl mít na zhoršení újmy utrpěné výrobním odvětvím Unie velmi omezený nebo dokonce žádný vliv.
6.3 Účinky jiných činitelů
6.3.1 Nesubvencovaný dovoz z Indie
(52)
Celkový objem dovozu z Indie se v posuzovaném období zásadně zvýšil o 65 %, čímž jeho podíl na trhu vzrostl z 12,1 % na 18,3 %. Jak je nicméně vysvětleno výše, nesubvencovaný dovoz představoval v období šetření 87 % celkového objemu indického vývozu, což odpovídá v období šetření 15 % podílu na trhu, v porovnání s 2 % tržním podílem subvencovaného dovozu z Indie ve stejném období.
(53)
Ceny dovozu z Indie se v posuzovaném období snížily celkem o 9 %, přičemž byly vždy nižší než ceny dovozu ze zbytku světa a prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Za zmínku však stojí skutečnost, že průměrné ceny nesubvencovaného dovozu se ve srovnání s cenami výrobního odvětví Unie vyznačovaly větší mírou cenového podbízení než průměrné ceny subvencovaného dovozu, jak je vysvětleno v 50. bodě odůvodnění.
6.3.2 Dovoz z ostatních třetích zemí
(54)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy připomínky k dovozu z ostatních třetích zemí, potvrzuje se 161. až 165. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6.3.3 Hospodářská krize
(55)
Jelikož nebyly předloženy připomínky ohledně vlivu hospodářské krize na újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, potvrzuje se 166. až 169. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6.3.4 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie zařazeného do vzorku
(56)
Jelikož nebyly předloženy připomínky ohledně vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie zařazeného do vzorku, potvrzuje se 170. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6.4 Závěr týkající se příčinné souvislosti
(57)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného subvencovaného dovozu pocházejícího z Indie i jeho podíl na trhu. Navíc se zjistilo, že ceny v rámci tohoto dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie na trhu Unie.
(58)
S ohledem na zjištění, že vývoz největšího vyvážejícího výrobce v Indii, který v období šetření představoval 87 % indického dovozu do Unie, nebyl subvencován, se však usuzuje, že nelze dostatečně stanovit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem, který představoval pouhých 13 % celkového objemu dovezeného z Indie, a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Skutečně nelze tvrdit, že subvencovaný indický dovoz mohl způsobit újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a to s ohledem na jeho omezený objem a velmi omezený podíl na trhu (2 %) a skutečnost, že jeho ceny byly v průměru o 12 % vyšší než v případě nesubvencovaného dovozu.
(59)
Analýza dalších známých faktorů, které mohly způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, včetně nesubvencovaného dovozu, dovozu z jiných třetích zemí, hospodářské krize a vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie zařazeného do vzorku, ukázala, že újma, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, je způsobena vlivem nesubvencovaného dovozu z Indie, který v období šetření představoval 87 % veškerého indického dovozu do Unie a jehož cena byla značně nižší než v případě subvencovaného dovozu.
7. ZASTAVENÍ ANTISUBVENČNÍHO ŘÍZENÍ
(60)
Jelikož neexistuje podstatná příčinná souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, má se za to, že vyrovnávací opatření jsou zbytečná, a toto antisubvenční řízení by proto mělo být v souladu s čl. 14 odst. 2 základního nařízení zastaveno.
(61)
Žadatel a všechny ostatní zúčastněné strany o tom byli informováni a dostali příležitost vyjádřit své stanovisko. Obdržené připomínky nic nezměnily na závěru, že probíhající antidumpingové řízení by mělo být zastaveno,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antisubvenční řízení týkající se dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli, v současnosti kódů KN 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 a 7318 15 70, pocházejících z Indie, se zastavuje.
Článek 2
Částky zajištěné formou prozatímních vyrovnávacích cel podle nařízení (EU) č. 115/2012, kterým se ukládá clo z dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Indie, se uvolňují.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 23. května 2012.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 23 päivänä toukokuuta 2012,
Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuontia koskevan tukien vastaisen menettelyn päättämisestä
(2012/278/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 14 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Väliaikaiset toimenpiteet
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, vahvisti asetuksella (EU) N:o 115/2012 (2), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, väliaikaisen tasoitustullin käyttöönoton Intiasta, jäljempänä ’Intia’ tai ’asianomainen maa’, peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuonnissa.
(2)
Menettely käynnistettiin 13 päivänä toukokuuta 2011 (3), koska European Industrial Fasteners Institute (EIFI), jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli tehnyt 31 päivänä maaliskuuta 2011 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien kokonaistuotannosta unionissa.
(3)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 21 kappaleessa todetaan, tukea ja vahinkoa koskeva tutkimus koski 1 päivän huhtikuuta 2010 ja 31 päivän maaliskuuta 2011 välistä ajanjaksoa, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2008 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
1.2 Myöhempi menettely
(4)
Niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön väliaikaisia tasoitustoimenpiteitä, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, useat asianomaiset osapuolet esittivät kirjallisesti huomautuksensa alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi.
(5)
Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Asianomaisten osapuolten esittämät suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin, ja alustavia päätelmiä muutettiin tarvittaessa niiden mukaisesti.
(6)
Tämän jälkeen kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin päättää Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuontia koskeva tukien vastainen menettely ja vapauttaa väliaikaisen tullin vakuutena olevat määrät, jäljempänä ’lopullisten päätelmien ilmoittaminen’. Kaikille osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksensa lopullisista päätelmistä.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
(7)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli esitti uudelleen huomautuksensa, jotka koskivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 22 ja 23 kappaleessa esitettyä tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen määritelmää, ja väitti, että tietyt tuotelajit olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa.
(8)
Tutkimuksessa on kuitenkin vahvistettu, että nämä erilaiset tuotelajit sisältyvät tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen kuvaukseen, että niillä on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja samat peruskäyttötavat ja että ne sen vuoksi kuuluvat samaan tuoteluokkaan. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(9)
Koska muita huomautuksia tarkasteltavana olevasta tuotteesta ja samankaltaisesta tuotteesta ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 22-23 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
3. TUET
3.1 Johdanto
(10)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24 kappaleessa viitattiin seuraaviin järjestelmiin, joihin väitettiin sisältyvän tukien myöntämistä:
a)
Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
b)
Ennakkolupajärjestelmä (Advance Authorisation Scheme, AAS)
c)
Tuotantohyödykkeiden vienti etuustullein (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
d)
Vientiin suuntautuneiden yksikköjen järjestelmä (Export Oriented Units Scheme, EOUS)
e)
Focus Product -järjestelmä (Focus Product Scheme, FPS)
f)
Vientiluottojärjestelmä (Export Credit Scheme, ECS)
g)
Sähköverosta vapauttaminen (Electricity Duty Exemption).
(11)
Unionin tuotannonala asetti kyseenalaiseksi, oliko komissio jättänyt huomiotta eräitä tukiohjelmia, minkä perusteella se uskoi, että Intian tuottajien saamien tukien määrää oli aliarvioitu.
(12)
Vastauksena tähän todetaan, että valitukseen sisältyi suuri määrä kansallisia ja alueellisia tukijärjestelmiä, jotka sisällytettiin vientiä harjoittaville Intian tuottajille suunnattuun kyselylomakkeeseen ja joita komissio tutki. Kuitenkin ainoastaan edellä 10 kappaleessa lueteltujen järjestelmien osalta voitiin todeta, että tutkitut otokseen kuuluneet vientiä harjoittavat tuottajat olivat saaneet tukea.
(13)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24-27 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
(14)
FPS-järjestelmää ja sähköverosta vapauttamista koskevista havainnoista ei esitetty huomautuksia. Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat esittivät yksityiskohtaisia huomautuksia DEPBS-, AAS-, EPCGS- ja ECS-järjestelmistä. Suurin osa huomautuksista koski tukimäärien laskentaa, ja joidenkin huomautusten seurauksena laskelmiin tehtiin pieniä mukautuksia. Huomautukset eivät kuitenkaan vaikuttaneet näitä järjestelmiä koskeviin yleisiin päätelmiin, jotka näin ollen vahvistetaan. Myös EOUS-järjestelmää koskevia huomautuksia esitettiin. Kun otetaan huomioon EOUS-järjestelmää koskevien huomautusten vaikutukset, jotka esitetään tiivistetysti jäljempänä 13-19 kappaleessa, muiden edellä mainittuja neljää järjestelmää koskevien huomautusten yksityiskohtainen esittäminen ei ole tarpeen.
3.2 Vientiin suuntautuneiden yksikköjen järjestelmä (Export Oriented Units Scheme, EOUS)
3.2.1 Yleistä
(15)
Kuten myös väliaikaista tullia koskevan asetuksen 3.5 jaksossa todettiin, on syytä muistaa, että ulkomaankauppapolitiikkaa vuosina 2009-2014 käsittelevässä asiakirjassa asetetaan vientiin suuntautuneille yksiköille (Export Oriented Unit, EOU) olennainen velvoite saavuttaa nettovaluutta-ansiot, eli viennin kokonaisarvon on viiden vuoden viitekautena oltava tuontituotteiden kokonaisarvoa suurempi. Periaatteessa kaikki yritykset, jotka sitoutuvat viemään koko tavara- tai palvelutuotantonsa, voidaan perustaa EOUS-järjestelmän mukaisesti. Vientiin suuntautuneen yksikön aseman saaneilla yrityksillä on vastaavasti oikeus tiettyihin etuihin, jotka luetellaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 71 kappaleessa. Nämä edut ovat Intian hallituksen myöntämää perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettua taloudellista tukea, ja niistä koituu etua vientiin suuntautuneille yksiköille. Ne ovat oikeudellisesti vientituloksesta riippuvia, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti ne ovat erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista tukea.
(16)
Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa todettiin, ettei EOUS-järjestelmää voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna verojen ja maksujen palautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä, koska se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevassa h ja i kohdassa, liitteessä II (palautusta koskeva määritelmä ja säännöt) ja liitteessä III (korvaavien tuotantopanosten palautusta koskeva määritelmä ja säännöt) vahvistettujen tiukkojen sääntöjen mukainen. On totta, ettei ole voitu vahvistaa, että Intian viranomaiset olisivat soveltaneet tarkistusjärjestelmää tai -menettelyä varmistaakseen, käytettiinkö tulleitta ja/tai liikevaihtoverotta hankittuja tuotantopanoksia vientituotteen tuotannossa ja missä määrin niitä siinä käytettiin (ks. perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 4 alakohta ja korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyjen osalta sen liitteessä III olevan II kohdan 2 alakohta). Käytössä olevalla tarkistusjärjestelmällä valvotaan nettovaluutta-ansioita koskevaa velvoitetta eikä tuonnin kulutusta suhteessa vietyjen tuotteiden tuotantoon.
(17)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen ei esitetty merkittäviä väitteitä, joissa olisi vastustettu edellä kuvattuja EOUS-järjestelmän ominaisuuksia, etenkään tehokkaan tarkistusjärjestelmän puutteen ja tasoitustullin käyttöönoton mahdollisuuden osalta. Sen vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 78-81 kappaleessa esitetyt EOUS-järjestelmää koskevat päätelmät vahvistetaan.
3.2.2 Viraj Profiles Limited -yrityksen esittämät näkemykset
(18)
Ainoa otokseen kuulunut osapuoli, jolla oli vientiin suuntautuneen yksikön asema, oli Viraj Profiles Limited, jäljempänä ’Viraj’. Tälle tuottajalle alustavassa vaiheessa määritelty EOU-tukiprosentti oli 2,73 prosenttia, kun kokonaistukiprosentti oli 3,2 prosenttia. Virajin osuus Intiasta unioniin suuntautuvan viennin määrästä oli 87 prosenttia.
(19)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 77 kappaleessa jo todettiin, Viraj esitti yksityiskohtaisia huomautuksia järjestelmästä. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että järjestelmän mukaisesti laskettu tuki ei olisi perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdan mukainen, sillä kyseisen kohdan mukaan tasoitustullin määrä ei saa ylittää tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan, yrityksen todella saaman tuen määrää. Se väitti, että tämän vuoksi yrityksen kokonaistukiprosentti olisi alle 2 prosenttia eli alle vähimmäistason. Yritys toimitti väitteensä tueksi yksityiskohtaisia tilinpitotietoja.
(20)
Väite analysoitiin asianmukaisesti. Virajin toimittamat yksityiskohtaiset tilinpitotiedot voitiin yhdistää tarkastuskäynnin aikana tarkastettuihin tilinpitotietoihin, ja tiedot osoittavat, että yrityksen tutkimusajanjakson aikana saaman, tasoitustullin mahdollistavan etuuden määrä on todellakin yliarvioitu. Sen vuoksi Virajiin sovellettava tasoitustulli on laskettu uudelleen.
(21)
Virajin EOU-tukiprosentti laskettiin näin ollen uudelleen, ja sen määräksi vahvistetaan 0,44 prosenttia. Kun otetaan huomioon eri tukiprosentit - EPCGS (uuden laskelman mukaan 0,05 %), ECS (uuden laskelman mukaan 0,12 %) ja sähköverosta vapauttaminen (0,09 %) - Virajin kokonaistukiprosentiksi vahvistettiin 0,7 prosenttia, joka jää alle vähimmäistason.
3.2.3 Unionin tuotannonalan huomautukset lopullisista päätelmistä
(22)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen unionin tuotannonala esitti huomautuksia, joiden mukaan Virajin saamia EOUS-etuuksia koskevat uudet laskelmat olivat perusteettomia ja virheellisiä. Se väitti, että komission analyysi oli puutteellinen ja epäjohdonmukainen siihen nähden, miten toimielimet yleensä käyttävät tasoitustulleja tämän järjestelmän osalta, eikä siinä myöskään otettu huomioon muita mahdollisia skenaarioita, joiden mukaan Viraj olisi voinut käyttää tullista vapautetun tuonnin epäasianmukaisesti. Lisäksi unionin tuotannonala väitti, että koska Viraj esitti alustavia päätelmiä koskevat ei-luottamukselliset huomautuksensa myöhässä, unionin tuotannonalan oikeutta puolustautua loukattiin vakavalla tavalla.
(23)
Virajin tukimarginaalia koskevan uuden laskelman osalta on syytä tarkentaa, että tämä vientiä harjoittava tuottaja oli osoittanut, että vahvistettu alustava tasoitustulli ylitti sen tosiasiallisesti saaman, tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrän. Yritys todisti, että mahdollisesti vältettävien tullien määrä oli alustavassa laskelmassa yliarvioitu, ja sen vuoksi määrä oli korjattava lopullisessa laskelmassa. Olisi ollut perusasetuksen 3 artiklan vastaista ottaa käyttöön tasoitustoimenpiteitä tiettyjen rahoitustukien vuoksi, joiden osalta voidaan selkeästi ja epäilyksettä katsoa, ettei niistä ole etua Virajille. Tiettyjen tapahtumien osalta katsotaan kuitenkin, että järjestelmästä on myönnetty kyseiselle yritykselle erityistukia, joiden vuoksi olisi otettava käyttöön tasoitustoimenpiteitä. Tämä lähestymistapa on näin ollen täysin johdonmukainen sen kanssa, kuinka toimielimet ovat aiemmin ottaneet käyttöön tätä järjestelmää koskevia tasoitustoimenpiteitä. Sen vuoksi EOUS-tukimarginaalin tarkistaminen on täysin perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdan mukaista.
(24)
Unionin tuotannonalan puolustautumisoikeuden väitetyn loukkaamisen osalta on syytä huomata, että EOUS-tukilaskelmaa koskevat Virajin huomautukset sisältyivät myös kahteen avoimeen asiakirjaan, jotka oli esitetty ennen alustavien toimenpiteiden käyttöönottoa, sekä kahteen myöhemmin esitettyyn avoimeen asiakirjaan. Ensimmäinen ja tärkein tätä kysymystä koskeva asiakirja, jonka vuoksi komissio tarkasteli asiaa perusteellisesti ja harkitsi kantaansa uudelleen, oli esitetty joulukuussa 2011, ja siihen viitattiin jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 77 kappaleessa. Kaikki edellä mainitut asiakirjat oli viipymättä sisällytetty asianomaisten osapuolten saatavilla olevaan tiedostoon. Huomautuksissa, jotka Viraj esitti alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen, pelkästään vedettiin yhteen aiemmissa asiakirjoissa esitetty näkemys. Vaikka Viraj todellakin esitti alustavia päätelmiä koskevien huomautustensa avoimen version myöhäisessä vaiheessa, komissio asetti sen viipymättä unionin tuotannonalan saataville, ja unionin tuotannonalalle annettiin lisäaikaa sitä koskevien huomautusten esittämiseen.
(25)
Edellä esitetyn perusteella unionin tuotannonalan väitteet oli hylättävä.
3.2.4 Muut tukikysymykset
(26)
Esitettiin myös huomautuksia, jotka koskivat tukimarginaalin laskentaa otokseen kuulumattomien yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta sekä jäännöstukimarginaalin laskentaa. Lisäksi ainoa yksilöllistä tarkastelua hakenut vientiä harjoittava tuottaja vaati edelleen, että sen pyyntöön olisi vastattava. Kun otetaan huomioon jäljempänä esitetyt syy-yhteyttä koskevat päätelmät, näihin kysymyksiin ei kuitenkaan tarvitse esittää lopullista kantaa.
4. UNIONIN TUOTANNONALA
(27)
Koska unionin tuotannosta ja tuotannonalasta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 120-123 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5. VAHINKO
5.1 Alustavat huomiot ja unionin kulutus
(28)
Koska alustavista päätelmistä ja unionin kulutuksesta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 124-130 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.2 Tuonti asianomaisesta maasta
(29)
Yksi osapuoli väitti, että Intiasta peräisin olevan tuonnin hintojen kehityksen ja hinnan alittavuuden alustava analysointi keskimääräisten hintojen perusteella oli harhaanjohtavaa, koska analyysissä ei oteta huomioon tuotevalikoiman vuotuisia muutoksia tarkastelujaksolla.
(30)
Tältä osin on syytä huomata, että tietoja tuotelajikohtaisista hinnoista on saatavilla ainoastaan tutkimusajanjaksolta, jonka osalta vientiä harjoittavia tuottajia ja unionin tuottajia pyydetään toimittamaan yksityiskohtaiset luettelot myyntitapahtumista kyselylomakevastauksissaan. Koska muilta tarkastelujakson vuosilta ei ole tuotelajikohtaisia tietoja, tuontihintojen kehitystä voidaan analysoida mielekkäällä tavalla ainoastaan keskimääräisten hintojen perusteella. On myös huomattava, että kyseinen osapuoli ei esittänyt näyttöä osoittaakseen, miksi tuontihintojen kehitystä koskeva analyysi olisi harhaanjohtava. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(31)
Hintojen alittavuuden osalta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 134 kappaleessa todetaan seuraavaa: jotta voitiin määrittää hinnan alittavuus tutkimusajanjaksolla, verrattiin otokseen kuuluvien unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömille asiakkaille myymien tuotelajien painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin Intiasta tulevasta tuonnista ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, jotka oli määritetty cif-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti voimassa olevien tullien ja tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.
(32)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 135 kappaleessa lisäksi todetaan, hintavertailu tehtiin tuotelajeittain samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta. Sen vuoksi hinnan alittavuutta koskeva osapuolen väite hylättiin.
(33)
Koska muita huomautuksia asianomaisesta maasta tulevasta tuonnista ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 131-135 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3 Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
5.3.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(34)
Yksi osapuoli väitti, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetty, unionin tuotannonalan tuotannon vähenemistä koskeva analyysi oli harhaanjohtava, ja esitti, että tuotantomäärien pienenemistä olisi tarkasteltava ottaen huomioon unionin tuotannonalan käyttämätön kapasiteetti, joka oli myös laskussa tarkastelujaksolla.
(35)
Tutkimus osoitti, että tuotannon lasku tapahtui yhtäaikaisesti myynnin laskun ja varastojen kasvun kanssa. Tilanne johti siihen, että eräät unionin tuottajat sulkivat joitakin tuotantolinjoistaan, mikä selittää kapasiteetin käyttöasteen laskun. Tämän vuoksi osapuolen esittämä väite hylättiin.
(36)
Koska tuotannosta, tuotantokapasiteetista ja kapasiteetin käyttöasteesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 137-138 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.2 Myyntimäärät ja markkinaosuus
(37)
Koska unionin tuotannonalan myyntimäärien ja markkinaosuuden kehityksestä ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 139 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.3 Kasvu
(38)
Koska kasvua koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 140 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.4 Työllisyys
(39)
Koska työllisyyttä koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 141 ja 142 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.5 Keskimääräiset yksikköhinnat unionissa
(40)
Koska unionin keskimääräisiä yksikköhintoja koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 143 ja 144 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.6 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, sijoitetun pääoman tuotto ja pääoman saanti
(41)
Koska kannattavuutta, kassavirtaa, investointeja, sijoitetun pääoman tuottoa ja pääoman saantia koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 145-148 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.7 Varastot
(42)
Yksi osapuoli vaati komissiota esittämään varastojen kehitystä tarkastelujaksolla kuvaavat luvut indeksoimattomina väittäen, että indeksoinnin vuoksi se ei voinut esittää vaikuttavia huomautuksia tai arvioida varastojen tasoa prosentteina unionin tuotannonalan myynnistä.
(43)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 127 kappaleessa selvitetään, luottamuksellisuuden vuoksi tietyt mikroindikaattorit, muun muassa varastoja koskevat indikaattorit, on indeksoitu. Unionin tuotannonalan loppuvarastojen indeksointi taulukossa 10 antaa joka tapauksessa kohtuullisen käsityksen varastojen kehityksestä tarkastelujaksolla. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(44)
Koska varastoja koskevia muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 149 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.8 Tukimarginaalin suuruus
(45)
On muistettava, että suurimman intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta todettiin, että sen vienti ei ollut tuettua; tämän tuottajan osuus intialaisesta viennistä unioniin tutkimusajanjaksolla oli 87 prosenttia. Tuetun tuonnin osuus oli näin ollen 13 prosenttia Intiasta unioniin viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaismäärästä. Kun otetaan huomioon Intiasta tulevan tuetun tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat, tosiasiallisten tukimarginaalien vaikutusta unionin tuotannonalaan voidaan pitää vähäpätöisenä.
5.3.9 Vahinkoa koskeva päätelmä
(46)
Tutkimus vahvisti, että useimpien vahinkoindikaattorien kehityssuuntaus oli laskeva tarkastelujaksolla. Näin ollen vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 151-153 kappaleessa esitetyt päätelmät siitä, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
6. SYY-YHTEYS
6.1 Johdanto
(47)
Perusasetuksen 8 artiklan 5 kohdan ja 8 artiklan 6 kohdan mukaisesti tarkasteltiin, onko Intiasta peräisin oleva tuettu tuonti aiheuttanut vahinkoa unionin tuotannonalalle siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Tuetun tuonnin lisäksi tutkittiin muut tiedossa olevat tekijät, jotka saattoivat aiheuttaa samaan aikaan vahinkoa unionin tuotannonalalle, sen varmistamiseksi, että kyseisten muiden tekijöiden mahdollisesti aiheuttaman vahingon ei katsottaisi johtuvan tuetusta tuonnista.
(48)
Kuten edellä 18-21 kappaleessa selitettiin, suurimman intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan tukimarginaalin todettiin olevan vähäinen perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdassa tarkoitetulla tavalla, ja sen vuoksi tämän tuottajan vientiä ei pidetä tuettuna tässä tutkimuksessa; tämän viejän osuus Intiasta unioniin suuntautuvasta kokonaisviennistä tutkimusajanjaksolla oli 87 prosenttia. Näin ollen vain 13 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen viennistä Intiasta unioniin oli tuettua tutkimusajanjaksolla. Tämän tuetun tuonnin markkinaosuus oli tutkimusajanjaksolla 2 prosenttia.
6.2 Tuetun tuonnin vaikutukset
(49)
Tutkimuksen mukaan unionin kulutus kasvoi tarkastelujaksolla 9 prosenttia, mutta unionin tuotannonalan myyntimäärä pieneni 14 prosenttia ja markkinaosuus 21 prosenttia.
(50)
Havaittiin, että tuetun tuonnin keskimääräiset tuontihinnat alittivat unionin tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat unionin markkinoilla. Ne olivat kuitenkin noin 12 prosenttia korkeammat kuin sen intialaisen yrityksen hinnat, jonka tuonti ei ollut tuettua.
(51)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että sillä pienellä tuontimäärällä, joka on tuotu Intiasta tuetusti ja jonka hinnat ovat olleet korkeammat kuin ilman tukia tapahtuneen tuonnin, on ollut korkeintaan hyvin rajallinen, jopa olematon, vaikutus unionin tuotannonalan tilanteen heikkenemiseen.
6.3 Muiden tekijöiden vaikutus
6.3.1 Ilman tukea tapahtunut tuonti Intiasta
(52)
Intiasta tulevan tuonnin kokonaismäärä kasvoi tarkastelujaksolla voimakkaasti, 65 prosenttia, mikä kasvatti Intian markkinaosuuden 12,1 prosentista 18,3 prosenttiin. Kuten edellä on todettu, ilman tukea tapahtuvan tuonnin osuus oli 87 prosenttia Intian kokonaisvientimäärästä tutkimusajanjaksolla, mikä vastaa 15 prosentin markkinaosuutta tutkimusajanjaksolla, kun taas Intiasta peräisin olevan tuetun tuonnin markkinaosuus samalla ajanjaksolla oli 2 prosenttia.
(53)
Intian tuontihinnat laskivat kokonaisuudessaan 9 prosenttia tarkastelujaksolla ja olivat koko ajan matalammat kuin muualta maailmasta tulevan tuonnin hinnat ja unionin tuotannonalan myyntihinnat. On kuitenkin huomionarvoista, että kuten johdanto-osan 50 kappaleessa todetaan, ilman tukea tapahtuneen tuonnin keskimääräiset hinnat alittivat unionin tuotannonalan hinnat paljon merkittävämmin kuin tuetun tuonnin hinnat.
6.3.2 Tuonti muista kolmansista maista
(54)
Koska huomautuksia muista kolmansista maista tulevasta tuonnista ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 161-165 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.3.3 Talouskriisi
(55)
Koska talouskriisin vaikutuksista unionin tuotannonalan kärsimään vahinkoon ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 166-169 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.3.4 Otokseen valitun unionin tuotannonalan vientitoiminta
(56)
Koska huomautuksia otokseen valitun unionin tuotannonalan vientitoiminnasta ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 170 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.4 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(57)
Edellä esitetty analyysi osoitti, että Intiasta matalilla hinnoilla tapahtuneen tuonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat merkittävästi tarkastelujaksolla. Havaittiin myös, että kyseinen tuonti tapahtui jatkuvasti hintoihin, jotka alittivat unionin tuotannonalan unionin markkinoilla veloittamat hinnat.
(58)
Koska suurimman intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan, jonka osuus Intian viennistä unioniin tutkimusajanjaksolla oli 87 prosenttia, vienti unioniin ei ollut tuettua, syy-yhteyttä tuetun tuonnin, jonka osuus oli vain 13 prosenttia Intiasta viedystä kokonaismäärästä, ja unionin tuotannonalan kärsimän vahingon välillä ei voida riittävällä tavalla vahvistaa. Ei voida siis väittää, että Intiasta tapahtunut tuettu vienti olisi aiheuttanut unionin tuotannonalan kärsimän vahingon, koska kyseinen vienti oli määrältään rajallista, sen markkinaosuus oli erittäin pieni (2 %) ja sen hinnat olivat keskimäärin 12 prosenttia korkeammat kuin ilman tukia tapahtuneessa tuonnissa.
(59)
Kun analysoitiin muita tiedossa olevia tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, kuten ilman tukia tapahtunut tuonti, muista kolmansista maista tullut tuonti, talouskriisi ja otokseen valitun unionin tuotannonalan vientitoiminta, havaittiin, että unionin tuotannonalan kärsimä vahinko näyttää johtuvan ilman tukia Intiasta tapahtuvasta tuonnista, jonka osuus oli 87 prosenttia Intian koko viennistä unioniin tutkimusajanjaksolla ja joka tapahtui tuettua tuontia huomattavasti matalampiin hintoihin.
7. TUKIEN VASTAISEN MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN
(60)
Koska tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalan kärsimän vahingon välillä ei ole merkittävää syy-yhteyttä, katsotaan, että tasoitustoimenpiteet ovat tarpeettomia ja tämä tukien vastainen menettely olisi päätettävä perusasetuksen 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(61)
Valituksen tekijälle ja muille asianomaisille osapuolille tiedotettiin asiasta ja annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia. Saadut huomautukset eivät muuttaneet päätelmää, että tämä tukien vastainen menettely olisi päätettävä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Päätetään Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien, jotka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 ja 7318 15 70, tuontia koskeva tukien vastainen menettely.
2 artikla
Vapautetaan Intiasta peräisin olevien tiettyjen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuonnissa asetuksella (EU) N:o 115/2012 käyttöön otettujen väliaikaisten tasoitustullien vakuutena olevat määrät.
3 artikla
Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 23 päivänä toukokuuta 2012.