ROZHODNUTÍ RADY 2010/127/SZBP
ze dne 1. března 2010
o omezujících opatřeních vůči Eritreji
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rada Evropské unie přijala dne 16. února 2009 společný postoj 2009/138/SZBP o omezujících opatřeních vůči Somálsku (1), kterým se provádí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008), kterou se zavádí omezující opatření vůči osobám, které se snaží překazit nebo zablokovat mírový politický proces, či osobám, které hrozí prozatímním federálním orgánům Somálska nebo misi Africké unie v Somálsku (AMISOM) silou, nebo podnikají kroky, které narušují stabilitu v Somálsku nebo regionu.
(2)
Dne 14. ledna 2009 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1862 (2009) týkající se hraničního sporu mezi Džibutskem a Eritreou a jeho možného dopadu na místní stabilitu a bezpečnost.
(3)
Dne 23. prosince 2009 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1907 (2009), kterou se uvaluje embargo na zbraně vůči Eritreji a vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně přístavů a letišť, veškerý náklad pocházející z Eritreje nebo do ní směřující, pokud má dotyčný stát k dispozici informace, na jejichž základě je možné se domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávání, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle této rezoluce nebo podle všeobecného a úplného zbrojního embarga uvaleného na Somálsko podle bodu 5 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 733 (1992), rozpracované a pozměněné dalšími rezolucemi.
(4)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1907 (2009) rovněž zavádí omezující opatření vůči jednotlivcům a subjektům, včetně nejen eritrejského politického a vojenského velení, jež určil výbor, který byl zřízen podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 751 (1992), rozšířené rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008).
(5)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily prodeji nebo dodávkám zbrojního a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému materiálu, do Eritreje státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel pod jejich vlajkou, bez ohledu na to, zda tento materiál pochází z jejich území či nikoliv.
2. Zakazuje se přímé nebo nepřímé poskytování technického poradenství, výcviku, finanční nebo jiné pomoci, které souvisí s vojenskou činností, nebo poskytování, výroba, údržba či používání věcí uvedených v odstavci 1 státními příslušníky členských států nebo z území členských států do Eritreje.
3. Zakazuje se rovněž pořizování věcí uvedených v odstavci 1 z Eritreje, ať už z tohoto území pocházejí či nikoli, státními příslušníky členských států nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států, jakož i poskytování technické pomoci, výcviku, finanční či jiné pomoci spojené s vojenskými činnostmi, nebo poskytování, výroba, údržba či používání věcí uvedených v odstavci 1 ze strany Eritreje státním příslušníkům členských států.
Článek 2
1. Členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a mezinárodním právem kontrolují na svém území, včetně přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Eritreje nebo do ní směřující, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě je možné se domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí.
2. Na letadla a plavidla přepravující náklad do Eritreje nebo z ní se vztahuje povinnost poskytnout dodatečné informace před příjezdem a před odjezdem o veškerém zboží, které je přiváženo do členského státu nebo je z něj vyváženo.
3. Pokud členské státy objeví věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, zajistí je a odstraní (zničením či znehodnocením).
Článek 3
Omezující opatření podle článku 4, čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 1 a 2 se ukládají vůči osobám a subjektům, včetně nejen eritrejského politického a vojenského velení, jakož i včetně vládních a polostátních subjektů, nebo jakýchkoli osob či subjektů jednajících jejich jménem nebo pod jejich vedením, určených výborem zřízeným na základě rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 751 (1992), rozšířené rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008) (dále jen „Výbor pro sankce“) jako:
-
osoby či subjekty, které porušily zbrojní embargo a související opatření podle článku 1;
-
osoby či subjekty, které z Eritreje poskytují pomoc ozbrojeným opozičním skupinám, jejichž cílem je destabilizovat region;
-
osoby či subjekty, které brání provádění rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1862 (2009) týkající se Džibuti;
-
osoby či subjekty, které ukrývají, financují, podporují, organizují, cvičí či podněcují jednotlivce či skupiny k páchání násilných či teroristických činů vůči jiným státům či jejich občanům v regionu, nebo činnost takových osob či skupin usnadňují;
-
osoby či subjekty, které brání vyšetřování či práci monitorovací skupiny, která byla znovustavena rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1853 (2008).
Příslušné osoby a subjekty jsou uvedeny v příloze.
Článek 4
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily přímým nebo nepřímým dodávkám, prodeji či převozu zbrojního a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro výše uvedený materiál a přímému či nepřímému poskytování vojenské pomoci či výcviku, finanční a jiné pomoci, včetně investování, brokerských či jiných finančních služeb spojených s vojenskou činností, nebo poskytování, výrobě, údržbě či užívání zbraní a vojenského vybavení státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států osobám a subjektům uvedeným v článku 3.
Článek 5
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zabránit tomu, aby na jejich území vstupovaly nebo přes ně projížděly osoby uvedené v článku 3.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavec 1 se nepoužije, pokud Výbor pro sankce v jednotlivých případech stanoví, že cesta je odůvodněna humanitární potřebou, včetně náboženské povinnosti, nebo pokud Výbor pro sankce dojde k závěru, že by výjimka mohla jinak podpořit cíle, kterými jsou mír a stabilita v regionu.
4. Pokud členský stát povolí podle odstavce 3 osobám určeným Výborem pro sankce vstup na své území nebo průjezd přes ně, je toto povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 6
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo či nepřímo vlastněné nebo ovládané osobami či subjekty uvedenými v článku 3.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Členské státy mohou udělit výjimky týkající se opatření uvedených v odstavcích 1 a 2 v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně úhrad za potraviny, nájemné nebo hypotéku, léky a lékařské ošetření, daně, pojistné a poplatky za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na služby v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, po oznámení dotyčného členského státu Výboru pro sankce a po jeho schválení;
e)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí bylo vydáno přede dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1907(2009) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení Výboru pro sankce ze strany dotyčného členského státu.
4. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tento úrok, jiné výnosy či platby i nadále vztahuje odstavec 1.
5. Výjimky uvedené v odst. 3 písm. a), b) a c) mohou být uděleny poté, co dotyčný členský stát oznámí výboru svůj záměr případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům, a hospodářským zdrojům, a pokud do tří pracovních dnů od tohoto oznámení neobdrží od Výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí.
Článek 7
Rada vyhotovuje seznam uvedený v příloze a provádí jeho změny na základě rozhodnutí Výboru pro sankce.
Článek 8
Toto rozhodnutí bude přezkoumáno, pozměněno nebo případně zrušeno v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady bezpečnosti OSN.
Článek 9
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Článek 10
Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 1. března 2010.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2010/127/YUTP,
annettu 1 päivänä maaliskuuta 2010,
Eritreaa koskevista rajoittavista toimenpiteistä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvosto hyväksyi 16 päivänä helmikuuta 2009 yhteisen kannan 2009/138/YUTP Somaliaan kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä (1), jolla pannaan täytäntöön Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1844 (2008) rajoittavien toimenpiteiden kohdistamisesta niihin henkilöihin, jotka pyrkivät ehkäisemään tai estämään rauhaomaisen poliittisen prosessin tai jotka uhkaavat voimatoimin Somalian siirtymäkauden liittovaltioelimiä tai Somaliassa toteutettavaa Afrikan unionin operaatiota (AMISOM) taikka toimivat tavalla, joka heikentää Somalian tai alueen vakautta.
(2)
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto antoi 14 päivänä tammikuuta 2009 päätöslauselman 1862 (2009), joka koski Djiboutin ja Eritrean välistä rajakiistaa ja sen mahdollisia vaikutuksia alueen vakauteen ja turvallisuuteen.
(3)
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto antoi 23 päivänä joulukuuta 2009 päätöslauselman 1907 (2009), jossa Eritreaan kohdistetaan asevientikielto ja jossa kehotetaan kaikkia valtioita tarkastamaan kansallisten viranomaistensa määräysten ja lainsäädäntönsä mukaisesti sekä kansainvälistä oikeutta noudattaen kaikki Eritreaan lähtevät ja sieltä saapuvat rahdit alueellaan, myös merisatamissaan ja lentoasemillaan, jos asianomaisella valtiolla on tietoja, joiden perusteella on syytä olettaa, että rahti sisältää tuotteita, joiden toimitus, myynti, siirto tai vienti on kiellettyä mainitun päätöslauselman nojalla tai Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman 733 (1992) 5 kohdassa asetetun ja myöhemmillä päätöslauselmilla täsmennetyn ja muutetun Somaliaan kohdistuvan yleisen ja täysimääräisen asevientikiellon nojalla.
(4)
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1907 (2009) otetaan lisäksi käyttöön rajoittavat toimenpiteet, jotka kohdistuvat niihin henkilöihin ja yhteisöihin, jotka Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmalla 751 (1992) perustettu ja päätöslauselmalla 1844 (2008) laajennettu komitea on nimennyt, mukaan lukien mutta ei pelkästään Eritrean poliittiset johtajat ja sotilasjohto.
(5)
Unionin lisätoimet ovat tarpeen tiettyjen toimenpiteiden panemiseksi täytäntöön,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla estetään aseiden ja kaikenlaisten niihin liittyvien tarvikkeiden, mukaan lukien ampuma-aseet ja -tarvikkeet, sotilasajoneuvot ja -laitteet, puolisotilaalliset tarvikkeet ja edellä mainittuihin tarkoitetut varaosat, myynti tai toimitus Eritreaan jäsenvaltioiden kansalaisten toimesta tai jäsenvaltioiden alueelta käsin taikka jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa alusta tai jäsenvaltiossa rekisteröityä ilma-alusta käyttäen siitä riippumatta, ovatko kyseiset tuotteet peräisin jäsenvaltioiden alueelta.
2. Kielletään sotilastoimintaan tai 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden toimittamiseen, valmistukseen, huoltoon tai käyttöön liittyvän teknisen avun, koulutuksen, rahoitusavun tai muun avun toimittaminen Eritreaan jäsenvaltioiden kansalaisten toimesta tai jäsenvaltioiden alueelta käsin.
3. Kielletään myös 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden hankinta Eritreasta jäsenvaltioiden kansalaisten toimesta tai jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa alusta tai jäsenvaltiossa rekisteröityä ilma-alusta käyttäen sekä sotilastoimintaan liittyvän teknisen avun, koulutuksen, rahoitusavun ja muun avun antaminen jäsenvaltioiden kansalaisille Eritrean toimesta tai 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden toimittaminen, valmistus, huolto tai käyttö riippumatta siitä, ovatko tuotteet peräisin Eritrean alueelta.
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on tarkastettava alueellaan, myös lentoasemillaan ja merisatamissaan, kansallisten viranomaistensa määräysten ja lainsäädäntönsä mukaisesti sekä kansainvälistä oikeutta noudattaen kaikki Eritreaan lähtevät ja sieltä saapuvat rahdit, jos niillä on tietoja, joiden perusteella on syytä olettaa, että rahti sisältää tuotteita, joiden toimitus, myynti, siirto tai vienti on kiellettyä tämän päätöksen nojalla.
2. Ilma-aluksilta ja aluksilta, jotka kuljettavat rahtia Eritreaan tai Eritreasta, on vaadittava saapumista tai lähtemistä edeltävä ylimääräinen tietojen antaminen kaikista tavaroista, jotka tuodaan jäsenvaltioon tai viedään sieltä.
3. Jäsenvaltioiden on takavarikoitava ja hävitettävä (joko tuhoamalla tai tekemällä käyttökelvottomaksi) sellaiset löytämänsä tuotteet, joiden toimitus, myynti, siirto tai vienti on kiellettyä tämän päätöksen nojalla.
3 artikla
Jäljempänä olevissa 4 artiklassa, 5 artiklan 1 kohdassa sekä 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetyt rajoittavat toimenpiteet kohdistetaan Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmalla 751 (1992) perustetun ja päätöslauselmalla 1844 (2008) laajennetun komitean, jäljempänä ’pakotekomitea’, nimeämiin henkilöihin ja yhteisöihin, mukaan lukien mutta ei pelkästään Eritrean poliittiset johtajat ja sotilasjohto sekä valtion yhteisöt ja puolivaltiolliset yhteisöt, ja näiden puolesta tai johdolla toimiviin henkilöihin tai yhteisöihin, jotka ovat
-
rikkoneet 1 artiklassa tarkoitettua asevientikieltoa ja siihen liittyviä toimenpiteitä,
-
antaneet Eritreasta käsin tukea aseellisille oppositioryhmille, joiden tavoitteena on heikentää alueen vakautta,
-
estäneet Djiboutia koskevan Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1862 (2009) täytäntöönpanon,
-
suojelleet, rahoittaneet, auttaneet, tukeneet, järjestäneet, kouluttaneet tai yllyttäneet henkilöitä tai ryhmiä suorittamaan väkivallantekoja tai terroritekoja alueen muita valtioita tai niiden kansalaisia vastaan,
-
estäneet Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmalla 1853 (2008) uudelleen perustetun tarkkailijaryhmän suorittamaa tutkintaa tai työtä.
Nämä henkilöt ja yhteisöt on lueteltu liitteessä.
4 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla estetään aseiden ja kaikenlaisten niihin liittyvien tarvikkeiden, mukaan lukien ampuma-aseet ja -tarvikkeet, sotilasajoneuvot ja -laitteet, puolisotilaalliset tarvikkeet ja edellä mainittuihin tarkoitetut varaosat, suora tai välillinen toimittaminen, myynti tai siirto sekä sotilastoimintaan tai aseiden ja puolustustarvikkeiden toimittamiseen, valmistukseen, huoltoon tai käyttöön liittyvän teknisen avun tai koulutuksen, rahoitusavun ja muun avun, mukaan lukien sijoitus-, välitys- tai muut rahoituspalvelut, suora tai välillinen toimittaminen, jäsenvaltioiden kansalaisten toimesta tai jäsenvaltioiden alueelta käsin taikka jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa alusta tai jäsenvaltiossa rekisteröityä ilma-alusta käyttäen 3 artiklassa tarkoitetuille henkilöille ja yhteisöille.
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla estetään 3 artiklassa tarkoitettujen henkilöiden pääsy niiden alueille ja kauttakulku niiden alueiden kautta.
2. Edellä oleva 1 kohta ei velvoita jäsenvaltiota kieltämään omien kansalaistensa pääsyä alueelleen.
3. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta, jos pakotekomitea katsoo tapauskohtaisesti, että matkustaminen on perusteltua humanitaarisista syistä, mukaan lukien uskonnolliset velvoitteet, tai jos pakotekomitea toteaa, että poikkeus muuten edistäisi rauhan ja vakauden tavoitteita alueella.
4. Tapauksissa, joissa jäsenvaltio 3 kohdan nojalla sallii pakotekomitean nimeämien henkilöiden pääsyn alueelleen tai kauttakulun alueensa kautta, lupa rajoitetaan koskemaan ainoastaan sitä tarkoitusta, johon se myönnetään, ja niitä henkilöitä, joita luvassa tarkoitetaan.
6 artikla
1. Jäädytetään kaikki varat ja taloudelliset resurssit, jotka ovat 3 artiklassa tarkoitettujen pakotekomitean nimeämien henkilöiden tai yhteisöjen suorassa tai välillisessä omistuksessa tai määräysvallassa.
2. Varoja tai taloudellisia resursseja ei saa suoraan tai välillisesti asettaa 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden tai yhteisöjen saataville tai asettaa saataville siten, että nämä henkilöt tai yhteisöt hyötyisivät niistä.
3. Jäsenvaltiot voivat sallia poikkeuksia 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin sellaisten varojen tai taloudellisten resurssien osalta, jotka
a)
ovat tarpeen sellaisten perusluonteisten menojen kattamiseksi, jotka aiheutuvat muun muassa elintarvikkeiden hankinnasta, vuokrasta tai asuntolainasta, lääkkeistä ja sairaanhoidosta, veroista, vakuutusmaksuista ja julkisten palvelujen käytöstä;
b)
on tarkoitettu yksinomaan oikeudellisiin palveluihin liittyvien kohtuullisten palkkioiden maksamiseen ja näistä palveluista aiheutuneiden kulujen korvaamiseen;
c)
on tarkoitettu yksinomaan jäädytettyjen varojen ja jäädytettyjen taloudellisten resurssien tavanomaisesta säilyttämisestä tai hoidosta aiheutuvien palkkioiden tai palvelumaksujen maksamiseen kansallisen lainsäädännön mukaisesti;
d)
ovat tarpeen poikkeuksellisia menoja varten edellyttäen, että kyseessä oleva jäsenvaltio on ilmoittanut tarpeesta pakotekomitealle ja että pakotekomitea on hyväksynyt sen;
e)
ovat tuomioistuimen, hallintoviranomaisen tai välimiesoikeuden antaman panttioikeuden tai päätöksen kohteena, jolloin varoja ja taloudellisia resursseja voidaan käyttää kyseisen panttioikeuden tai päätöksen täyttämiseksi sen jälkeen, kun kyseessä oleva jäsenvaltio on ilmoittanut asiasta pakotekomitealle, edellyttäen, että panttioikeus tai päätös on annettu ennen Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1907 (2009) antamispäivää ja että panttioikeus tai päätös ei hyödytä tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja henkilöitä tai yhteisöjä.
4. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta seuraaviin jäädytetyille tileille lisättäviin määriin:
a)
näistä tileistä kertyvät korkotulot tai muut tuotot, tai
b)
maksut, jotka johtuvat sellaisista sopimuksista tai velvoitteista, jotka on tehty tai jotka ovat syntyneet ennen päivämäärää, jona rajoittavat toimenpiteet kohdistettiin kyseisiin tileihin,
edellyttäen, että kyseisiin korkotuloihin, muihin tuottoihin ja maksuihin sovelletaan edelleen 1 kohtaa.
5. Edellä olevan 3 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuja poikkeuksia voidaan soveltaa sen jälkeen, kun kyseessä oleva jäsenvaltio on ilmoittanut pakotekomitealle aikomuksestaan sallia tarvittaessa varojen ja taloudellisten resurssien käytön ja jos pakotekomitea ei tee asiasta kielteistä päätöstä kolmen työpäivän kuluessa ilmoituksen antamisesta.
7 artikla
Neuvosto laatii liitteeseen sisältyvän luettelon ja tekee siihen muutoksia pakotekomitean tekemien päätösten perusteella.
8 artikla
Tätä päätöstä tarkistetaan tai muutetaan tai se kumotaan tarvittaessa asiaa koskevien Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätösten perusteella.
9 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan.
10 artikla
Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 1 päivänä maaliskuuta 2010.