NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 883/2011
ze dne 25. srpna 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 25/2009 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2008/32)
(ECB/2011/12)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na článek 5 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4,
s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES ze dne 16. září 2009 o přístupu k činnosti institucí elektronických peněz, o jejím výkonu a o obezřetnostním dohledu nad touto činností, o změně směrnic 2005/60/ES a 2006/48/ES a o zrušení směrnice 2000/46/ES (3) umožnila právnickým osobám vydávat elektronické peníze, aniž by musely získat postavení úvěrových institucí.
(2)
V důsledku této skutečnosti a za účelem pokračování ve shromažďování statistických údajů o institucích elektronických peněz, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním v podobě vydávání elektronických peněz, v rámci sektoru měnových finančních institucí je zapotřebí upravit definici měnových finančních institucí, a tudíž rovněž aktualizovat definice „instituce elektronických peněz“ a „elektronických peněz“ v tomto nařízení. V rámci sektoru měnových finančních institucí by měly být instituce elektronických peněz zařazeny do kategorie „ostatních měnových finančních institucí“.
(3)
V důsledku změn definice institucí elektronických peněz a požadavků na tyto instituce kladených podle směrnice 2009/110/ES byla ustanovení nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) (4) o udělování výjimek ze zpravodajské povinnosti institucím elektronických peněz překonána, a příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) by proto měla být zrušena.
(4)
Zásady týkající se společné definice evropských fondů peněžního trhu, které dne 19. května 2010 vydal Evropský výboru regulátorů trhů s cennými papíry (CESR), předchůdce Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy, mají za cíl zlepšit ochranu investorů tím, že stanoví kritéria, kterými se má řídit každý fond, jenž má v úmyslu vystupovat jako fond peněžního trhu, a slouží jako doporučení pro evropské vnitrostátní zákonodárné orgány pro účely dohledu. V této souvislosti je pro účely statistiky Evropského systému centrálních bank vhodné zavést do nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) odpovídající nová identifikační kritéria pro fondy peněžního trhu tak, aby byl soubor fondů peněžního trhu v souladu s identifikačními kritérii, jež by se měla uplatňovat podle výše uvedených obecných zásad CESR pro účely dohledu. Tato změna má současně za cíl zvýšit transparentnost trhu a usnadnit vykazování ohledně fondů ze strany jejich vedení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) se mění takto:
1.
Článek 1 se mění takto:
a)
první odrážka se nahrazuje tímto:
„-
„měnovou finanční institucí“ rezidentský podnik, který náleží do některého z těchto sektorů:
i)
centrální banky,
ii)
úvěrové instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 směrnice 2006/48/ES,
iii)
ostatní měnové finanční instituce, tj. 1) ostatní finanční instituce, jejichž předmětem činnosti je i) přijímat vklady nebo prostředky velmi podobné vkladům od jiných subjektů než měnových finančních institucí a ii) na vlastní účet (přinejmenším v ekonomickém smyslu) poskytovat úvěry nebo investovat do cenných papírů, nebo 2) takové instituce elektronických peněz, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním v podobě vydávání elektronických peněz,
iv)
fondy peněžního trhu ve smyslu článku 1a.
Pokud jde o kritérium podle bodu iii) 1) i), stupeň nahraditelnosti mezi nástroji vydávanými ostatními měnovými finančními institucemi a vklady u úvěrových institucí určuje jejich klasifikaci jako měnové finanční instituce za předpokladu, že splňují kritérium podle bodu iii) 1) ii),“;
b)
osmá odrážka se nahrazuje tímto:
„-
„institucí elektronických peněz“ a „elektronickými penězi“ instituce elektronických peněz a elektronické peníze ve smyslu čl. 2 odst. 1 a čl. 2 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES (5).
2.
Vkládá se nový článek 1a, který zní:
„Článek 1a
Identifikace fondů peněžního trhu
Pro účely tohoto právního aktu se za fondy peněžního trhu považují ty subjekty kolektivního investování, které splňují všechna následující kritéria:
a)
jejich investičním cílem je uchování vlastního kapitálu v paritě a dosažení výnosu v souladu s úrokovými sazbami nástrojů peněžního trhu;
b)
investují do nástrojů peněžního trhu, jež splňují kritéria pro nástroje peněžního trhu vymezená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (6), nebo do vkladů u úvěrových institucí, popřípadě zajišťují, že likvidita a ocenění jejich investičního portfolia se hodnotí na rovnocenném základě;
c)
zajišťují, že nástroje peněžního trhu, do kterých investují, jsou vysoce kvalitní, tak jak stanoví správcovská společnost. Při posuzování kvality nástroje peněžního trhu se vezmou v úvahu zejména tyto faktory:
-
úvěrová kvalita nástroje peněžního trhu,
-
povaha třídy aktiv, do níž nástroj peněžního trhu patří,
-
v případě strukturovaných finančních nástrojů operační riziko a riziko protistrany, které je se strukturovanou finanční transakcí spjato,
-
profil likvidity;
d)
zajišťují, že jejich portfolio má váženou průměrnou splatnost nepřekračující 6 měsíců a váženou průměrnou životnost nepřekračující 12 měsíců;
e)
provádějí denní výpočet čisté hodnoty aktiv a výpočet hodnoty svých akcií/podílových jednotek a denně vydávají a odkupují akcie/podílové jednotky;
f)
investují pouze do cenných papírů, jejichž zbytková splatnost do právně závazného data odkupu nepřesahuje dva roky, za předpokladu, že doba do dalšího data nastavení úrokových sazeb nepřesahuje 397 dní, přičemž u cenných papírů s pohyblivou úrokovou sazbou by se sazba měla upravovat na sazbu peněžního trhu, nebo na index;
g)
investují do jiných subjektů kolektivního investování, pouze pokud splňují podmínky definice fondů peněžního trhu;
h)
přímo ani nepřímo se nevystavují riziku akcií či komodit, včetně prostřednictvím derivátů, a používají deriváty pouze v souladu s investiční strategií fondu na peněžním trhu. Deriváty, z nichž vyplývá měnové riziko, lze používat jen za účelem zajištění. Investování do cenných papírů denominovaných v jiné než základní měně je dovoleno pouze za podmínky plného zajištění proti měnovému riziku;
i)
jejich čistá hodnota aktiv je buď stálá, nebo pohyblivá.
3.
V článku 8 se zrušuje odstavec 4.
4.
Aniž by byl dotčen článek 2 tohoto nařízení, v části 1 přílohy I se oddíl 2 nahrazuje tímto:
„Oddíl 2:
Specifikace kritérií pro identifikaci fondů peněžního trhu
Pro účely článku 1a tohoto nařízení:
a)
nástroj peněžního trhu se považuje za vysoce úvěrově kvalitní, pokud mu byl udělen jeden ze dvou nejvyšších možných krátkodobých úvěrových ratingů každou uznanou ratingovou agenturou, která tento nástroj hodnotila, nebo, pokud nástroji nebyl udělen rating, má rovnocennou kvalitu, což ověří správcovská společnost interním ratingovým procesem. V případě, že uznaná ratingová agentura dělí svůj nejvyšší krátkodobý rating do dvou kategorií, považují se tyto dva ratingy za jedinou kategorii, a tudíž za nejvyšší možný rating;
b)
fond peněžního trhu může nehledě na požadavek uvedený v písmenu a) investovat do nástrojů veřejné emise, které mají rating patřící alespoň do investičního stupně („investment grade“); „veřejnou emisí“ se rozumí nástroje peněžního trhu vydané nebo zaručené ústředním, regionálním nebo místním orgánem nebo centrální bankou členského státu, ECB, Evropskou unií nebo Evropskou investiční bankou;
c)
při výpočtu vážené průměrné životnosti cenných papírů včetně strukturovaných finančních nástrojů se výpočet splatnosti zakládá na zbytkové splatnosti do právně závazného data odkupu nástrojů. Obsahuje-li však finanční nástroj prodejní opci, může být datum realizace prodejní opce použito namísto řádné zbytkové splatnosti, pokud jsou vždy splněny tyto podmínky:
-
prodejní opci může správcovská společnost k datu realizace uplatnit,
-
realizační cena prodejní opce se významně neliší od předpokládané hodnoty nástroje k příštímu datu realizace,
-
z investiční strategie fondu peněžního trhu vyplývá, že s vysokou pravděpodobností bude opce realizována k příštímu datu realizace;
d)
při výpočtu vážené průměrné životnosti i vážené průměrné splatnosti se zohledňuje vliv finančních derivátových nástrojů, vkladů a technik efektivní správy portfolia;
e)
„váženou průměrnou splatností“ se rozumí vážený průměr doby splatnosti všech podkladových cenných papírů ve fondu, který odráží relativní podíl v každém nástroji, za předpokladu, že dobou splatnosti nástroje s pohyblivou úrokovou sazbou se rozumí čas zbývající do dalšího nastavení úrokové sazby na sazbu peněžního trhu, nikoli doba, která zbývá do dne, kdy musí být splacena jmenovitá hodnota cenného papíru. V praxi se vážená průměrná splatnost používá pro měření citlivosti fondu peněžního trhu na změnu úrokových sazeb na peněžním trhu;
f)
„váženou průměrnou životností“ se rozumí vážený průměr zbytkové splatnosti jednotlivých cenných papírů v majetku fondu, tedy doba, než je jistina splacena v plné výši (bez ohledu na úrok a diskont). Na rozdíl od výpočtu vážené průměrné splatnosti neumožňuje výpočet vážené průměrné životnosti cenných papírů s pohyblivou úrokovou sazbou a strukturovaných finančních nástrojů použití časového období zbývajícího do dalšího nastavení úrokové sazby a namísto toho používá pouze stanovenou konečnou splatnost cenného papíru. Vážená průměrná životnost se používá pro měření úvěrového rizika, neboť čím delší je období do splacení jistiny, tím větší je úvěrové riziko. Vážená průměrná životnost se používá též k omezení rizika likvidity;
g)
„nástroji peněžního trhu“ se rozumí nástroje, s nimiž se běžně obchoduje na peněžním trhu, jsou likvidní a mají hodnotu, kterou lze kdykoliv přesně stanovit;
h)
„správcovskou společností“ se rozumí společnost, jejíž obvyklou činností je správa portfolia fondu peněžního trhu.“
Článek 2
Přechodné ustanovení
Národní centrální banky mohou shromažďovat statistické informace podle nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) od fondů peněžního trhu, které jsou rezidenty v jejich členských státech, v souladu s původním zněním oddílu 2 části 1 přílohy I nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) nejdéle do 31. ledna 2012. O svém rozhodnutí uplatňovat toto přechodné ustanovení uvědomí národní centrální banky všechny dotčené fondy peněžního trhu. Národní centrální banky začnou shromažďovat statistické informace od fondů peněžního trhu identifikovaných podle článku 1a nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) nejpozději od 1. února 2012.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 25. srpna 2011.
EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EU) N:o 883/2011,
annettu 25 päivänä elokuuta 2011,
rahalaitossektorin taseesta annetun asetuksen (EY) N:o 25/2009 muuttamisesta (EKP/2008/32)
(EKP/2011/12)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön 5 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission lausunnon (2),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitosten liiketoiminnan aloittamisesta, harjoittamisesta ja toiminnan vakauden valvonnasta, direktiivien 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta sekä direktiivin 2000/46/EY kumoamisesta 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun direktiivin 2009/110/EY (3) mukaan myös muut oikeushenkilöt kuin luottolaitokset voivat laskea liikkeeseen sähköistä rahaa.
(2)
Tämän vuoksi ja rahalaitossektorin tilastotietojen keräämisen jatkamiseksi sellaisten sähköisten rahan liikkeeseenlaskijalaitosten osalta, joiden pääasiallista toimintaa on rahoituksen välitys laskemalla liikkeeseen sähköistä rahaa, on tarpeen muuttaa ”rahalaitosten” määritelmää sekä tämän seurauksena myös ”sähköisen rahan liikkeeseenlaskijan” ja ”sähköisen rahan” määritelmää. Rahalaitossektoriin kuuluvat sähköisen rahan liikkeeseenlaskijat tulisi luokitella erään ”Muut rahalaitokset”.
(3)
Sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden määritelmää sekä sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoita velvoittavia vaatimuksia koskevien direktiivin 2009/110/EY muutosten myötä Euroopan keskuspankin asetuksessa (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) (4) olevat säännökset poikkeusten myöntämisestä sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoille ovat tulleet tarpeettomiksi, ja siksi kyseessä olevat asetuksen (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) säännökset olisi kumottava.
(4)
Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen edeltäjän Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean (CESR) 19 päivänä toukokuuta 2010 antamat eurooppalaisten rahamarkkinarahastojen yhteistä määritelmää koskevat suuntaviivat ovat Euroopan kansallisille lainsäätäjille osoitettu valvontaa koskeva suositus, ja niissä pyritään parantamaan sijoittajien suojaa asettamalla kriteerejä, joita jokaisen itseään rahamarkkinarahastona markkinoivan rahaston on sovellettava. Tämän vuoksi olisi syytä sisällyttää asetukseen (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) rahamarkkinarahastoja koskevat uudet asianmukaiset yksilöintiperiaatteet Euroopan keskuspankkijärjestelmän tilastointitarkoituksia varten, jotta rahamarkkinarahastojen joukko saadaan vastaamaan niitä yksilöintiperiaatteita, joita olisi edellä mainittujen CESR:n suuntaviivojen mukaan sovellettava valvonnan osalta. Tällä muutoksella pyritään myös lisäämään markkinoiden avoimuutta sekä helpottamaan johdon rahastoraportointia,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) seuraavasti:
1.
Muutetaan 1 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan ensimmäinen luetelmakohta seuraavasti:
”-
”rahalaitoksella” kotimaassa olevaa yritystä, joka kuuluu johonkin seuraavista sektoreista:
i)
keskuspankit;
ii)
direktiivin 2006/48/EY 4 artiklan 1 kohdassa määritellyt luottolaitokset;
iii)
muut rahalaitokset eli 1) muut rahoituslaitokset, jotka liiketoimintanaan i) ottavat vastaan talletuksia ja/tai niiden läheisiä vastineita muilta kuin rahalaitoksilta, ja ii) myöntävät luottoja ja/tai tekevät arvopaperisijoituksia omaan lukuunsa ainakin taloudellisessa mielessä; tai (2) sellaiset sähköisen rahan liikkeeseenlaskijat, joiden pääasiallista toimintaa on rahoituksen välitys laskemalla liikkeeseen sähköistä rahaa;
iv)
1 a artiklassa määritellyt rahamarkkinarahastot.
Sovellettaessa tämän luetelmakohdan iii) 1) i) kohdassa vahvistettua edellytystä se, missä määrin rahoituslaitosten liikkeeseen laskemien instrumenttien ja luottolaitoksiin tehtyjen talletusten voidaan katsoa olevan toisiaan korvaavia, ratkaisee sen, luokitellaanko tällaiset rahoituslaitokset rahalaitoksiksi, sikäli kuin ne täyttävät iii) 1) ii) kohdassa vahvistetun edellytyksen,”.
(b)
Korvataan kahdeksas luetelmakohta seuraavasti:
”-
”sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalla” ja ”sähköisellä rahalla” tarkoitetaan sähköisen rahan liikkeeseenlaskijaa ja sähköistä rahaa sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/110/EY 2 artiklan 1 kohdassa ja 2 artiklan 2 kohdassa, (5).
2.
Lisätään 1 a artikla seuraavasti:
”1 a artikla
Rahamarkkinarahastojen yksilöiminen
Tässä asetuksessa kaikkia seuraavat kriteerit täyttäviä yhteissijoitusyrityksiä pidetään rahamarkkinarahastoina, jos
a)
niiden sijoitustavoitteena on rahaston pääoman säilyttäminen sekä rahamarkkinainstrumenttien korkoja vastaavan tuottoprosentin tarjoaminen;
b)
ne sijoittavat arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) (6) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/65/EY rahamarkkinainstrumenteille asetetut edellytykset täyttäviin rahamarkkinainstrumentteihin taikka luottolaitoksissa oleviin talletuksiin, taikka vaihtoehtoisesti varmistavat, että salkkua, johon ne sijoittavat, arvioidaan vastaavin perustein likvidiyden ja arvostuksen osalta;
c)
ne varmistavat, että rahamarkkinainstrumentit, joihin ne sijoittavat, ovat korkealaatuisia, hallinnointiyhtiön määrittelyn mukaisesti. Rahamarkkinainstrumentin laatu arvioidaan mm. seuraavien seikkojen perusteella:
-
rahamarkkinainstrumentin luottoluokka,
-
rahamarkkinainstrumentin arvopaperiluokka,
-
jos kysymyksessä on strukturoitu rahoitustaloustoimi, rahoitustaloustoimeen liittyvä operatiivinen riski ja vastapuoliriski,
-
likviditeettiprofiili;
d)
ne varmistavat, että niiden salkun painotettu keskimääräinen juoksuaika (WAM) on enintään kuusi kuukautta ja painotettu keskimääräinen elinaika (WAL) enintään 12 kuukautta;
e)
ne antavat päivittäin tiedot rahasto-osuuksiensa nettoarvosta (NAV) sekä rahasto-osuuksien hintalaskelman, ja sen rahasto-osuudet ovat päivittäin merkittävissä ja lunastettavissa;
f)
ne sijoittavat ainoastaan sellaisiin arvopapereihin, joiden jäljellä oleva juoksuaika lakiperusteiseen lunastuspäivään on korkeintaan kaksi vuotta, edellyttäen että seuraavan korontason tarkistuksen päivämäärään on korkeintaan 397 päivää; vaihtuvakorkoiset arvopaperit tulisi tarkistaa rahamarkkinakorkoa tai indeksiä vastaaviksi;
g)
ne sijoittavat ainoastaan sellaisiin yhteissijoitusyrityksiin, jotka noudattavat rahamarkkinarahastojen määritelmää;
h)
ne eivät altistu välittömästi tai välillisesti osake- tai hyödykeriskeille, eivät myöskään johdannaisten kautta, ja käyttävät johdannaisia ainoastaan rahaston rahamarkkinasijoitusstrategian mukaisesti. Johdannaisia, joihin liittyy valuuttariski, voidaan käyttää ainoastaan suojaukseen. Sijoitukset muun kuin perusvaluutan määräisiin arvopapereihin ovat sallittuja, edellyttäen että valuuttariski suojataan kokonaisuudessaan;
i)
niiden nettoarvo on kiinteä tai muuttuva.
3.
Poistetaan 8 artiklan 4 kohta.
4.
Korvataan liitteessä I olevan osaa 1 2 jaksoa seuraavasti, tämän rajoittamatta tämän asetuksen 2 artiklan soveltamista:
”2 jakso:
Rahamarkkinarahastojen yksilöintiperiaatteiden erittely:
Tämän asetuksen 1 a artiklaa sovellettaessa
a)
rahamarkkinainstrumentilla katsotaan olevan hyvä luottoluokka, jos jokainen instrumentin luokitellut hyväksytty luottoluokituslaitos on antanut parhaan tai toiseksi parhaan mahdollisen lyhyen aikavälin luottoluokituksen tai, jos instrumenttia ei ole luokiteltu, sen luottoluokka on hallinnointiyhtiön sisäisessä luottoluokitusmenettelyssä todettu tätä vastaavaksi. Jos hyväksytty luottoluokituslaitos jakaa parhaan lyhyen aikavälin luottoluokituksensa kahteen luokkaan, näitä kahta luokkaa pidetään yhtenä luokkana eli parhaana mahdollisena luottoluokitusluokkana;
b)
poiketen a kohdan mukaisesta vaatimuksesta rahamarkkinarahastolla voi olla julkisyhteisön liikkeeseen laskemia instrumentteja, joiden luokitus on vähintään ”sijoituskelpoinen”; tässä ”julkisyhteisön liikkeeseen laskemilla instrumenteilla” tarkoitetaan jäsenvaltion valtionhallinnon, aluehallinnon, kunnan tai keskuspankin taikka EKP:n, Euroopan unionin tai Euroopan investointipankin liikkeeseen laskemia tai takaamia rahamarkkinainstrumentteja;
c)
juoksuajan laskeminen perustuu arvopaperin, myös strukturoidun rahoitusinstrumentin, painotettua keskimääräistä elinaikaa laskettaessa lakiperusteiseen lunastukseen jäljellä olevaan juoksuaikaan. Jos rahoitusinstrumenttiin kuitenkin kuuluu myyntioptio, myyntioption toteutuspäivämäärää voidaan käyttää lakiperusteisen jäljellä olevan juoksuajan sijaan vain, jos seuraavat edellytykset jatkuvasti täyttyvät:
-
hallinnointiyhtiöllä on oikeus toteuttaa myyntioptio toteutuspäivämääränä,
-
myyntioption toteutushinta on lähellä instrumentin oletettua arvoa seuraavana toteutuspäivämääränä,
-
rahamarkkinarahaston sijoitusstrategian perusteella on pääteltävissä, että optio käytetään seuraavana toteutuspäivämääränä;
d)
Kun lasketaan sekä painotettu keskimääräinen elinaika että painotettu keskimääräinen juoksuaika, rahoitusjohdannaisten, talletusten sekä tehokkaiden salkunhoitotekniikkojen vaikutukset on otettava huomioon;
e)
”painotetulla keskimääräisellä juoksuajalla” (WAM) tarkoitetaan rahaston kaikkien arvopapereiden keskimääräistä jäljellä olevaa juoksuaikaa; keskimäärää laskettaessa arvopaperit painotetaan sen mukaan, kuinka paljon kutakin instrumenttia rahastossa on; vaihtuvakorkoisten instrumentin kohdalla juoksuaikana pidetään jäljellä olevaa aikaa seuraavaan korkotason tarkistukseen rahamarkkinakorkoa vastaavaksi eikä jäljellä olevaa aikaa pääoman takaisinmaksuun. Käytännössä painotettua keskimääräistä juoksuaikaa käytetään mittaamaan rahamarkkinarahaston herkkyyttä rahamarkkinakorkojen muutoksille;
f)
”painotetulla keskimääräisellä elinajalla” (WAL) tarkoitetaan rahastossa olevien arvopaperien painotettua keskimääräistä jäljellä olevaa juoksuaikaa eli jäljellä olevaa aikaa pääoman takaisinmaksuun; korkoa ei oteta huomioon eikä diskonttausta tehdä. Toisin kun painotetun keskimääräisen juoksuajan kohdalla painotettua keskimääräistä elinaikaa laskettaessa korkotason tarkistuspäivän käyttö ei ole vaihtuvakorkoisten arvopapereiden ja strukturoitujen rahoitusinstrumenttien osalta sallittua, vaan on käytettävä takaisinmaksupäivää. Painotettua keskimääräistä elinaikaa käytetään luottoriskin mittaamiseen, koska luottoriski on sitä suurempi mitä pidempään pääoman takaisinmaksua lykätään. Painotettua keskimääräistä elinaikaa käytetään myös likviditeettiriskin mittaamiseen;
g)
”rahamarkkinainstrumentilla” tarkoitetaan instrumentteja, joilla tavallisesti käydään kauppaa rahamarkkinoilla ja jotka voidaan muuttaa helposti rahaksi ja joiden arvo voidaan määritellä tarkasti milloin tahansa;
h)
”hallinnointiyhtiöllä” tarkoitetaan yhtiötä, jonka tavanomaista liiketoimintaa on rahamarkkinarahaston salkun hoitaminen.”.
2 artikla
Siirtymäsäännökset
Kansalliset keskuspankit voivat enintään 31 päivään tammikuuta 2012 asti jatkaa tilastotietojen keräämistä kotimaassa olevilta rahamarkkinarahastoilta, jotka on yksilöity asetuksen (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) liitteessä I olevan 1 osan entisen 2 jakson mukaisesti. Ne ilmoittavat kaikille rahamarkkinarahastoille tämän siirtymäsäännöksen soveltamisesta. Kansalliset keskuspankit aloittavat tilastotietojen keruun asetuksen (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) 1 a artiklan mukaisesti yksilöidyiltä rahamarkkinarahastoilta viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2012.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 20. päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Frankfurt am Mainissa 25 päivänä elokuuta 2011.