ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. dubna 2012,
kterým se prodlužuje lhůta uvedená v čl. 114 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie ohledně vnitrostátních předpisů týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech oznámených Švédským královstvím podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie
(oznámeno pod číslem C(2012) 2461)
(Pouze švédské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/230/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 114 odst. 6 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 17. října 2011 Švédské království oznámilo Komisi podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) svůj úmysl zavést vnitrostátní předpisy ke snížení povoleného obsahu kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5). Tato opatření by se odchylovala od nařízení (ES) č. 2003/2003 Evropského parlamentu a Rady ze dne 13. října 2003 o hnojivech (1) a snížila by maximální úroveň 100 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 44 mg Cd/kg P2O5), pro kterou již Švédskému království byla výjimka udělena.
1. Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU
(2)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU uvádí:
„5. (…P)okládá-li členský stát poté, co Evropský parlament a Rada, Rada nebo Komise přijaly harmonizační opatření, za nezbytné zavést vnitrostátní předpisy, opírající se o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí, z důvodu zvláštního problému, který se objeví v tomto členském státě po přijetí harmonizačních opatření, oznámí zamýšlené předpisy Komisi spolu s důvody pro jejich zavedení.
6. Komise do šesti měsíců po oznámení dotyčné vnitrostátní právní předpisy schválí nebo zamítne poté, co prověří, zda neslouží jako prostředek svévolné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu mezi členskými státy a nenarušují fungování vnitřního trhu.
Nerozhodne-li Komise v této lhůtě, pokládají se vnitrostátní předpisy uvedené v odstavcích (…) 5 za schválené.
Je-li to opodstatněné složitostí věci a není-li to nebezpečné pro lidské zdraví, může Komise oznámit dotyčnému členskému státu, že lhůta uvedená v tomto odstavci může být prodloužena o další lhůtu až šesti měsíců.“
2. Právní předpisy EU
(3)
Ve směrnici Rady 76/116/EHS ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hnojiv (2) se stanovily požadavky, které musí hnojiva splňovat, aby mohla být uváděna na trh s označením „hnojivo ES“.
(4)
V příloze I směrnice 76/116/EHS byla stanovena označení typu a příslušné požadavky, např. pokud jde o složení, které musí splňovat každé hnojivo, aby bylo způsobilé pro označení „hnojivo ES“. Označení typu zařazená do tohoto seznamu jsou roztříděna do kategorií podle obsahu hlavních živin, tj. dusíku, fosforu a draslíku.
(5)
Podle článku 7 směrnice 76/116/EHS (3) nesměly členské státy zakázat, omezovat nebo bránit uvádění na trh hnojiv označených jako „hnojivo ES“, která splňovala požadavky uvedené směrnice, z důvodu jejich složení, označení nebo balení.
(6)
Rozhodnutím Komise 2002/399/ES ze dne 24. května 2002 o vnitrostátních ustanoveních oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (4) byla udělena odchylka od směrnice 76/116/EHS, přičemž byly schváleny švédské předpisy, jimiž se zakazuje uvádět na švédský trh hnojiva obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu. Tato odchylka byla použitelná do 31. prosince 2005.
(7)
Směrnice 76/116/EHS byla nahrazena nařízením (ES) č. 2003/2003 o hnojivech.
(8)
V čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2003/2003 se stanoví, že odchylky od článku 7 směrnice 76/116/EHS udělené Komisí podle čl. 95 odst. 6 bývalé Smlouvy o ES se považují za odchylky od článku 5 uvedeného nařízení a jsou nadále platné bez ohledu na vstup uvedeného nařízení v platnost.
(9)
V 15. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 2003/2003 se uvádí, že se Komise bude zabývat otázkou nezáměrného obsahu kadmia v minerálních hnojivech a podle potřeby vypracuje návrh nařízení, který předloží Evropskému parlamentu a Radě. Komise provedla rozsáhlé přípravné práce, ale vzhledem ke složitosti různých faktorů, které je třeba vzít v úvahu, dosud uvedený návrh nepřijala.
(10)
Vzhledem k tomu, že odchylka byla Švédsku udělena pouze do 31. prosince 2005, požádalo Švédsko v červnu 2005 o prodloužení stávající odchylky. Rozhodnutí Komise 2006/347/ES ze dne 3. ledna 2006 o vnitrostátních předpisech oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (5) povoluje švédským orgánům zachovat vnitrostátní opatření do doby, než budou na úrovni EU použitelná harmonizovaná opatření týkající se kadmia v hnojivech.
3. Vnitrostátní předpisy
(11)
„Nařízení o chemických látkách (zákazy týkající se manipulace, dovozu a vývozu)“ (1998:944) (6) obsahuje ustanovení týkající se mimo jiné maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech, včetně hnojiv s označením ES. V oddíle 3 odstavci 1 se stanoví, že hnojiva čísel 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 a 31.05 celního sazebníku obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu nesmějí být nabízena k prodeji ani šířena.
(12)
Zamýšlené vnitrostátní opatření oznámené podle čl. 114 odst. 5 SFEU by snížilo povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech ze současné maximální úrovně 100 gramů kadmia na tunu fosforu na úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (46 mg Cd/kg P, což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5).
II. POSTUP
(13)
Dopisem ze dne 17. května 2011 Švédské království Komisi oznámilo, že podle čl. 114 odst. 5 SFEU žádá o povolení zavést vnitrostátní předpisy, které by snížily povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální koncentraci 46 gramů na tunu fosforu. Švédské orgány tedy požadují snížení obsahu kadmia povoleného odchylkou stanovenou v rozhodnutí 2006/347/ES.
(14)
Dopisem ze dne 17. října 2011 švédské orgány zaslaly Komisi dodatečné informace, přičemž poskytly znění platných vnitrostátních právních předpisů odrážejících změny zavedené nařízeními 2008:255 a 2009:654 (7).
(15)
Dopisem ze dne 14. listopadu 2011 Komise informovala švédské orgány, že šestiměsíční lhůta pro její zkoumání podle čl. 114 odst. 6 započala dnem 18. října 2011.
(16)
Dopisem ze dne 17. října 2011 Komise informovala ostatní členské státy o žádosti, kterou obdržela od Švédska. Komise rovněž zveřejnila sdělení o žádosti v Úředním věstníku Evropské unie (8), aby byly i ostatní zainteresované strany informovány o vnitrostátních předpisech, které Švédsko hodlá zavést, jakož i o důvodech, na které se odvolává. V reakci na sdělení Lotyšsko podpořilo žádost Švédska. Komise neobdržela žádné jiné připomínky.
III. HODNOCENÍ
1. Posouzení přípustnosti
(17)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 SFEU se týká případů, ve kterých jsou oznámeny vnitrostátní předpisy v souvislosti s harmonizačním opatřením EU a ve kterých mají být vnitrostátní předpisy zavedeny poté, co bylo harmonizační opatření přijato a prosazováno a nové vnitrostátní opatření by nebylo slučitelné s harmonizačním opatřením EU. Vnitrostátní právní předpisy byly oznámeny v souvislosti s nařízením (ES) č. 2003/2003, které bylo přijato na základě článku 95 bývalé Smlouvy o ES a stanoví harmonizovaná pravidla týkající se složení, identifikace, označování a balení hnojiv ES. Podle článku 5 uvedeného nařízení nesmí členské státy na základě jakéhokoli z uvedených důvodů vytvářet překážky, které brání volnému pohybu hnojiv.
(18)
Kromě toho čl. 114 odst. 5 SFEU vyžaduje, aby se oznámení zamýšlených vnitrostátních opatření opíralo o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí z důvodu zvláštního problému, který se v oznamujícím členském státě objeví po přijetí harmonizačního opatření, a aby byly současně popsány důvody pro zavedení zamýšlených vnitrostátních opatření.
(19)
Na podporu žádosti o nižší maximální úroveň kadmia ve fosforečných hnojivech předložily švédské orgány vnitrostátní posouzení rizik a několik studií. Toto posouzení zohledňuje obecné posouzení rizik kadmia a oxidu kademnatého Evropskou unií vypracované v roce 2007 v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 793/93 (9), vědecké stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin týkající se kadmia v potravinách (10), jakož i staré a nové údaje týkající se posouzení rizik pro lidské zdraví a životní prostředí vyplývajících z kadmia v hnojivech ve Švédsku. Švédské posouzení rizik je zveřejněno na internetu (11).
(20)
Podle Švédských orgánů z nového posouzení rizik vyplývá, že je třeba v zájmu dlouhodobé ochrany zdraví švédské populace snížit expozici kadmiu. Expozice závisí na příjmu kadmia prostřednictvím potravin, zejména z rostlin, a proto je nutno snížit riziko vysokého obsahu kadmia v plodinách. Orná půda je ve Švédsku zpravidla kyselejší než ve střední Evropě, a proto zemědělské plodiny tuto látku snáze vstřebávají.
(21)
Snížení vnitrostátní mezní hodnoty ze 100 gramů kadmia na tunu fosforu na 46 gramů kadmia na tunu fosforu je navíc opatřením, které má snížit hromadění kadmia v půdě a také rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách, které se ve Švédsku vyskytují.
(22)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že žádost Švédského království podaná s cílem získat schválení pro snížení obsahu kadmia v hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu je přípustná.
2. Použití čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce SFEU
2.1 Opodstatnění založené na složitosti věci
(23)
Na podporu své žádosti Švédsko provedlo nové posouzení rizik, které bylo dokončeno v lednu 2011, ve kterém srovnává předpokládané koncentrace bez účinku (dále jen „PNEC“) pro organismy reprezentativní pro různé složky životního prostředí s koncentracemi kadmia ve švédském životním prostředí. V jeho oznámení se také odkazuje na některé studie, které byly dány k dispozici v rámci předchozích žádostí předložených Komisi v souladu s čl. 114 odst. 4 Smlouvy, a na posouzení rizik EU týkající se kadmia a oxidu kademnatého.
(24)
PNEC pro sladkou vodu závisí na tvrdosti. Jelikož má Švédsko velmi měkké sladké vody, výskyt toxicity pro vodní organismy se očekává za nižších koncentrací kadmia ve srovnání s ostatními částmi Evropy. Švédské orgány se proto domnívají, že je pravděpodobné, že vodní organismy ve švédských vodách jsou ve srovnání s vodami ve střední a jižní Evropě obecně citlivější na přidané kadmium.
(25)
Z výsledků programů monitorování ve Švédských povrchových vodách v letech 2006 a 2009 rovněž vyplývá, že přibližně 1 % jezer a 7 % pobřežních vod vykazuje vyšší koncentrace kadmia než jsou hodnoty PNEC. Přezkum provedený v roce 2008 dospěl k závěru, že opatření na snížení emisí vedla u vodních organismů k výraznému snížení koncentrací většiny kovů, avšak v případě kadmia je situace méně jasná. Zdá se, že tendence rostoucích účinků na imunitní systém ryb (slimule) během posledních let souvisí s rostoucí koncentrací kadmia v rybách. Další zpráva byla vypracována v roce 2011 s cílem popsat budoucí trendy ohledně kadmia v orných půdách a plodinách pro odhad koncentrací za 100 let a výsledky byly použity při modelování nejhoršího případu k odhadu rizika pro vodní organismy žijící ve vodách v blízkosti polí hnojených v průběhu příštích 100 let.
(26)
Švédské orgány ve svém posouzení dospěly k závěru, že by v dlouhodobém horizontu mohlo dojít ke zvýšení rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách (s tvrdostí nižší než 5 mg CaCO3/l). To je však pravděpodobné pouze v malých potocích s nízkým zředěním drenážní vody ze zemědělské půdy. Žádné další riziko pro životní prostředí vyplývající z používání kadmia v hnojivech nebylo švédskými orgány zjištěno.
(27)
S ohledem na složitost vztahů týkajících se kontaminace kadmiem prostřednictvím fosfátových hnojiv, možného hromadění a rizik pro životní prostředí, jak již bylo prokázáno v průběhu hodnocení podobných žádostí o udělení odchylky obdržených od Rakouska, Finska a České republiky, jakož i na dřívější žádosti Švédska požádala Komise Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika (dále jen „SCHER“) o stanovisko ohledně celkové kvality švédského posouzení rizik, případných významných nedostatků, vhodnosti zkoumaných scénářů a učiněných předpokladů, jakož i spolehlivosti a platnosti závěrů týkajících se zjištěných rizik pro životní prostředí.
(28)
SCHER zaujal své stanovisko dne 27. února 2012 (12). Dospěl k závěru, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu, zkoumané scénáře jsou obecně vhodné a většina hodnot parametrů použitých ve scénářích je přijatelná. SCHER se nicméně domnívá, že řada tvrzení a/nebo předpokladů ve zprávě není podpořena dostatečnými důkazy. Například připomínky uvedené ve studiích o monitorování ryb předpokládají vztah mezi příčinami a důsledky, který není prokázán. Dalším příkladem je důležitý (pro posouzení rizik klíčový) předpoklad použití faktoru ředění 1/2 pro výpočet koncentrace kadmia v povrchových vodách potoků. Tento faktor není podpořen žádným vědeckým důkazem či opodstatněním. SCHER rovněž poznamenává, že pro některé scénáře byly použity spíše nejhorší podmínky. Například při výpočtech používání fosfátů na zemědělských půdách jsou použity míry používání, které jsou ve skutečnosti platné pro méně než 25 % švédských půd. Výpočty koncentrací povrchových vod potoků po drenáži se zdají být problematické a navrhované úrovně neodpovídají naměřeným koncentracím uvedeným jinde ve zprávě. Hodnoty PNEC použité ve švédském posouzení rizik odpovídají hodnotám navrženým ve zprávě EU o posouzení rizik týkající se kadmia a jako takové je může SCHER podpořit. Předložené míry charakterizace rizika (RCR) jsou proto výhradně závislé na posouzení expozice, tj. předpokládaných koncentracích kadmia ve švédských povrchových vodách. Uvedené koncentrace jsou závislé na - nepodloženém - faktoru zředění v půdě/potoce. SCHER nesouhlasí s předpokladem, že nedochází k žádné adsorpci kadmia v půdě. To nastane pouze tehdy, je-li půda již silně kontaminována a k žádné čisté adsorpci nedochází za rovnovážného stavu, a to situaci ve Švédsku neodpovídá. Švédská zpráva rovněž předpokládá, že k žádné adsorpci kadmia v půdě nedochází v hloubce větší než 30 cm, což rovněž neodpovídá skutečnosti. Proto SCHER nepodporuje výsledky předložené švédskými orgány, pokud jde o potoky, což je jediná složka životního prostředí, u které švédské orgány zjistily rizika.
(29)
Nicméně SCHER připomíná dřívější posouzení Vědeckého výboru pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí z roku 2002, ve kterém bylo odhadnuto, že se u většiny evropských půd neočekává zvýšení koncentrace kadmia v půdě na mezní hodnotu 46 mg Cd/kg P. SCHER potvrzuje, že tento odhad je stále obhajitelný i pro švédské zemědělské půdy, a poznamenává, že odvození bylo založeno na zásadě stávajícího stavu („stand-still“), nikoli na posouzení rizik provedeném švédskými orgány v jejich současném opodstatnění.
(30)
Ačkoli se SCHER ve svém stanovisku ze dne 27. února 2012 domnívá, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu a obsahuje nové a relevantní údaje, přetrvávají některé nejasnosti ohledně určitých klíčových předpokladů, na jejichž základě švédské orgány dospěly k závěru, že existuje riziko pro vodní organismy v malých potocích ve Švédsku. K tomu, aby Komise mohla zaujmout konečný postoj, bude zapotřebí další objasnění ze strany švédských orgánů.
2.2 Neexistence rizika pro lidské zdraví
(31)
Ve svém opodstatnění švédské orgány uvedly rizika pro zdraví citlivých skupin populace (diabetiky, lidé trpící osteoporózou či nedostatkem železa). Tato rizika jsou způsobena dlouhodobou expozicí kadmiu prostřednictvím stravy. Z tohoto důvodu neexistuje žádné nebezpečí pro lidské zdraví spojené s rozhodnutím prodloužit posuzování situace ve Švédsku o další lhůtu šesti měsíců. Tato další lhůta umožní Komisi zohlednit další objasnění, která mají poskytnout švédské orgány, aby mohlo být přijato konečné rozhodnutí.
(32)
Na základě výše uvedených informací je Komise názoru, že podmínky stanovené v čl. 114 odst. 6 třetím pododstavci jsou splněny, a že tedy může využít možnost prodloužit šestiměsíční lhůtu, ve které musí schválit nebo zamítnout vnitrostátní předpisy oznámené Švédskem.
IV. ZÁVĚR
(33)
Na základě výše uvedených skutečností lze učinit závěr, že žádost Švédského království o zavedení vnitrostátních předpisů, které se odchylují od nařízení (ES) č. 2003/2003, je přípustná.
(34)
Nicméně vzhledem ke složitosti této věci a neexistenci nebezpečí pro lidské zdraví, které by bylo způsobeno přijetím tohoto rozhodnutí, zastává Komise názor, že je opodstatněné prodloužit lhůtu uvedenou v čl. 114 odst. 6 prvním pododstavci SFEU o další lhůtu končící dnem 18. října 2012,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podle čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie se lhůta pro schválení nebo zamítnutí zamýšlených vnitrostátních předpisů týkajících se kadmia v hnojivech, které Švédské království oznámilo dne 17. října 2011 podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, prodlužuje do 18. října 2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Bruselu dne 18. dubna 2012.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 18 päivänä huhtikuuta 2012,
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun määräajan pidentämisestä siltä osin kuin on kyse Ruotsin kuningaskunnan SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 kohdan nojalla tiedoksi antamista kadmiumin enimmäispitoisuuksia lannoitteissa koskevista kansallisista säädöksistä
(tiedoksiannettu numerolla C(2012) 2461)
(Ainoastaan ruotsinkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2012/230/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan 6 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
I TAUSTATIEDOT
(1)
Lokakuun 17 päivänä 2011 Ruotsin kuningaskunta ilmoitti komissiolle Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 114 artiklan 5 kohdan nojalla aikeesta ottaa käyttöön kansallisia säädöksiä, joilla alennetaan fosforilannoitteissa sallittua kadmiumin määrää siten, että sen enimmäismääräksi asetetaan 46 grammaa kadmiumia fosforitonnia kohden (vastaa tasoa 20 mg Cd/kg P2O5). Nämä toimenpiteet poikkeaisivat lannoitteista 13 päivänä lokakuuta 2003 annetusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksesta (EY) N:o 2003/2003 (1) ja alentaisivat enimmäismäärää, johon Ruotsin kuningaskunnalle on jo myönnetty poikkeus ja joka on 100 grammaa kadmiumia fosforitonnia kohden (vastaa tasoa 44 mg Cd/kg P2O5).
1. SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 ja 6 kohta
(2)
SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 ja 6 kohdassa määrätään seuraavaa:
”5. Jos sen jälkeen, kun Euroopan parlamentti ja neuvosto, neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio lisäksi pitää tarpeellisena ottaa käyttöön uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön perustuvia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä kyseisen jäsenvaltion erityisten ongelmien vuoksi, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen, jäsenvaltio antaa suunnitellut säännökset ja määräykset sekä niiden käyttöönottamisen perusteet tiedoksi komissiolle […].
6. Komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset kuuden kuukauden kuluessa […] tiedoksi antamisista todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.
Jollei komissio tee päätöstä määräajan kuluessa, […] 5 kohdassa tarkoitettuja kansallisia säännöksiä tai määräyksiä pidetään hyväksyttyinä.
Komissio voi ilmoittaa kyseiselle jäsenvaltiolle, että tässä kohdassa määrättyä määräaikaa voidaan pidentää edelleen kuudella kuukaudella, jos se on perusteltua asian monitahoisuuden vuoksi eikä määräajan pidentäminen vaaranna ihmisten terveyttä.”
2. EU:n lainsäädäntö
(3)
Lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä 76/116/ETY (2) vahvistettiin vaatimukset, jotka lannoitteiden on täytettävä, jotta ne voidaan saattaa markkinoille varustettuna merkinnällä ”EY-lannoite”.
(4)
Direktiivin 76/116/ETY liitteessä I vahvistettiin tyyppinimitys sekä sitä vastaavat, esimerkiksi koostumukseen liittyvät vaatimukset, jotka kunkin lannoitteen oli täytettävä, jotta se voitiin varustaa merkinnällä ”EY-lannoite”. Luettelossa esiintyvät tyyppimerkinnät ryhmiteltiin luokkiin pääravinteiden, eli typen, fosforin ja kaliumin, pitoisuuksien mukaan.
(5)
Direktiivin 76/116/ETY 7 artiklan (3) mukaan jäsenvaltiot eivät saaneet lannoitteen koostumuksen, tunnistamisen, pakkausmerkinnän tai pakkauksen perusteella kieltää, rajoittaa tai vaikeuttaa niiden ”EY-lannoite”-merkinnällä varustettujen lannoitteiden saattamista markkinoille, jotka olivat direktiivin mukaisia.
(6)
Ruotsin kuningaskunnan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti tiedoksi antamista kansallisista säännöksistä, jotka koskevat kadmiumin enimmäispitoisuuksia lannoitteissa, 24 päivänä toukokuuta 2002 tehdyllä komission päätöksellä 2002/399/EY (4) myönnettiin poikkeus direktiivin 76/116/ETY säännöksistä hyväksymällä Ruotsin säännökset, jotka kieltävät saattamasta Ruotsin markkinoille lannoitteita, joiden kadmiumpitoisuus on yli 100 grammaa fosforitonnia kohden. Tätä poikkeusta sovellettiin 31 päivään joulukuuta 2005.
(7)
Direktiivi 76/116/ETY on korvattu lannoitteista annetulla asetuksella (EY) N:o 2003/2003.
(8)
Asetuksen (EY) N:o 2003/2003 35 artiklan 2 kohdan mukaan poikkeukset, jotka komissio on myöntänyt EY:n perustamissopimuksen entisen 95 artiklan 6 kohdan nojalla direktiivin 76/116/ETY 7 artiklaan, katsotaan poikkeuksiksi kyseisen asetuksen 5 artiklaan, ja niillä on vaikutuksia myös asetuksen voimaantulon jälkeen.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 2003/2003 johdanto-osan 15 kappaleen mukaan komissio aikoo käsitellä kysymystä kivennäislannoitteiden sisältämästä kadmiumista, jota ei ole tarkoituksella sisällytetty lannoitteeseen, ja laatii tarvittaessa asetusehdotuksen, jonka se antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Komissio on valmistellut asiaa laaja-alaisesti, mutta huomioon otettavien eri tekijöiden monitahoisuuden vuoksi ei ole vielä antanut ehdotusta.
(10)
Koska Ruotsille myönnetty poikkeus oli voimassa vain joulukuun 31 päivään 2005 asti, Ruotsi pyysi voimassa olevan poikkeuksen jatkamista kesäkuussa 2005. Ruotsin kuningaskunnan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan nojalla tiedoksi antamista kansallisista säännöksistä, jotka koskevat kadmiumin enimmäispitoisuuksia lannoitteissa, 3 päivänä tammikuuta 2006 tehdyllä komission päätöksellä 2006/347/EY (5) Ruotsin viranomaisille annetaan lupa pitää voimassa kansalliset toimenpiteet siihen saakka, kunnes lannoitteiden sisältämää kadmiumia koskevia yhdenmukaistettuja toimenpiteitä sovelletaan EU:n tasolla.
3. Kansalliset säännökset
(11)
Kemiallisia tuotteita (käsittelyyn, tuontiin ja vientiin liittyvät kiellot) koskeva asetus (1998:944) (6) sisältää säännöksiä, jotka koskevat muiden muassa lannoitteiden (myös EY-merkinnällä varustettujen) suurinta sallittua kadmiumpitoisuutta. Asetuksen 3 pykälän 1 momentissa säädetään, että tullitariffikoodeihin 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 ja 31.05 kuuluvia lannoitteita, joiden kadmiumpitoisuus on suurempi kuin 100 grammaa fosforitonnia kohden, ei saa tarjota myytäväksi tai luovuttaa.
(12)
SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 kohdan nojalla ilmoitettu suunniteltu kansallinen toimenpide alentaisi fosforilannoitteissa sallitun kadmiumpitoisuuden nykyisestä enimmäismäärästä, 100 grammaa kadmiumia fosforitonnia kohden, 46 grammaan kadmiumia fosforitonnia kohden (46 mg Cd/kg P, vastaa tasoa 20 mg Cd/kg P2O5).
II MENETTELY
(13)
Ruotsin kuningaskunta ilmoitti komissiolle 17 päivänä toukokuuta 2011 päivätyllä kirjeellä, että se pyytää SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 kohdan nojalla lupaa ottaa käyttöön kansallisia säännöksiä, jotka alentavat fosforilannoitteissa sallitun kadmiumin enimmäispitoisuuden 46 grammaan fosforitonnia kohden. Ruotsin viranomaiset siis pyytävät alentamaan kadmiumpitoisuutta, joka on sallittu päätöksellä 2006/347/EY myönnetyllä poikkeuksella.
(14)
Ruotsin viranomaiset lähettivät 17 päivänä lokakuuta 2011 päivätyllä kirjeellä komissiolle lisätietoa ja toimittivat voimassa olevan kansallisen lainsäädännön säädöstekstit, joihin sisältyvät asetuksilla 2008:255 ja 2009:654 (7) tehdyt muutokset.
(15)
Komissio ilmoitti 14 päivänä marraskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Ruotsin viranomaisille, että SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdan mukainen asian käsittelyyn varattu kuuden kuukauden aika oli alkanut 18 päivänä lokakuuta 2011.
(16)
Komissio ilmoitti 17 päivänä lokakuuta 2011 päivätyllä kirjeellä muille jäsenvaltioille Ruotsilta saadusta pyynnöstä. Lisäksi komissio julkaisi pyyntöä koskevan ilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä (8) ilmoittaakseen muille asianomaisille osapuolille kansallisista toimenpiteistä, jotka Ruotsi aikoo ottaa käyttöön, sekä niiden perusteluista. Latvia ilmoitti tukevansa Ruotsin pyyntöä. Komissiolle ei ole esitetty muita huomautuksia.
III ARVIOINTI
1. Tiedoksiannon hyväksyttävyyden arviointi
(17)
SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 kohta koskee ilmoituksen antamista komissiolle tiettyyn EU:n yhdenmukaistamistoimenpiteeseen liittyvistä kansallisista säännöksistä, jos kansallisia toimenpiteitä aiotaan ottaa käyttöön sen jälkeen, kun yhdenmukaistamistoimenpide on hyväksytty ja pantu täytäntöön, ja jos uusi kansallinen toimenpide on ristiriidassa EU:n yhdenmukaistamistoimenpiteen kanssa. Tiedoksi annetut kansalliset säännökset liittyvät asetukseen (EY) N:o 2003/2003, joka annettiin EY:n perustamissopimuksen entisen 95 artiklan perusteella ja jossa vahvistetaan yhdenmukaiset säännöt EY-lannoitteiden koostumuksesta, tunniste- ja pakkausmerkinnöistä ja pakkauksista. Kyseisen asetuksen 5 artiklan mukaan jäsenvaltiot eivät saa asettaa esteitä lannoitteiden vapaalle liikkuvuudelle minkään edellä mainitun tekijän perusteella.
(18)
SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 kohdassa edellytetään lisäksi, että ilmoituksen aiotuista kansallisista toimenpiteistä pitää perustua uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön, joka liittyy kyseiselle jäsenvaltiolle erityiseen, yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen ilmenneeseen ongelmaan, ja siihen pitää liittää selostus aiottujen kansallisten toimenpiteiden käyttöönottamisen perusteista.
(19)
Ruotsin viranomaiset ovat toimittaneet fosfaattilannoitteissa sallitun kadmiumpitoisuuden alentamista koskevan pyynnön tueksi kansallisen riskinarvioinnin ja eräitä tutkimuksia. Arvioinnissa otetaan huomioon neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisesti vuonna 2007 toteutettu kadmiumin ja kadmiumoksidin yleinen EU-tason riskinarviointi (9), Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tieteellinen lausunto elintarvikkeiden kadmiumpitoisuuksista (10) sekä lannoitteiden sisältämän kadmiumin ihmisten terveydelle ja ympäristölle Ruotsissa aiheuttamien riskien arviointiin liittyvää vanhaa ja uutta tutkimustietoa. Ruotsalainen riskinarviointi on julkaistu internetissä. (11)
(20)
Ruotsin viranomaisten mukaan uusi riskinarviointi osoittaa, että kadmiumaltistusta on tarpeen vähentää Ruotsin väestön terveyden suojelemiseksi pitkällä aikavälillä. Altistus riippuu kadmiumin saannista ruoan, lähinnä kasvien, kautta, minkä vuoksi on tarpeen vähentää korkeiden kadmiumpitoisuuksien esiintymistä viljelykasveissa. Viljelysmaat ovat Ruotsissa yleensä happamampia kuin Keski-Euroopassa, ja tämän erityisominaisuuden vuoksi kasveihin kerääntyy helpommin kadmiumia.
(21)
Alentamalla kansallista rajaa 100 grammasta kadmiumia fosforitonnia kohden 46 grammaan kadmiumia fosforitonnia kohden vähennetään kadmiumin kerääntymistä maaperään sekä pienennetään Ruotsin erittäin pehmeissä vesissä eläville vesieliöille aiheutuvia riskejä.
(22)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että Ruotsin kuningaskunnan toimittama hakemus, joka koskee lupaa alentaa lannoitteissa sallittu kadmiumin enimmäispitoisuus 46 grammaan kadmiumia fosforitonnia kohden, voidaan ottaa käsiteltäväksi.
2. SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdan kolmannen alakohdan soveltaminen
2.1 Asian monitahoisuuteen liittyvä perustelu
(23)
Ruotsissa on tehty lupapyynnön tueksi uusi, tammikuussa 2011 valmistunut riskinarviointi, jossa vertaillaan arvioituja vaikutuksettomia pitoisuuksia (PNEC) eri ympäristön osa-alueita edustaville organismeille ja Ruotsin ympäristössä esiintyviä kadmiumpitoisuuksia. Ruotsin ilmoituksessa viitataan myös eräisiin tutkimuksiin, jotka on toimitettu komissiolle aiempien SEUT-sopimuksen 114 artiklan 4 kohdan nojalla tehtyjen pyyntöjen yhteydessä, sekä kadmiumia ja kadmiumoksidia koskevaan EU-tason riskinarviointiin.
(24)
Makean veden PNEC-arvo riippuu veden kovuudesta. Makea vesi on Ruotsissa erittäin pehmeää, joten muuhun Eurooppaan verrattuna matalampien kadmiumpitoisuuksien oletetaan olevan vesieliöille myrkyllisiä. Tästä syystä Ruotsin viranomaiset pitävät todennäköisenä, että Ruotsin vesistöissä elävät vesieliöt yleisesti ottaen reagoivat herkemmin kadmiumin määrän kasvuun verrattuna Keski- ja Etelä-Euroopan vesistöjen eliöstöön.
(25)
Vuosina 2006 ja 2009 tehtyjen Ruotsin pintavesien seurantaohjelmien tuloksista käy ilmi, että kadmiumpitoisuudet ylittävät PNEC-arvot noin yhdessä prosentissa järvistä ja seitsemässä prosentissa rannikkovesistä. Vuonna 2008 tehdyssä selvityksessä todettiin, että päästöjä vähentävät toimenpiteet ovat useimpien metallien kohdalla johtaneet huomattavasti pienempiin pitoisuuksiin vesieläimissä, mutta kadmiumin osalta tilanne ei ole yhtä selvä. Muutokset kalojen (kivinilkan) immuunijärjestelmässä ovat lisääntyneet viime vuosina, mikä näyttää korreloivan kaloissa havaittujen kadmiumpitoisuuksien kohoamisen kanssa. Vuonna 2011 tehtiin vielä tutkimus, jossa pyrittiin kuvaamaan viljelysmaassa ja viljelykasveissa esiintyvien kadmiumpitoisuuksien tulevaa kehitystä ja tällä perusteella arvioimaan näitä pitoisuuksia sadan vuoden päästä; tuloksia käytettiin pahimman tapauksen mallintamiseen, jossa arvioitiin peltojen lähellä sijaitsevissa vesistöissä eläville vesieliöille aiheutuvaa riskiä, jos näitä peltoja lannoitetaan seuraavat sata vuotta.
(26)
Ruotsin viranomaiset päätyvät arvioinnissaan johtopäätökseen, että erittäin pehmeässä vedessä (kovuus alle 5 mg CaCO3/l) eläviä vesieliöitä koskeva riski saattaa kasvaa pidemmällä aikavälillä. Tämä on kuitenkin todennäköistä vain pienissä puroissa, joissa maatalousmaalta tuleva valumavesi ei juuri laimene. Ruotsin viranomaiset eivät ole todenneet muita kadmiumin käytöstä lannoitteissa ympäristölle aiheutuvia riskejä.
(27)
Suhteet fosfaattilannoitteista peräisin olevan kadmiumin, mahdollisen akkumuloitumisen ja ympäristölle aiheutuvien riskien välillä ovat monimutkaisia, kuten on jo käynyt ilmi vastaavien Itävallan, Suomen ja Tšekin esittämien poikkeushakemusten sekä Ruotsin aiempien hakemusten käsittelyn yhteydessä, joten komissio pyysi terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevää tiedekomiteaa (Scientific Committee on Health and Environmental Risks, SCHER) antamaan lausunnon ruotsalaisen riskinarvioinnin laadusta yleisellä tasolla, sen mahdollisista merkittävistä puutteista, tutkittujen mallien ja olettamusten asianmukaisuudesta sekä todettuja ympäristöriskejä koskevien johtopäätösten luotettavuudesta ja oikeellisuudesta.
(28)
Terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea antoi lausuntonsa 27 päivänä helmikuuta 2012. (12) Tiedekomitean mukaan Ruotsin viranomaisten laatima riskinarviointiraportti on tieteellisesti laadukas, ja yleisesti ottaen tutkitut mallit ovat asianmukaisia ja useimmat malleissa käytetyt parametrien arvot ovat hyväksyttäviä. Tiedekomitea katsoo kuitenkin, että joidenkin raportissa esitettyjen väitteiden/olettamusten tueksi ei ole riittävästi näyttöä. Esimerkiksi kaloja koskevissa seurantatutkimuksissa tehtyjen havaintojen taustalla oletetaan olevan syy-seuraus-suhde, jota ei ole todistettu. Toisena esimerkkinä on tärkeä (riskinarvioinnin kannalta olennainen) olettamus, että purojen pintavesien kadmiumpitoisuuden laskemiseen käytettävä laimennuskerroin on 1/2. Kertoimen tueksi ei esitetä mitään tieteellisiä todisteita tai perusteluja. Terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea toteaa myös, että joissain malleissa käytettiin ensisijaisesti pahimman tapauksen mukaisia olosuhteita. Esimerkiksi fosfaattilannoitteiden käyttöä maatalousmailla koskevissa laskelmissa käytetään käyttömääriä, jotka todellisuudessa koskevat alle 25:tä prosenttia Ruotsin maaperästä. Purojen pintavesien valuman jälkeisiä pitoisuuksia koskevat laskelmat vaikuttavat ongelmallisilta ja ehdotetut tasot eivät vastaa toisaalla raportissa esitettyjä mitattuja pitoisuuksia. Ruotsalaisessa riskinarvioinnissa käytetyt PNEC-arvot vastaavat kadmiumia koskevassa EU-tason riskinarvioinnissa ehdotettuja arvoja, joten ne ovat terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevän tiedekomitean kannalta hyväksyttäviä. Esitetyt riskinluonnehdinnan suhteet (RCR) perustuvat näin ollen pelkästään altistumisen arviointiin eli ennakoituihin kadmiumpitoisuuksiin Ruotsin pintavesissä. Nämä taas perustuvat - todentamattomaan - maaperä/puro-laimennuskertoimeen. Terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea ei myöskään yhdy näkemykseen, että kadmiumin adsorptiota maaperään ei tapahtuisi lainkaan. Tämä on mahdollista vain jos maaperä on jo ennestään hyvin saastunutta eikä nettoadsorptiota tapahdu lainkaan tasapainotilassa, mikä ei vastaa Ruotsin tilannetta. Ruotsalaisessa raportissa oletetaan myös, että kadmiumin adsorptiota ei tapahdu maaperässä lainkaan syvemmällä kuin 30 cm syvyydessä, mikä ei myöskään pidä paikkaansa. Terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea ei tästä syystä hyväksy Ruotsin viranomaisten esittämiä puroja koskevia tuloksia, kun taas purot ovat ainoa ympäristön osa-alue, jolle Ruotsin viranomaiset olivat todenneet aiheutuvan riskejä.
(29)
Terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea muistuttaa kuitenkin aiemmasta, myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean (CSTEE) vuonna 2002 tekemästä selvityksestä, jossa arvioitiin, että maaperän kadmiumpitoisuuksien ei odoteta kasvavan suurimmassa osassa Euroopan maaperää, jos noudatetaan raja-arvoa 46 mg Cd/kg P. Terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea vahvistaa, että kyseinen arvio on edelleen perusteltavissa myös Ruotsin viljelysmaiden tapauksessa, ja toteaa, että laskelma perustui tilanteen ennallaan säilymisen periaatteeseen eikä riskinarviointiin, jollaisen Ruotsin viranomaiset ovat tehneet nyt käsiteltäviä perustelujaan varten.
(30)
Vaikka terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea toteaa helmikuun 27 päivänä 2012 annetussa lausunnossaan, että Ruotsin viranomaisten laatima riskinarviointiraportti on tieteellisesti laadukas ja sisältää uutta ja asiaankuuluvaa tutkimustietoa, epävarmuustekijöitä liittyy vielä joihinkin Ruotsin viranomaisten käyttämiin keskeisiin oletuksiin, joiden perusteella päätellään, että Ruotsin pienissä puroissa eläville vesieliöille aiheutuu riski. Ruotsin viranomaisten on tästä syystä tehtävä lisäselvityksiä ennen kuin komissio voi päättää lopullisesta kannastaan.
2.2 Ei vaaraa ihmisten terveydelle
(31)
Ruotsin viranomaiset toteavat perusteluissaan riskejä aiheutuvan herkille väestöryhmille (diabeetikoille sekä osteoporoosista tai raudanpuutteesta kärsiville ihmisille). Nämä riskit johtuvat pitkäaikaisesta altistumisesta kadmiumille ruuan välityksellä. Tästä syystä päätös Ruotsin tilanteen arviointia koskevan määräajan pidentämisestä edelleen kuudella kuukaudella ei vaaranna ihmisten terveyttä. Määräajan pidentämisen myötä komissio voi ottaa huomioon Ruotsin viranomaisilta pyydetyt lisäselvitykset ennen lopullisen päätöksen antamista.
(32)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdan kolmannessa alakohdassa esitetyt edellytykset täyttyvät siten, että komissio voi käyttää kyseisessä artiklassa määrättyä mahdollisuutta pidentää kuuden kuukauden määräaikaa, jonka kuluessa sen on hyväksyttävä tai hylättävä Ruotsin tiedoksi antamat kansalliset säännökset.
IV PÄÄTELMÄT
(33)
Edellä kuvatun perusteella voidaan todeta, että Ruotsin kuningaskunnan lupapyyntö asetuksesta (EY) N:o 2003/2003 poikkeavien kansallisten säännösten käyttöönottamisesta voidaan ottaa käsiteltäväksi.
(34)
Asian monitahoisuuden vuoksi, ja koska päätöksen tekeminen ei vaaranna ihmisten terveyttä, komissio katsoo kuitenkin, että on perusteltua pidentää SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua määräaikaa edelleen 18 päivään lokakuuta 2012 asti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Ruotsin kuningaskunnan 17 päivänä lokakuuta 2011 SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 kohdan nojalla ilmoittamien, lannoitteiden kadmiumpitoisuutta koskevien aiottujen kansallisten säännösten hyväksymistä tai hylkäämistä koskevaa määräaikaa pidennetään SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdan kolmannen alakohdan nojalla 18 päivään lokakuuta 2012 asti.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ruotsin kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 18 päivänä huhtikuuta 2012.