ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 10. června 2010
o pokynech pro výpočet zásob uhlíku v půdě pro účely přílohy V směrnice 2009/28/ES
(oznámeno pod číslem K(2010) 3751)
(2010/335/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (1), a zejména na přílohu V část C bod 10 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2009/28/ES stanoví pravidla pro výpočet dopadu skleníkových plynů z biopaliv a biokapalin a z referenčních fosilních paliv při současném zohlednění emisí vyvolaných změnami v zásobě uhlíku v důsledku změn ve využívání půdy. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES ze dne 13. října 1998 o jakosti benzinu a motorové nafty a o změně směrnice Rady 93/12/EHS (2) zahrnuje odpovídající pravidla pro biopaliva.
(2)
Komise by měla své pokyny pro výpočet zásob uhlíku v půdě vypracovat na základě pokynů Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006. Uvedené pokyny byly určeny pro národní inventury skleníkových plynů a nejsou uvedeny v podobě snadno použitelné pro hospodářské subjekty. V případě, že pokyny IPCC pro národní inventury skleníkových plynů neobsahují informace nezbytné pro účely výroby biopaliv a biokapalin nebo takové informace nejsou dostupné, je proto vhodné vycházet z údajů pocházejících z jiných vědeckých zdrojů.
(3)
Pro výpočet zásob uhlíku v organické hmotě půdy je nutné zohlednit klima, půdní typ, pokryv půdy, způsob hospodaření s půdou a vstupy. Pro minerální půdy je pro tento účel vhodné použít metodiku IPCC úroveň 1 pro organický uhlík v půdě, neboť pokrývá tuto problematiku na světové úrovni. U organických půd se metodika IPCC zaměřuje zejména na ztrátu uhlíku v důsledku odvodňování půdy, přičemž sleduje pouze roční ztráty. Vzhledem k tomu, že odvodňování půdy všeobecně vede k velkým ztrátám zásob uhlíku, které nelze nahradit úsporou skleníkových plynů z biopaliv nebo biokapalin, a odvodňování rašelinišť zakazují kritéria udržitelnosti stanovená směrnicí 2009/28/ES, postačí stanovit obecná pravidla pro určování množství organického uhlíku v půdě nebo ztráty uhlíku v organických půdách.
(4)
Pro výpočet zásoby uhlíku v živé biomase a v neživé organické hmotě lze použít nepříliš složitý postup odpovídající metodice IPCC úroveň 1 pro vegetaci. V souladu s uvedenou metodikou lze oprávněně předpokládat, že při přeměně půdy dochází ke ztrátě celé zásoby uhlíku v živé biomase I v neživé organické hmotě. Neživá organická hmota má při přeměně půdy za účelem pěstování zemědělských plodin na výrobu biopaliv a biokapalin obvykle jen malý význam, měla by však být zohledněna, alespoň pokud jde o uzavřené lesy.
(5)
Při výpočtu dopadů skleníkových plynů vyvolaných přeměnou půdy by hospodářské subjekty měly mít možnost používat skutečné hodnoty zásob uhlíku spojených s referenčním využíváním půdy a s využíváním půdy po přeměně. Měly by také mít možnost používat standardní hodnoty, které by tyto pokyny měly stanovit. Není však nutné poskytovat standardní hodnoty pro nepravděpodobné kombinace klimatu a půdního typu.
(6)
Příloha V směrnice 2009/28/ES stanoví způsob výpočtu dopadů skleníkových plynů a obsahuje pravidla pro výpočet anualizovaných emisí ze změn zásoby uhlíku vyvolaných změnami ve využívání půdy. Pokyny, jež tvoří přílohu k tomuto rozhodnutí, stanoví pravidla pro výpočet zásob uhlíku v půdě, která doplňují pravidla stanovená v příloze V,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pokyny pro výpočet zásob uhlíku v půdě pro účely přílohy V směrnice 2009/28/ES jsou stanoveny v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 10. června 2010.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 10 päivänä kesäkuuta 2010,
maaperän hiilivarantojen laskentaa koskevista ohjeista direktiivin 2009/28/EY liitteen V soveltamista varten
(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 3751)
(2010/335/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/28/EY (1) ja erityisesti sen liitteessä V olevan C osan 10 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivillä 2009/28/EY säädetään biopolttoaineiden, bionesteiden ja niiden fossiilisten vertailukohtien kasvihuonekaasuvaikutuksen laskemisessa käytettävistä säännöistä, joissa otetaan huomioon maankäytön muutoksesta aiheutuneista hiilivarantojen muutoksista peräisin olevat päästöt. Bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta ja neuvoston direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 1998 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/70/EY (2) annetaan vastaavat säännöt biopolttoaineita varten.
(2)
Komission oli määrä laatia ohjeensa maaperän hiilivarantojen laskentaa varten niiden ohjeiden mukaan, jotka sisältyvät vuonna 2006 laadittuihin kansainvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) ohjeisiin kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita varten. Kyseiset ohjeet laadittiin kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita varten, eikä niiden muoto sovellu helposti talouden toimijoiden käyttöön. Siksi on syytä käyttää muita tieteellisiä tietolähteitä silloin kun IPCC:n kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita varten laadituissa ohjeissa ei ole tarvittavia biopolttoaineiden ja bionesteiden tuotantoa koskevia tietoja tai kun sellaiset tiedot eivät ole käytettävissä.
(3)
Laskettaessa maaperän orgaanisessa aineksessa olevia hiilivarantoja on otettava huomioon ilmasto, maalaji, maanpeite, maanhoito ja syötteet. Kivennäismaille IPPC:n maaperän eloperäiselle hiilelle tarkoitettu 1 tason menetelmä on tarkoitukseen sopiva, sillä sitä voidaan käyttää kaikkialla maailmassa. Eloperäisille maille IPPC-menetelmää voidaan käyttää erityisesti mitattaessa hiilen poistumista maaperän kuivatuksen jälkeen. Tämä määritetään kyseisellä menetelmällä vain vuositasolla. Koska maaperän kuivatus aiheuttaa tavallisesti sen, että suuri määrä hiiltä poistuu, mitä ei voida korvata biopolttoaineiden ja bionesteiden mahdollistamalla kasvihuonekaasupäästöjen vähenemisellä, ja koska turvemaan kuivatus on kiellettyä direktiivin 2009/28/EY:n kestävyyskriteerien perusteella, riittää, että annetaan yleiset säännöt maaperän eloperäisen hiilen määrittämiseksi tai hiilen poistuman määrittämiseksi eloperäisissä maissa.
(4)
Laskettaessa hiilivarantoa elävässä biomassassa ja kuolleessa eloperäisessä aineksessa on yksinkertaisempi, IPPC:n kasvillisuudelle tarkoitettua 1 tason menetelmää vastaava lähestymistapa todennäköisesti sopiva. Kyseisessä menetelmässä voidaan kohtalaisella varmuudella olettaa, että kaikki elävän biomassan ja kuolleen eloperäisen aineksen hiilivaranto on poistunut maasta sen käyttöä muutettaessa. Kuolleella eloperäisellä aineksella ei tavallisesti ole juuri merkitystä, kun maa muunnetaan biopolttoaineiden ja bionesteiden tuotantokasvien viljelyyn, mutta se olisi otettava huomioon ainakin sulkeutuneiden metsien yhteydessä.
(5)
Laskettaessa maankäytön muutosten kasvihuonekaasuvaikutusta talouden toimijoiden olisi voitava käyttää vertailumaankäyttötapaan ja muutoksen jälkeiseen maankäyttötapaan liittyvien hiilivarantojen todellisia arvoja. Niiden pitäisi myös pystyä käyttämään vakioarvoja, jotka näiden ohjeiden olisi niille tarjottava. Ei ole kuitenkaan tarpeen tarjota vakioarvoja epätodennäköisille ilmaston ja maalajin yhdistelmille.
(6)
Direktiivin 2009/28/EY liitteessä V vahvistetaan menetelmä kasvihuonekaasuvaikutuksen laskemiseksi, ja siinä annetaan säännöt maankäytön muutoksista aiheutuneiden hiilivarantojen muutoksista aiheutuneiden päästöjen laskemiseksi vuotta kohti. Tämän päätöksen liitteessä olevissa ohjeissa vahvistetaan säännöt maaperän hiilivarantojen laskemiseksi. Nämä säännöt täydentävät liitteessä V annettuja sääntöjä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Tämän päätöksen liitteessä vahvistetaan maaperän hiilivarantojen laskentaohjeet direktiivin 2009/28/EY liitteen V soveltamista varten.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 10 päivänä kesäkuuta 2010.