NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 531/2012
ze dne 13. června 2012
o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích v Unii
(přepracované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 717/2007 ze dne 27. června 2007 o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích ve Společenství (3) bylo podstatně změněno (4). Vzhledem k tomu, že je třeba přijmout další změny, by uvedené nařízení mělo být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracováno.
(2)
Cíl snížení rozdílu mezi vnitrostátními a roamingovými tarify, který je obsažen ve srovnávacím rámci Komise na roky 2011-2015, schváleném skupinou na vysoké úrovni i2010 v listopadu roku 2009 a obsaženém ve sdělení Komise nazvaném „Digitální agenda pro Evropu“, by měl zůstat cílem i tohoto nařízení. Zamýšlený oddělený prodej roamingových služeb a vnitrostátních služeb by měl posílit hospodářskou soutěž, a snížit tak ceny pro zákazníky a vytvořit vnitřní trh roamingových služeb v Unii, v jehož rámci nebudou existovat podstatné rozdíly mezi vnitrostátními a roamingovými tarify. Roamingové služby na území Unie mohou stimulovat rozvoj vnitřního trhu telekomunikačních služeb v Unii.
(3)
Nelze hovořit o vnitřním trhu telekomunikačních služeb, jestliže existují výrazné rozdíly mezi vnitrostátními cenami a cenami za roaming. Konečným cílem by proto mělo být odstranění rozdílu mezi vnitrostátními cenami a cenami za roaming, a tím vytvoření vnitřního trhu mobilních komunikačních služeb.
(4)
Vysoká úroveň cen roamingových hlasových, SMS a datových služeb, které platí uživatelé veřejných mobilních komunikačních sítí, jako jsou studenti, osoby na služebních cestách a turisté, je překážkou pro používání jejich mobilních zařízení při cestování v zahraničí v rámci Unie, a pro spotřebitele, vnitrostátní regulační orgány a orgány Unie je tato vysoká úroveň cen znepokojující otázkou představující významnou překážku pro vnitřní trh. Přemrštěně vysoké maloobchodní ceny vznikají v důsledku vysokých velkoobchodních cen účtovaných operátorem hostitelské zahraniční sítě a v mnoha případech rovněž v důsledku vysokých maloobchodních přirážek účtovaných operátorem domovské sítě zákazníka. V důsledku nedostatečné hospodářské soutěže se snižování velkoobchodních cen často nepromítá do cen účtovaných maloobchodnímu zákazníkovi. Ačkoli někteří operátoři nedávno zavedli tarifní programy, které zákazníkům nabízejí příznivější podmínky a o něco málo nižší ceny, stále existují důkazy, že mezi náklady a cenami není zdaleka takový vztah, jaký by převládal na trzích s rozvinutou hospodářskou soutěží.
(5)
Vysoké ceny za roaming představují překážku pro úsilí Unie rozvinout se ve znalostní ekonomiku a pro uskutečnění vnitřního trhu čítajícího 500 milionů spotřebitelů. Mobilní přenos dat je usnadněn přidělením dostatečného rádiového spektra, aby spotřebitelé a podniky mohly využívat hlasových, SMS a datových služeb kdekoli v Unii. Včasným zajištěním přidělení dostatečného a vhodného spektra na podporu cílů politiky Unie a co nejlepšího uspokojení rostoucí poptávky po bezdrátovém přenosu dat položí první víceletý program politiky rádiového spektra, který byl zaveden rozhodnutím č. 243/2012/EU (5), základy pro rozvoj, který Unii umožní zaujmout celosvětově vedoucí postavení, pokud jde o rychlost širokopásmového připojení, mobilitu, pokrytí a kapacitu, a usnadnit tak vznik nových obchodních modelů a technologií a přispět k omezení strukturálních problémů v oblasti roamingu na velkoobchodní úrovni.
(6)
Rozšířené používání mobilních zařízení s internetem znamená, že roaming v oblasti datových služeb má velký hospodářský význam. Je rozhodujícím kritériem jak pro uživatele, tak pro poskytovatele aplikací a obsahu. Aby bylo možné stimulovat rozvoj tohoto odvětví trhu, ceny za přenos dat by neměly bránit růstu.
(7)
Ve svém sdělení s názvem „Průběžná zpráva o stavu vývoje roamingových služeb v Evropské unii“ Komise uvedla, že technologický rozvoj nebo alternativy roamingových služeb, jako např. dostupnost služeb internetového hlasového protokolu (VoIP) nebo WiFi, mohou přispět k větší konkurenceschopnosti vnitřního trhu roamingových služeb Unie. Ačkoli se tyto alternativní služby, zejména služby VoIP, využívají na vnitrostátní úrovni stále více, v jejich užívání při roamingu nebyly zaznamenány žádné významné změny.
(8)
Vzhledem k rychlému rozvoji mobilního přenosu dat a rostoucímu počtu zákazníků využívajících roamingových hlasových, SMS a datových služeb v zahraničí je třeba zvýšit konkurenční tlak na rozvoj nových obchodních modelů a technologií. Regulace cen za roaming by měla být koncipována tak, aby neodrazovala od hospodářské soutěže k ještě nižším cenovým úrovním.
(9)
Vytvořením evropského sociálního, vzdělávacího, kulturního a podnikatelského prostoru na základě mobility jednotlivců a digitálních dat by měla být usnadněna komunikace mezi lidmi, a potažmo vybudována skutečná „Evropa pro občany“.
(10)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) (6), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (7), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (8), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (9) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (10) (společně dále jen „předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002“) mají za cíl vytvoření vnitřního trhu pro elektronické komunikace v rámci Unie při zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitele prostřednictvím rozvinuté hospodářské soutěže.
(11)
Nařízení (ES) č. 717/2007 není ojedinělým opatřením, nýbrž, pokud jde o roaming na území Unie, doplňuje a podporuje pravidla stanovená předpisovým rámcem pro elektronické komunikace z roku 2002. Tento předpisový rámec totiž neposkytl vnitrostátním regulačním orgánům dostatek prostředků, aby mohly rozhodně a účinně zakročit v otázce cen roamingových služeb v rámci Unie, a není tedy s to zajistit řádné fungování vnitřního trhu roamingových služeb. Nařízení (ES) č. 717/2007 bylo vhodným prostředkem k nápravě tohoto stavu.
(12)
Předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002 je postaven na zásadě, že regulační povinnosti ex ante by měly být ukládány pouze v případech, kdy neexistuje účinná hospodářská soutěž, a stanoví postup zahrnující pravidelnou analýzu trhů a přezkum povinností vnitrostátními regulačními orgány, což vede k ukládání povinností ex ante operátorům označeným jako podniky s významnou tržní silou. Mezi prvky tohoto postupu patří vymezení relevantních trhů v souladu s doporučením Komise o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante podle směrnice 2002/21/ES (11) (dále jen „doporučení“), analýza vymezených trhů v souladu s pokyny Komise pro analýzu trhu a posuzování významné tržní síly podle předpisového rámce Unie pro sítě a služby elektronických komunikací (12), označení operátorů s významnou tržní silou a uložení povinností ex ante takto označeným operátorům.
(13)
Jako relevantní trh, který připadá v úvahu pro regulaci ex ante, uvedlo doporučení velkoobchodní vnitrostátní trh pro mezinárodní roaming ve veřejných mobilních sítích. Avšak práce vnitrostátních regulačních orgánů, prováděná jak jednotlivě, tak v rámci skupiny evropských regulačních orgánů (ERG) a jejího nástupce Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) zřízeného podle nařízení (ES) č. 1211/2009 (13) v oblasti analýzy velkoobchodních vnitrostátních trhů pro mezinárodní roaming dokládá, že kvůli obtížím při určování podniků s významnou tržní silou - vzhledem ke zvláštním vlastnostem mezinárodního roamingu včetně jeho přeshraniční povahy - nemohou dosud vnitrostátní regulační orgány účinně řešit vysokou úroveň velkoobchodních cen za roaming na území Unie. Po vstupu nařízení (ES) č. 717/2007 v platnost byl trh s roamingem z revidovaného doporučení (14) odstraněn.
(14)
Vnitrostátní regulační orgány odpovídající za ochranu a prosazování zájmů uživatelů mobilních telefonů, kteří mají obvyklé bydliště na jejich území, navíc nemohou mít kontrolu nad chováním operátorů navštívené sítě sídlících v jiných členských státech, na kterých jsou tito uživatelé při využívání mezinárodních roamingových služeb závislí. Uvedená překážka by rovněž mohla snižovat účinnost opatření přijatých členskými státy na základě zbytkové pravomoci přijímat předpisy na ochranu spotřebitele.
(15)
Na členské státy je tedy vyvíjen tlak, aby přijaly opatření upravující výši cen za mezinárodní roaming, ale mechanismus pro regulační zásah ex ante ze strany vnitrostátních regulačních orgánů, stanovený v předpisovém rámci pro elektronické komunikace z roku 2002, se neukázal být dostatečný, aby vnitrostátním regulačním orgánům umožnil v této konkrétní oblasti rozhodným způsobem jednat v zájmu spotřebitelů.
(16)
Kromě toho ve svém usnesení o regulaci a elektronických komunikačních trzích v Evropě (15) vyzval Evropský parlament Komisi k vyvinutí nových iniciativ směřujících ke snížení vysokých nákladů na přeshraniční provoz mobilních telefonů a Evropská rada na zasedání ve dnech 23. a 24. března 2006 dospěla k závěru, že cílené, účinné a integrované politiky v oblasti informačních a komunikačních technologií na unijní i vnitrostátní úrovni jsou nezbytné pro dosažení cílů hospodářského růstu a produktivity, a v této souvislosti uvedla, že snížení cen za roaming je důležité pro konkurenceschopnost.
(17)
Na základě tehdejších úvah bylo cílem předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002 odstranit všechny překážky obchodu mezi členskými státy v oblasti, kterou tento předpisový rámec harmonizoval, mimo jiné v oblasti opatření, jež mají vliv na ceny za roaming. Tato skutečnost by však neměla bránit přizpůsobení harmonizovaných pravidel jiným úvahám s cílem nalézt nejúčinnější prostředky pro posílení hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb a dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele.
(18)
Toto nařízení by proto mělo umožnit odchýlení se od jinak použitelných pravidel předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002, a především rámcové směrnice, zejména od pravidla, že cena za nabízené služby by měla být v nepřítomnosti významné tržní síly stanovena obchodní dohodou, a umožnit tak zavedení doplňkových regulačních povinností, které by odrážely zvláštní vlastnosti roamingových služeb na území Unie.
(19)
Maloobchodní a velkoobchodní trh s roamingem vykazují jedinečné vlastnosti, které odůvodňují výjimečná opatření, jež jdou nad rámec mechanismů, které jsou jinak dostupné podle předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002.
(20)
Měl by se zavést společný harmonizovaný přístup, který zajistí, že uživatelé veřejných pozemních mobilních komunikačních sítí nebudou při cestování v rámci Unie za roamingové služby na území Unie platit přemrštěné ceny, čímž se posílí hospodářská soutěž v oblasti roamingových služeb mezi poskytovateli roamingu, dosáhne se vysoké úrovně ochrany spotřebitele a současně se zachovají podněty k inovační činnosti a možnost volby pro spotřebitele. S ohledem na přeshraniční povahu dotčených služeb je tento společný přístup potřebný k tomu, aby poskytovatelé roamingu mohli působit v rámci jediného soudržného předpisového rámce založeného na objektivně stanovených kritériích.
(21)
Platnost nařízení (ES) č. 717/2007 má skončit ke dni 30. června 2012. Komise před skončením jeho platnosti provedla přezkum v souladu s jeho článkem 11, podle kterého je třeba posoudit, zda bylo dosaženo cílů uvedeného nařízení, a přezkoumat vývoj velkoobchodních a maloobchodních cen za poskytování hlasových, SMS a datových komunikačních služeb roamingovým zákazníkům. Ve své zprávě Evropskému parlamentu a Radě ze dne 6. července 2011 o výsledcích přezkumu fungování nařízení (ES) č. 717/2007 dospěla Komise k závěru, že by bylo vhodné, aby použitelnost nařízení (ES) č. 717/2007 byla prodloužena i na období po 30. červnu 2012.
(22)
Údaje o vývoji cen za roamingové hlasové, SMS a datové služby na území Unie od vstupu nařízení (ES) č. 717/2007 v platnost, včetně zejména údajů, které byly čtvrtletně sbírány vnitrostátními regulačními orgány a hlášeny prostřednictvím sdružení BEREC, neposkytují důkaz, že hospodářská soutěž na maloobchodní nebo velkoobchodní úrovni se přiměřeně rozvinula a bude pravděpodobně udržitelná i po červnu 2012 při neexistenci regulačních opatření. Tyto údaje naznačují, že maloobchodní a velkoobchodní ceny za roaming jsou stále mnohem vyšší než vnitrostátní ceny a nadále se drží na limitech stanovených nařízením (ES) č. 717/2007 nebo v jejich blízkosti s tím, že pod úrovní těchto limitů existuje pouze omezená hospodářská soutěž.
(23)
Pokud by regulační ochranná opatření týkající se roamingových služeb na velkoobchodní a maloobchodní úrovni na území Unie na základě nařízení (ES) č. 717/2007 pozbyla platnosti dnem 30. června 2012, znamenalo by to vážné nebezpečí, že by související nedostatek konkurenčních tlaků na vnitřním trhu roamingových služeb a snaha poskytovatelů roamingu maximalizovat své příjmy z roamingu způsobily návrat k maloobchodním a velkoobchodním cenám za roaming na území Unie, které přiměřeně neodrážejí náklady na poskytování této služby, čímž by byly ohroženy cíle uvedeného nařízení. Regulační zásah na trhu mobilních roamingových služeb by proto měl zůstat v platnosti i po 30. červnu 2012, aby se zajistilo řádné fungování vnitřního trhu tím, že se umožní rozvoj hospodářské soutěže a zároveň bude ve prospěch spotřebitelů nadále zaručeno, že jim nebude účtována přemrštěná cena ve srovnání s konkurenčními vnitrostátními cenami.
(24)
Cíl politiky stanovený v článku 8 rámcové směrnice, který se týká možnosti přístupu koncových uživatelů k informacím nebo jejich šíření stejně jako používání aplikací a služeb dle vlastní volby, by měl být prosazován vnitrostátními regulačními orgány.
(25)
Aby byl umožněn rozvoj efektivnějšího, jednotnějšího a konkurenceschopnějšího trhu roamingových služeb, neměla by existovat omezení, která podnikům brání účinně vyjednávat o velkoobchodním přístupu za účelem poskytování roamingových služeb. Měly by být odstraněny překážky v přístupu k těmto velkoobchodním roamingovým službám, způsobené rozdíly ve vyjednávacích pozicích a v rozsahu infrastruktury vlastněné jednotlivými podniky. Operátoři virtuálních mobilních sítí a druhotní prodejci mobilních komunikačních služeb, kteří nedisponují vlastní síťovou infrastrukturou, zpravidla poskytují roamingové služby na základě velkoobchodních dohod o roamingu uzavřených s provozovateli jejich hostitelské mobilní sítě v témže členském státě. Obchodní jednání ovšem operátorům virtuálních mobilních sítí a druhotným prodejcům nemusí ponechávat dostatečné ziskové rozpětí, jež by stimulovalo hospodářskou soutěž na základě nízkých cen. Odstraněním těchto překážek a vyrovnáním vyjednávací pozice mezi operátory virtuálních mobilních sítí či druhotnými prodejci a operátory mobilních sítí prostřednictvím povinnosti poskytnout přístup a velkoobchodních stropů by měl být usnadněn rozvoj alternativních a inovativních roamingových služeb a nabídek uživatelům na území Unie. Pravidla předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002, zejména rámcové směrnice a přístupové směrnice, neumožňují řešit tento problém uložením povinností operátorům s významnou tržní silou.
(26)
Měla by proto být zavedena pravidla, která stanoví povinnost vyhovět přiměřeným žádostem o velkoobchodní přístup k veřejným mobilním komunikačním sítím za účelem poskytování roamingových služeb. Tento přístup by měl být v souladu s potřebami subjektů žádajících o přístup. Přístup by měl být zamítán pouze na základě objektivních kritérií, jako je technická proveditelnost a potřeba zachovat integritu sítě. V případě zamítnutí přístupu by měla mít dotčená strana možnost předložit případ v rámci postupu pro řešení sporů stanoveného v tomto nařízení. K zajištění rovných podmínek by velkoobchodní přístup za účelem poskytování roamingových služeb měl být udělen v souladu s regulačními povinnostmi stanovenými v tomto nařízení platnými na velkoobchodní úrovni a měl by zohlednit různé složky nákladů nezbytné pro poskytování tohoto přístupu. Jednotné regulační pojetí velkoobchodního přístupu za účelem poskytování roamingových služeb by mělo přispět k zamezení vzniku nesrovnalostí mezi členskými státy. Sdružení BEREC by v součinnosti s Komisí a ve spolupráci s příslušnými zúčastněnými stranami mělo vydat pokyny pro velkoobchodní přístup za účelem poskytování roamingových služeb.
(27)
Povinnost poskytnout velkoobchodní roamingový přístup by měla zahrnovat poskytování přímých velkoobchodních roamingových služeb, jakož i poskytování roamingových služeb na velkoobchodním základě za účelem jejich dalšího prodeje třetími osobami. Povinnost poskytnout velkoobchodní roamingový přístup by rovněž měla zahrnovat povinnost operátora mobilní sítě umožnit operátorům virtuálních mobilních sítí a druhotným prodejcům nákup regulovaných velkoobchodních roamingových služeb od agregátních velkoobchodních operátorů, kteří poskytují jediné přístupové místo a standardizovanou platformu pro roamingové dohody na území celé Unie. K zajištění toho, že operátoři budou poskytovatelům roamingu poskytovat přístup ke všem zařízením, která jsou nezbytná pro přímý velkoobchodní roamingový přístup a velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje v přiměřené lhůtě, měla by být zveřejněna referenční nabídka obsahující standardní podmínky pro přímý velkoobchodní roamingový přístup a velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje. Zveřejnění referenční nabídky by nemělo bránit obchodním jednáním mezi žadatelem o přístup a poskytovatelem přístupu týkajícím se úrovně ceny konečné velkoobchodní dohody či dodatečných služeb velkoobchodního přístupu, které jdou nad rámec služeb nezbytných pro přímý velkoobchodní roamingový přístup a velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje.
(28)
Povinnost poskytnout velkoobchodní roamingový přístup by měla zahrnovat přístup ke všem součástem nezbytným pro poskytování roamingových služeb, jako jsou: síťové prvky a přiřazená zařízení; příslušné softwarové systémy včetně systémů podpory provozu; informační systémy nebo databáze pro předběžné objednávání, zajišťování, objednávání, žádosti o údržbu a opravy a fakturaci; převod čísel nebo systémy nabízející funkci na stejné úrovni; mobilní sítě a služby virtuálních sítí.
(29)
V případě, že žadatelé o velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje žádají o přístup k zařízením či službám nad rámec toho, co je nezbytné pro poskytování maloobchodních roamingových služeb, operátoři mobilních sítí jim za tato zařízení či služby mohou účtovat spravedlivé a přiměřené ceny. Těmito dodatečnými zařízeními či službami by mohly být mimo jiné služby s přidanou hodnotou, dodatečné softwarové a informační systémy nebo ujednání týkající se fakturace.
(30)
Mobilní komunikační služby jsou prodávány v balíčcích zahrnujících vnitrostátní i roamingové služby, čímž se pro zákazníky výběr roamingových služeb omezuje. Tyto balíčky snižují transparentnost roamingových služeb, protože je obtížné jednotlivé položky v balíčcích porovnat. V důsledku toho není hospodářská soutěž mezi operátory na základě roamingového prvku v balíčku mobilních služeb dosud zjevná. Usnadnění dostupnosti roamingu jako samostatné služby by řešilo strukturální problémy, jelikož by zvýšilo povědomí spotřebitelů o cenách roamingu a umožnilo by jim jasný výběr roamingových služeb, a tím by zvýšilo konkurenční tlak na straně poptávky. Přispěje to tedy k hladkému fungování vnitřního trhu roamingových služeb.
(31)
Poptávka po mobilních datových službách ze strany spotřebitelů i podniků se v posledních letech výrazně zvýšila. Z důvodu vysokých cen za roamingové datové služby je však využívání těchto služeb spotřebiteli a podniky působícími přeshraničně v rámci Unie výrazně omezeno. Vzhledem k nezralosti trhu a k rychle rostoucí poptávce spotřebitelů po roamingových datových službách by regulované maloobchodní ceny mohly pouze udržovat ceny v blízkosti navrhovaných maximálních cen, místo aby je dále stlačovaly, k čemuž došlo v případě nařízení (ES) č. 717/2007, což ještě více potvrzuje potřebu dalších strukturálních opatření.
(32)
Zákazníci by měli mít možnost snadno, v co nejkratší lhůtě, kterou umožňuje technické řešení, bez postihu a bezplatně přejít k jinému poskytovateli roamingových služeb nebo různé alternativní poskytovatele měnit. O této možnosti by zákazníci měli být informováni jasnou, srozumitelnou a snadno dostupnou formou.
(33)
Spotřebitelé by měli mít právo zvolit si způsobem, který zohledňuje jejich potřeby, prodej roamingových služeb oddělený od vnitrostátního balíčku mobilních služeb. V současnosti existuje několik různých způsobů, jak lze technicky realizovat oddělený prodej roamingových služeb, mimo jiné prostřednictvím duálního kódu mezinárodní identifikace mobilního účastníka (IMSI) (dvou oddělených kódů IMSI na téže SIM kartě), jednoho kódu IMSI (sdílení jednoho kódu IMSI mezi domovským poskytovatelem a poskytovatelem roamingu) a kombinací duálního či jednoho kódu IMSI s technickým řešením, jež zákazníkovi nebrání v přístupu k regulovaným roamingovým datovým službám přímo v navštívené síti, prostřednictvím ujednání mezi operátorem domovské sítě a operátorem navštívené sítě.
(34)
Vysoké ceny za datový roaming odrazují zákazníky od využívání mobilních datových služeb při cestování na území Unie. Vzhledem k rostoucí poptávce po roamingových datových službách a významu těchto služeb by neměly existovat žádné překážky bránící dočasnému či trvalému využívání alternativních datových roamingových služeb poskytovaných přímo v navštívené síti, a to bez ohledu na stávající smlouvy či ujednání o roamingu s domovskými poskytovateli a aniž by tito poskytovatelé účtovali jakékoli další poplatky. Domovští poskytovatelé a poskytovatelé roamingových datových služeb by při žádosti o nabídku roamingových datových služeb poskytovaných přímo v navštívené síti měli spolupracovat, aby zákazníkům nebránili v přístupu k těmto službám a v jejich využívání a aby zajistili nepřetržité poskytování ostatních roamingových služeb.
(35)
Vzhledem k tomu, že toto nařízení by nemělo stanovit žádná zvláštní technická řešení pro oddělený prodej roamingových služeb, nýbrž pouze vytvořit podmínky pro řešení, které bude nejúčelnější a nejúčinnější, včetně kombinovaného řešení, na jehož vývoji bude pracovat Komise na základě podnětů od sdružení BEREC, měla by být kritéria stanovena s ohledem na technické vlastnosti, které by mělo splňovat technické řešení pro oddělený prodej roamingových služeb. Tato kritéria by mimo jiné měla zahrnovat zavedení tohoto řešení koordinovaným a harmonizovaným způsobem v celé Unii a měla by zajišťovat, že si spotřebitelé mohou rychle a snadno zvolit jiného poskytovatele roamingových služeb beze změny telefonního čísla. Kromě toho by neměly být kladeny překážky využívání roamingu mimo území Unie ani zákazníky ze třetích zemí uvnitř Unie.
(36)
Za účelem technického zajištění koordinovaného a řádného technického vývoje poskytování oddělených roamingových služeb, aniž by přitom bylo bráněno v přístupu k datovým roamingovým službám poskytovaným přímo v navštívené síti, by měla být zavedena intenzivnější spolupráce a koordinace mezi operátory mobilních sítí. Proto by měly být vypracovány příslušné základní zásady a metody umožňující rychle se přizpůsobovat změněným okolnostem a technologickému pokroku. Sdružení BEREC by v součinnosti s příslušnými zúčastněnými stranami mělo napomáhat Komisi při vývoji technických prvků, aby byl umožněn oddělený prodej roamingových služeb a nebránilo se v přístupu ke službám datového roamingu poskytovaným přímo v navštívené síti. Komise by měla v případě nutnosti udělit zmocnění evropskému normalizačnímu orgánu, aby přizpůsobil příslušné normy, jež jsou pro harmonizované zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb nezbytné.
(37)
Za účelem zajištění jednotných podmínek provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o podrobná pravidla týkající se povinnosti domovských poskytovatelů poskytovat informace a o technické řešení odděleného prodeje roamingových služeb. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (16).
(38)
Sdružení BEREC by mělo mít možnost, s ohledem na toto nařízení a prováděcí akty přijaté na jeho základě, poskytovat ze svého vlastního podnětu zvláštní technické pokyny týkající se odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb nebo dalších otázek, které upravuje toto nařízení.
(39)
Obecně převažuje názor, že k tomu, aby byl oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb plně efektivní, je třeba jej doplnit povinností poskytnout velkoobchodní přístup pro poskytování roamingových služeb, čímž by se usnadnil vstup na trh novým nebo stávajícím poskytovatelům, včetně přeshraničních poskytovatelů roamingových služeb. Toto řešení by zabránilo nesrovnalostem mezi členskými státy tím, že by zajistilo jednotný regulační přístup a přispělo tak k rozvoji vnitřního trhu. Zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb si však vyžádá, aby byla operátorům udělena přiměřená lhůta na přizpůsobení se z technického hlediska, a z toho důvodu tato strukturální opatření povedou k dosažení opravdového vnitřního trhu s dostatečnou hospodářskou soutěží až po určité době. Z toho důvodu by maximální velkoobchodní ceny za roamingové hlasové, SMS a datové služby, jakož i ochranné stropy pro tyto služby na maloobchodní úrovni měly být dočasně zachovány na přiměřené úrovni, aby byly spotřebitelům během přechodného období zavádění těchto strukturálních opatření zajištěny stávající výhody.
(40)
Vzhledem k pokračující dočasné regulaci cen by regulační povinnosti, jejichž cílem je chránit zájmy roamingových zákazníků, měly být uloženy na maloobchodní i velkoobchodní úrovni, neboť zkušenosti ukazují, že snížení velkoobchodních cen roamingových služeb na území Unie se nemusí promítnout do nižších maloobchodních cen za roaming, jelikož k tomu chybí pobídky. Na druhé straně by opatření ke snížení úrovně maloobchodních cen, která by neupravovala úroveň velkoobchodních nákladů spojených s poskytováním těchto služeb, mohla vést k riziku narušení řádného fungování vnitřního trhu roamingových služeb na území Unie a neumožnila by vyšší stupeň hospodářské soutěže.
(41)
Dokud strukturální opatření nezajistí na vnitřním trhu roamingových služeb dostatečnou hospodářskou soutěž, jež by vedla ke snižování velkoobchodních nákladů, jež by bylo dále přeneseno na spotřebitele, je nejúčinnější a nejpřiměřenější metodou regulace úrovně cen za uskutečňování a příjem roamingových volání v rámci Unie stanovení maximálních průměrných cen za minutu volání na velkoobchodní úrovni pro celou Unii a omezení cen na maloobchodní úrovni prostřednictvím eurotarifu zavedeného nařízením (ES) č. 717/2007, jenž byl rozšířen o euro-SMS tarif stanovený v nařízení (ES) č. 544/2009 (17) a měl by být rozšířen o datový eurotarif stanovený tímto nařízením. Průměrná velkoobchodní cena by měla platit pro jakoukoli dvojici mobilních operátorů v rámci Unie v průběhu stanoveného období.
(42)
Přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif by měly být stanoveny na ochranné úrovni, jež zajistí, že spotřebitelské výhody budou během přechodného období zavádění těchto strukturálních opatření nejen zachovány, ale dokonce zvýšeny, a zaručí poskytovatelům roamingu dostatečnou marži a podnítí konkurenční roamingové nabídky za nižší ceny. Během dotčeného období by poskytovatelé roamingu o eurotarifech měli aktivně zákazníky informovat a všem svým roamingovým zákazníkům by je měli nabízet bezplatně a jasnou a transparentní formou.
(43)
Přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif, který má být nabízen roamingovým zákazníkům, by měl odrážet přiměřenou marži účtovanou k velkoobchodním nákladům na poskytování roamingových služeb, ale přitom by měl poskytovatelům roamingu ponechat volnost soutěžit mezi sebou diferenciací svých nabídek a přizpůsobením svých cenových struktur tržním podmínkám a preferencím spotřebitelů. Ochranné stropy by měly být stanoveny na úrovních, které nenarušují konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být odstraněny, jakmile bude možné pomocí strukturálních opatření poskytnout zákazníkům konkrétní přínosy. Tento regulační přístup by se neměl vztahovat na tu část tarifu, která je účtována za poskytování služeb s přidanou hodnotou, ale pouze na tarify za připojení k těmto službám.
(44)
Tento regulační přístup by měl být snadno proveditelný a sledovatelný, aby se minimalizovala administrativní zátěž operátorů a poskytovatelů roamingu, na něž se její požadavky vztahují, jakož i vnitrostátních regulačních orgánů, které jsou pověřeny dohledem a jejich prosazováním. Měl by být rovněž transparentní a bezprostředně srozumitelný všem uživatelům mobilních telefonů v Unii. Operátorům, kteří poskytují velkoobchodní a maloobchodní roamingové služby, by měl dále přinášet jistotu a předvídatelnost. Proto je vhodné, aby byla maximální výše cen za minutu na velkoobchodní i maloobchodní úrovni stanovena v tomto nařízení, a to v konkrétních částkách.
(45)
Při stanovení této maximální výše průměrných cen za minutu na velkoobchodní úrovni je třeba vzít v úvahu různé prvky, které tvoří roamingové volání na území Unie, zejména náklady na zahájení a ukončení volání v mobilní síti včetně režijních nákladů, signalizace a tranzitu. Nejvhodnějším měřítkem pro zahájení a ukončení volání je průměrná sazba za ukončení volání pro operátory mobilních sítí v Unii, stanovená na základě informací, jež poskytly vnitrostátní regulační orgány a které zveřejnila Komise. Při stanovení maximálních průměrných cen za minutu podle tohoto nařízení by proto mělo být přihlédnuto k průměrným sazbám za ukončení volání v mobilní síti, které mohou být použity jako měřítko pro stanovení souvisejících nákladů. Maximální průměrné ceny za minutu na velkoobchodní úrovni by měly být každoročně snižovány s ohledem na snižování sazeb za ukončení volání v mobilní síti, které občas předepisují vnitrostátní regulační orgány.
(46)
Stanovením přechodného hlasového eurotarifu na maloobchodní úrovni by mělo být roamingovým zákazníkům zaručeno, že jim nebude účtována přemrštěná cena za uskutečnění nebo příjem regulovaného roamingového volání, ale přitom se poskytovatelům roamingu ponechá dostatečná marže pro diferenciaci produktů nabízených zákazníkům.
(47)
Během přechodného období ochranných stropů by všichni zákazníci měli mít možnost zvolit si bez dodatečných plateb a podmínek jednoduchý roamingový tarif, který nepřesáhne maximální ceny, a měli by být o této možnosti informováni. Přiměřené rozpětí mezi velkoobchodními a maloobchodními cenami by mělo zajistit, že poskytovatelé roamingu budou moci pokrýt všechny své specifické roamingové náklady na maloobchodní úrovni, včetně odpovídajícího podílu na marketingových nákladech a nákladech na dotované telefonní sady, a zbude jim odpovídající zůstatek, který jim poskytne přiměřený zisk. Přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif jsou vhodným prostředkem pro to, aby poskytly ochranu spotřebitelům a současně pružnost poskytovatelům roamingu. V souladu se snižováním cen na velkoobchodní úrovni by se každoročně měla snižovat i maximální výše hlasového, SMS a datového eurotarifu.
(48)
Noví roamingoví zákazníci by během přechodného období ochranných stropů měli být úplným, jasným a srozumitelným způsobem informováni o rozsahu roamingových tarifů v Unii, a to včetně tarifů, které odpovídají přechodnému hlasovému, SMS a datovému eurotarifu. Stávající roamingoví zákazníci by měli mít během určitého období možnost si zvolit nový tarif, který je v souladu s přechodným hlasovým, SMS a datovým eurotarifem, nebo jiné roamingové tarify. U stávajících roamingových zákazníků, kteří se v tomto období nerozhodli, je vhodné rozlišovat mezi zákazníky, kteří si zvolili konkrétní roamingový tarif nebo balíček již před vstupem tohoto nařízení v platnost, a těmi, kteří tak neučinili. Zákazníkům spadajícím do druhé kategorie by měl být automaticky přidělen tarif, který je v souladu s tímto nařízením. Roamingoví zákazníci využívající specifické roamingové tarify nebo balíčky, jež vyhovují jejich osobním požadavkům a jež si zvolili na základě těchto požadavků, by měli dříve zvolené tarify nebo balíčky nadále využívat, pokud poté, co byli upozorněni na jejich současné tarifní podmínky a platné eurotarify, oznámí svému poskytovateli roamingu, že si přejí svůj tarif zachovat. Tyto specifické roamingové tarify nebo balíčky by mohly zahrnovat například roamingové paušální tarify, neveřejné tarify, tarify s dodatečnými pevnými platbami za roaming, tarify s cenami za minutu, které jsou nižší než nejvyšší hlasový, SMS a datový eurotarif, nebo tarify s cenami za sestavení spojení.
(49)
Jelikož by toto nařízení mělo představovat zvláštní opatření ve smyslu čl. 1 odst. 5 rámcové směrnice a jelikož se po poskytovatelích roamingových služeb na území Unie může tímto nařízením požadovat, aby změnili své maloobchodní roamingové tarify v souladu s požadavky tohoto nařízení, nemělo by těmito změnami vznikat uživatelům mobilních telefonů právo odstoupit od smluv na základě vnitrostátních právních předpisů provádějících předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002.
(50)
Tímto nařízením by neměly být dotčeny inovativní nabídky pro zákazníky, které jsou výhodnější než přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif ve smyslu tohoto nařízení, ale naopak by jím měly být podněcovány inovativní nabídky roamingovým zákazníkům v nižších cenových hladinách, zejména v reakci na dodatečný konkurenční tlak vytvořený strukturálními opatřeními tohoto nařízení. Toto nařízení nevyžaduje opětovné zavedení plateb za roaming tam, kde už byly jednou zcela zrušeny, ani zvýšení stávajících cen za roaming na úroveň přechodných ochranných limitů stanovených tímto nařízením.
(51)
Nejsou-li maximální ceny vyjádřeny v eurech, měly by být použitelné počáteční limity a upravené hodnoty těchto limitů stanoveny v příslušné měně za použití referenčního směnného kurzu zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie v den stanovený tímto nařízením. Jestliže není ke stanovenému dni zveřejněn žádný kurz, měl by být použitelným referenčním směnným kurzem kurz zveřejněný v prvním Úředním věstníku Evropské unie po tomto dni, který takový referenční směnný kurz obsahuje. K ochraně spotřebitelů před zvyšováním maloobchodních cen za regulované roamingové služby (regulované hlasové, SMS nebo datové roamingové služby) v důsledku fluktuací referenčního směnného kurzu měn jiných než euro by členský stát, jehož měnou není euro, měl používat při stanovování maximálních maloobchodních cen ve své měně průměrnou hodnotu několika referenčních směnných kurzů za určité období.
(52)
Obvyklý postup některých operátorů mobilních sítí účtovat ceny za zprostředkování velkoobchodních roamingových volání na základě minimálních účtovacích jednotek v délce až 60 sekund na rozdíl od účtování po sekundách běžného pro většinu velkoobchodních propojovacích cen způsobuje narušení hospodářské soutěže mezi těmito operátory a operátory s jinou metodou účtování a narušuje jednotné uplatňování maximálních velkoobchodních cen zavedených tímto nařízením. Navíc to představuje příplatek, který má v důsledku zvýšení velkoobchodních nákladů negativní dopad na cenu za roamingové hlasové služby na maloobchodní úrovni. Od operátorů mobilních sítí by se proto mělo požadovat, aby účtovali poplatky za velkoobchodní zprostředkování regulovaných roamingových volání po sekundách.
(53)
Skupina ERG, předchůdce sdružení BEREC, odhadla, že obvyklý postup mobilních operátorů účtovat v intervalech delších než jedna sekunda za roamingové služby na maloobchodní úrovni představuje zvýšení typického účtu hlasového eurotarifu o 24 % za uskutečněné hovory a o 19 % za přijaté hovory. Skupina také uvedla, že toto zvýšení představuje formu skrytého příplatku, protože pro většinu zákazníků není transparentní. Z tohoto důvodu skupina ERG doporučila neprodleně přijmout opatření k řešení odlišných postupů účtování hlasového eurotarifu na maloobchodní úrovni.
(54)
Nařízení (ES) č. 717/2007 sice stanovením eurotarifu v rámci Unie zavedlo společný přístup k zajištění, aby roamingovým zákazníkům nebyly účtovány přemrštěné ceny za regulovaná roamingová volání, rozdílné stanovování fakturačních jednotek užívané mobilními operátory však závažně narušuje jeho jednotné uplatňování. To rovněž znamená, že navzdory přeshraniční povaze roamingových služeb v rámci Unie existují odlišné přístupy k účtování regulovaných roamingových volání, což vede k narušení podmínek hospodářské soutěže na vnitřním trhu.
(55)
Proto je potřeba zavést společný soubor pravidel týkajících se stanovování fakturačních jednotek hlasového eurotarifu na maloobchodní úrovni s cílem dále posílit vnitřní trh a zajistit stejně vysokou úroveň ochrany uživatelů roamingových služeb na území Unie.
(56)
Poskytovatelé regulovaných roamingových volání na maloobchodní úrovni by proto měli mít povinnost svým zákazníkům účtovat volání v rámci hlasového eurotarifu po sekundách, kromě možnosti uplatnění minimální počáteční účtované doby v délce nejvýše 30 sekund u uskutečněných volání. Tím poskytovatelé roamingu získají možnost pokrýt přiměřené náklady za sestavení spojení a pružně konkurovat nabídkou kratších minimálních účtovaných dob. U příchozích volání v rámci hlasového eurotarifu není odůvodněná žádná minimální počáteční účtovaná doba, protože vzniklé velkoobchodní náklady jsou účtovány po sekundách a případné specifické náklady za sestavení spojení jsou již pokryty sazbami za ukončení volání v mobilní síti.
(57)
Zákazníci by neměli být nuceni platit za příjem hlasových zpráv v navštívené síti, neboť nemohou ovlivnit délku těchto zpráv. Tím by neměly být dotčeny ostatní platné ceny za hlasové zprávy, například ceny za poslech těchto zpráv.
(58)
Zákazníci, kteří žijí v příhraničních regionech, by neměli dostávat neodůvodněně vysoké účty v důsledku nevyžádaného roamingu. Poskytovatelé roamingu by proto měli přijmout přiměřená opatření, aby ochránili zákazníky před tím, aby byli postiženi poplatky za roaming v době, kdy se nacházejí na území svého členského státu. To by mělo zahrnovat přiměřená informační opatření, jež by zákazníkům umožnila aktivně se vyvarovat těchto případů nevyžádaného roamingu. Vnitrostátní regulační orgány by měly pozorně sledovat situace, v nichž se zákazníci potýkají s problémy placení poplatků za roaming v době, kdy se stále ještě nacházejí na území svého členského státu, a měly by přijmout vhodná opatření k omezení tohoto problému.
(59)
Pokud jde o roamingové SMS služby, jako v případě roamingových hlasových volání, existuje i zde značné riziko, že samotné uložení povinností v oblasti velkoobchodních cen by nemuselo automaticky znamenat nižší sazby pro maloobchodní zákazníky. Na druhé straně by opatření pro snížení úrovně maloobchodních cen, která by neupravovala úroveň velkoobchodních nákladů spojených s poskytováním těchto služeb, mohla zvýšením rizika stlačení cen poškodit postavení některých poskytovatelů roamingu, zejména těch menších.
(60)
Navíc kvůli zvláštní struktuře trhu roamingových služeb a jeho přeshraniční povaze neposkytl předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002 vnitrostátním regulačním orgánům vhodné nástroje pro účinné vyřešení problémů konkurence, které jsou příčinou vysoké úrovně velkoobchodních a maloobchodních cen za regulované roamingové SMS služby. V důsledku toho není zajištěno řádné fungování vnitřního trhu, což by mělo být napraveno.
(61)
Regulační povinnosti týkající se regulovaných roamingových SMS služeb by měly být uloženy na velkoobchodní úrovni, aby vznikl přiměřenější vztah mezi velkoobchodními cenami a vzniklými náklady na poskytování služby, a na maloobchodní úrovni po přechodné období na ochranu zájmů roamingových zákazníků, dokud strukturální opatření nenabudou účinku.
(62)
Dokud strukturální opatření nepřinesou na trhu roamingových služeb dostatečnou hospodářskou soutěž, nejúčinnější a nejpřiměřenější metodou regulace úrovně cen za regulované roamingové SMS služby na velkoobchodní úrovni je stanovení maximální průměrné ceny, platné na úrovni Unie, za SMS zprávu odeslanou z navštívené sítě. Průměrná velkoobchodní cena by měla platit pro jakoukoli dvojici operátorů v rámci Unie v průběhu stanoveného období.
(63)
Maximální velkoobchodní ceny za regulované roamingové SMS služby by měly zahrnovat všechny náklady vzniklé poskytovateli této velkoobchodní služby, včetně mimo jiné nákladů na původ, na tranzit a nepokrytých nákladů na ukončení roamingových SMS zpráv v navštívené síti. Velkoobchodním poskytovatelům regulovaných roamingových SMS služeb by proto mělo být zakázáno účtovat si zvláštní poplatek za ukončení roamingových SMS zpráv v jejich síti, aby bylo zajištěno jednotné uplatňování pravidel stanovených tímto nařízením.
(64)
Aby bylo zajištěno, že maximální ceny za velkoobchodní roamingové SMS služby lépe odpovídají úrovním, které odrážejí vzniklé náklady na poskytování služby, a že se na maloobchodní úrovni může rozvíjet hospodářská soutěž, měly by maximální velkoobchodní ceny za regulované SMS služby být postupně snižovány.
(65)
V nařízení (ES) č. 544/2009 se při neexistenci strukturálních prvků zavádějících na trh roamingových služeb hospodářskou soutěž za nejúčinnější a nejpřiměřenější metodu regulace úrovně cen za roamingové SMS zprávy na území Unie na maloobchodní úrovni považovalo zavedení povinnosti mobilních operátorů nabízet svým roamingovým zákazníkům SMS eurotarif, který nepřekračuje stanovenou maximální cenu.
(66)
Dokud strukturální opatření nenabudou účinku, přechodný SMS eurotarif by měl být ponechán na ochranné úrovni, která zajistí, že budou zachovány stávající spotřebitelské výhody, poskytovatelům roamingu zaručuje dostatečnou marži a současně přiměřeněji odráží vzniklé náklady na poskytování služby.
(67)
Přechodný SMS eurotarif, který může být nabízen roamingovým zákazníkům, by proto měl odrážet přiměřenou marži účtovanou k nákladům na poskytování regulovaných roamingových SMS služeb, ale přitom by měl poskytovatelům roamingu ponechat volnost soutěžit mezi sebou diferenciací svých nabídek a přizpůsobením cenových struktur tržním podmínkám a preferencím spotřebitelů. Ochranné stropy by měly být stanoveny na úrovních, které nenarušují konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být odstraněny, jakmile strukturální opatření nabudou účinku. Tento regulační přístup by se neměl vztahovat na SMS služby s přidanou hodnotou.
(68)
Roamingoví zákazníci by neměli být nuceni platit žádné příplatky za příjem regulovaných roamingových SMS zpráv nebo hlasových zpráv při roamingu v navštívené síti, protože náklady na ukončení jsou již kompenzovány v maloobchodní ceně účtované za odeslání roamingové SMS zprávy nebo hlasové zprávy.
(69)
SMS eurotarif by měl automaticky platit pro každého nového či stávajícího roamingového zákazníka, který si dobrovolně nevybral nebo dobrovolně nevybere zvláštní roamingový tarif pro SMS služby nebo balíček roamingových služeb zahrnující regulované roamingové SMS služby.
(70)
SMS zpráva je služba krátkých textových zpráv, která je jednoznačně rozeznatelná od jiných zpráv, jako jsou MMS zprávy nebo e-maily. Aby si toto nařízení zachovalo svou účinnost a jeho cíle byly zcela splněny, je třeba zakázat veškeré změny technických parametrů roamingových SMS zpráv, které by je odlišovaly od vnitrostátních SMS zpráv.
(71)
Údaje shromážděné vnitrostátními regulačními orgány ukazují, že vysoké průměrné velkoobchodní ceny za roamingové datové služby, které operátoři navštívené sítě účtují poskytovatelům roamingu roamingových zákazníků, přetrvávají. I když se zdá, že tyto velkoobchodní ceny mají klesající tendenci, přesto jsou ve vztahu k příslušným nákladům nadále velmi vysoké.
(72)
Přetrvávání vysokých velkoobchodních cen za roamingové datové služby lze přičítat především vysokým velkoobchodním cenám, které si účtují operátoři neupřednostňovaných sítí. Příčinou těchto cen jsou omezení řízení provozu v sítích, která operátory nemotivují k jednostrannému snižování standardních velkoobchodních cen, neboť provoz se uskuteční bez ohledu na účtovanou cenu. Důsledkem je mimořádná rozdílnost velkoobchodních nákladů. V některých případech jsou velkoobchodní ceny za datový roaming v neupřednostňovaných sítích šestkrát vyšší než ceny v sítích upřednostňovaných. Přemrštěné velkoobchodní ceny za roamingové datové služby vedou ke značným narušením podmínek hospodářské soutěže mezi mobilními operátory v Unii, což narušuje řádné fungování vnitřního trhu. Znesnadňují rovněž poskytovatelům roamingu předvídat velkoobchodní náklady, v důsledku čehož nejsou schopni poskytnout zákazníkům transparentní a konkurenceschopné maloobchodní cenové balíčky. Vzhledem k omezeným možnostem vnitrostátních regulačních orgánů vyřešit tyto problémy účinně na vnitrostátní úrovni by měla být uplatňována maximální velkoobchodní cena za roamingové datové služby. Regulační povinnosti týkající se regulovaných roamingových datových služeb by měly být uloženy na velkoobchodní úrovni, aby vznikl přiměřenější vztah mezi velkoobchodními cenami a vzniklými náklady na poskytování služby, a na maloobchodní úrovni na ochranu zájmů roamingových zákazníků.
(73)
Poskytovatelé roamingu by neměli roamingovým zákazníkům účtovat žádný poplatek za jakoukoli regulovanou roamingovou datovou službu, pokud a dokud roamingový zákazník poskytování této služby nepřijme.
(74)
Působnost tohoto nařízení by měla zahrnovat poskytování maloobchodních roamingových datových služeb na území Unie. Zvláštní charakteristické rysy trhů roamingových služeb, které odůvodňovaly přijetí nařízení (ES) č. 717/2007 a uložení povinností mobilním operátorům, pokud jde o poskytování hlasových roamingových volání a SMS zpráv na území Unie, platí stejnou měrou i pro poskytování maloobchodních roamingových datových služeb na území Unie. Obdobně jako roamingové hlasové a SMS služby se roamingové datové služby na vnitrostátní úrovni nenakupují samostatně, nýbrž představují pouze součást většího maloobchodního balíčku, který si zákazníci kupují od svého poskytovatele roamingu, čímž jsou omezeny konkurenční síly. Obdobně kvůli přeshraniční povaze dotyčných služeb nemohou vnitrostátní regulační orgány odpovídající za ochranu a prosazování zájmů uživatelů mobilních telefonů, kteří mají bydliště na jejich území, vykonávat kontrolu nad chováním operátorů navštívené sítě, kteří sídlí v jiných členských státech.
(75)
Dokud strukturální opatření nezajistí dostatečnou hospodářskou soutěž, obdobně jako u platných regulačních opatření pro hlasové a SMS služby, je nejúčinnější a nejpřiměřenější metodou regulace úrovně cen za maloobchodní roamingové datové služby na území Unie po přechodnou dobu zavedení povinnosti poskytovatelů roamingu nabízet svým roamingovým zákazníkům přechodný datový eurotarif, který nepřekračuje stanovenou maximální cenu. Datový eurotarif by měl být nastaven na ochrannou úroveň, která zajistí ochranu spotřebitelů, dokud strukturální opatření nenabudou účinku, a poskytovatelům roamingu zaručuje dostatečnou marži a současně přiměřeněji odráží vzniklé náklady na poskytování služby.
(76)
Přechodný datový eurotarif, který může být nabízen roamingovým zákazníkům, by proto měl odrážet přiměřenou marži účtovanou k nákladům na poskytování regulovaných roamingových datových služeb, ale přitom by měl poskytovatelům roamingu ponechat volnost soutěžit mezi sebou diferenciací svých nabídek a přizpůsobením cenových struktur tržním podmínkám a preferencím spotřebitelů. Ochranné stropy by měly být stanoveny na úrovni, která nenarušuje konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být odstraněny, jakmile bude pomocí strukturálních opatření možné přinést zákazníkům konkrétní a trvalé přínosy. Obdobně jako v případě roamingových hlasových a SMS služeb by se vzhledem k předpokládanému snížení vzniklých nákladů na poskytování maloobchodních roamingových datových služeb měly nejvyšší regulované ceny za přechodný datový eurotarif postupně snižovat.
(77)
Přechodný datový eurotarif by měl automaticky platit pro každého nového či stávajícího roamingového zákazníka, který si dobrovolně nevybral nebo dobrovolně nevybere zvláštní roamingový datový tarif nebo balíček roamingových služeb zahrnující regulované roamingové datové služby.
(78)
Aby bylo zajištěno, že spotřebitelé platí za datové služby, které skutečně využili, a aby nedošlo k problémům, jaké se po zavedení nařízení (ES) č. 717/2007 vyskytly u hlasových služeb, totiž že v důsledku mechanismů stanovování poplatků využívaných operátory jsou ceny spotřebitelům skryty, by měl být přechodný datový eurotarif účtován po jednom kilobytu. Tento způsob účtování je v souladu s mechanismem stanovování poplatků platným na velkoobchodní úrovni.
(79)
Poskytovatelé roamingu mohou nabízet přiměřený souhrnný paušální měsíční tarif, na který se nevztahují žádné maximální ceny a který by mohl zahrnovat všechny roamingové služby na území Unie.
(80)
V zájmu zajištění toho, aby z tohoto nařízení měli prospěch všichni uživatelé mobilní hlasové telefonie, by se přechodné maloobchodní cenové požadavky měly použít bez ohledu na to, zda má roamingový zákazník se svým poskytovatelem roamingu uzavřenu smlouvu o využívání předplacených služeb či zda je jeho tarifním zákazníkem, a nezávisle na tom, zda poskytovatel roamingu provozuje svou vlastní síť, je operátorem virtuální mobilní sítě či druhotným prodejcem služeb mobilní hlasové telefonie.
(81)
Pokud poskytovatelé mobilních telefonních služeb z Unie dospějí k závěru, že ukončením platnosti nebo hrozbou ukončení platnosti jejich roamingových ujednání s operátory mobilních sítí v jiných členských státech budou ohroženy výhody interoperability a spojení od koncového bodu ke koncovému bodu, kterých požívají jejich zákazníci, nebo pokud nemohou svým zákazníkům poskytnout službu v jiném členském státě, protože neuzavřeli dohodu s jedním nebo více operátory sítí na velkoobchodní úrovni, měly by vnitrostátní regulační orgány v případě nutnosti využít pravomocí, které jim jsou svěřeny článkem 5 přístupové směrnice, a zajistit přiměřený přístup a propojení, aby bylo zaručeno takové spojení od koncového bodu ke koncovému bodu a interoperabilita služeb s ohledem na cíle uvedené v článku 8 rámcové směrnice, zejména s ohledem na cíl vytvoření plně funkčního vnitřního trhu elektronických komunikačních služeb.
(82)
Poskytovatelé mobilních komunikačních služeb by za účelem zlepšení transparentnosti maloobchodních cen za roamingové služby a pomoci uživatelům roamingu při rozhodování o použití jejich mobilního zařízení při pobytu v zahraničí měli svým roamingovým zákazníkům bezplatně poskytovat informace o cenách za roaming, které jsou v jejich případě použitelné při využívání roamingových služeb v navštíveném členském státě. Jelikož určité skupiny zákazníků mohou být o cenách za roaming již dobře informovány, poskytovatelé roamingu by jim měli dát možnost jednoduše tuto službu zasílání automatických zpráv zrušit. Poskytovatelé by měli kromě toho svým zákazníkům, za předpokladu, že se nacházejí na území Unie, na požádání aktivně a bezplatně poskytovat další informace o cenách za minutu, za SMS zprávu nebo za megabyte dat (včetně DPH), za uskutečnění nebo přijetí volání a rovněž za odeslání nebo přijetí SMS, MMS a jiných datových komunikačních služeb v navštíveném členském státě.
(83)
Z důvodu transparentnosti je rovněž nutné, aby poskytovatelé informovali o cenách za roaming, zejména o hlasovém, SMS a datovém eurotarifu a o souhrnném paušálním tarifu, pokud jej nabízejí, při uzavírání účastnických smluv a rovněž pokaždé, když dojde ke změně cen za roaming. Informace o cenách za roaming by měli poskytovatelé roamingu poskytovat přiměřenou formou, například na fakturách, na internetu, prostřednictvím televizní reklamy nebo hromadnými dopisy zákazníkům. Veškeré informace a nabídky by měly být jednoznačné, srozumitelné, porovnatelné a transparentní s ohledem na ceny a vlastnosti služeb. Zveřejňování roamingových nabídek prostřednictvím reklamy a jejich uvádění na trh ke spotřebiteli by mělo být plně v souladu s právními předpisy v oblasti ochrany spotřebitele, zejména se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (18). Poskytovatelé roamingu by měli zajistit, aby všichni jejich roamingoví zákazníci byli informováni o tom, že v dotčeném období mají k dispozici regulované tarify, a měli by zákazníky srozumitelnou a jednoznačnou formou písemně informovat o podmínkách hlasového, SMS a datového eurotarifu a o jejich právu přejít na tento tarif nebo z něho přejít na jiný.
(84)
Nadto by měla být zavedena opatření ke zlepšení transparentnosti maloobchodních cen za veškeré roamingové datové služby, která by zabránila především „šokům z vyúčtování“ jakožto jevu, který brání řádnému fungování vnitřního trhu, a poskytla roamingovým zákazníkům nástroje potřebné ke sledování a kontrole jejich výdajů za roamingové datové služby. Rovněž by se neměly klást žádné překážky zavádění aplikací nebo technologií, které mohou být náhradou či alternativou roamingových služeb, např. WiFi.
(85)
Zejména by poskytovatelé roamingu měli svým roamingovým zákazníkům bezplatně poskytovat personalizované tarifní informace o cenách platných pro roamingové datové služby, a to pokaždé, když použijí roamingovou datovou službu po vstupu do jiné země. Tyto informace by měly být doručeny na jejich mobilní zařízení způsobem, který nejlépe zajistí snadné přijetí a porozumění, a takovým způsobem, aby měli možnost pozdějšího snadného opětovného přístupu k nim.
(86)
Poskytovatelé roamingu by měli zajistit, aby jejich zákazníci byli před uzavřením i po uzavření smlouvy náležitě informováni o cenách za regulované roamingové datové služby, aby zákazníkům usnadnili pochopení finančních důsledků používání roamingových datových služeb a umožnili jim sledovat a kontrolovat své výdaje za ně. Tyto informace by mohly zahrnovat příklady přibližného objemu dat využitého například pro odeslání e-mailu, odeslání obrázku, prohlížení internetu a využívání mobilních aplikací.
(87)
Aby nedocházelo k „šokům z vyúčtování“, poskytovatelé roamingu by měli stanovit jeden či více maximálních finančních nebo objemových limitů pro splatné datové roamingové služby (uváděných v měně, ve které jsou roamingovému zákazníkovi služby účtovány), které by měli bezplatně nabízet všem svým roamingovým zákazníkům a jejichž součástí by bylo příslušné upozornění, když se tomuto limitu přiblíží, a to formou sdělení, které je možné později znovu zobrazit. Po dosažení tohoto maximálního limitu by zákazníci již neměli tyto služby přijímat, ani by jim neměly být účtovány, pokud si výslovně nevyžádají, aby jim byly tyto služby i nadále poskytovány za podmínek uvedených v upozornění. V takovém případě by měli bezplatně obdržet potvrzení, a to formou sdělení, které je možné později znovu zobrazit. Roamingoví zákazníci by měli dostat příležitost vybrat si v přiměřené lhůtě jakýkoli z těchto maximálních finančních nebo objemových limitů nebo možnost nezvolit si žádný limit. Pokud se zákazníci nerozhodnou jinak, měl by jim být přidělen výchozí limit.
(88)
Tato opatření ke zvýšení transparentnosti je třeba chápat jako minimální ochranu roamingových zákazníků a neměla by znemožňovat poskytovatelům roamingu nabízet svým zákazníkům řadu jiných prostředků, které jim pomohou předvídat a kontrolovat výdaje za roamingové datové služby. Mnoho poskytovatelů roamingu například vytváří nové maloobchodní paušální roamingové nabídky, které povolují datový roaming za určitou cenu na určitou dobu až do vyčerpání stanoveného objemového limitu („fair use policy“). Obdobně poskytovatelé roamingu vyvíjejí systémy, které jejich roamingovým zákazníkům umožní přijímat v reálném čase aktualizované informace o celkových splatných roamingových datových službách. Tento vývoj na vnitrostátních trzích by měl být zohledněn v harmonizovaných pravidlech, aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu.
(89)
„Šoky z vyúčtování“ za používání roamingových datových služeb se rovněž mohou dotknout zákazníků s předplacenými tarify. Z toho důvodu by se ustanovení o mezním limitu mělo vztahovat i na tyto zákazníky.
(90)
Mezi regulovanými roamingovými tarify, které platí v rámci Unie, a roamingovými tarify účtovanými zákazníkům, kteří cestují mimo území Unie, jsou značné rozdíly a ve srovnání s cenami v Unii jsou tyto tarify velmi vysoké. V důsledku toho, že se k otázce transparentnosti a ochranných opatření v oblasti roamingu využívaného mimo území Unie neuplatňuje žádný jednotný přístup, spotřebitelé si nejsou jisti svými právy, což je často odrazuje od využívání mobilních služeb při pobytu v zahraničí. Transparentní poskytování informací zákazníkům by jim proto nepomáhalo jen při rozhodování o tom, jak používat svá mobilní zařízení při cestování v zahraničí (a to jak v rámci Unie, tak mimo ni), ale mohlo by jim pomáhat i při volbě poskytovatele roamingu. Proto je nezbytné, aby problém nedostatečné transparentnosti a ochrany spotřebitele byl řešen prostřednictvím uplatnění některých opatření v oblasti transparentnosti a ochranných opatření rovněž na roamingové služby poskytované mimo území Unie. Tato opatření by usnadnila hospodářskou soutěž a zlepšila fungování vnitřního trhu.
(91)
Pokud operátor navštívené sítě mimo území Unie neumožní poskytovateli roamingu sledovat v reálném čase její využívání zákazníkem, poskytovatel roamingu by neměl mít povinnost poskytovat maximální finanční nebo objemové limity na ochranu zákazníků.
(92)
Vnitrostátní regulační orgány, které odpovídají za provádění úkolů podle předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002, by na svém území měly mít pravomoci potřebné k dohledu nad povinnostmi stanovenými tímto nařízením a k jejich prosazování. Rovněž by měly sledovat vývoj cen hlasových a datových služeb poskytovaných roamingovým zákazníkům v rámci Unie, případně včetně zvláštních nákladů souvisejících s roamingovými voláními uskutečněnými a přijatými v nejvzdálenějších regionech Unie, a nutnost zajistit, aby tyto náklady měly na velkoobchodním trhu přiměřenou návratnost a aby řízení provozu v sítích nebylo využíváno k omezování možností volby v neprospěch zákazníka. Měly by zajistit, aby dotčené strany měly přístup k aktuálním informacím o používání tohoto nařízení, a každých šest měsíců zveřejňovat výsledky tohoto sledování. Informace o firemních zákaznících, o tarifních zákaznících a o zákaznících využívajících předplacených služeb by se měly poskytovat odděleně.
(93)
Roaming v rámci jedné země v nejvzdálenějších regionech Unie, v nichž jsou uděleny jiné licence na provozování mobilních telefonních sítí než na ostatním území státu, by mohl být zvýhodněn sníženými sazbami srovnatelnými se sníženými sazbami na vnitřním trhu roamingových služeb. V důsledku provádění tohoto nařízení by neměli být zákazníci využívající roamingové služby v rámci jedné země cenově znevýhodněni vůči zákazníkům využívajícím roamingové služby na území Unie. Vnitrostátní orgány mohou za tímto účelem přijmout další opatření slučitelná s právem Unie.
(94)
Při stanovování pravidel týkajících se sankcí za porušení tohoto nařízení by členské státy měly mimo jiné zohlednit možnost, zda poskytovatelé roamingu mohou odškodnit zákazníky za opoždění nebo bránění v přechodu k alternativnímu poskytovateli roamingu v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy.
(95)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zavedení společného přístupu pro zajištění toho, aby uživatelé veřejných mobilních komunikačních sítí na cestách v rámci Unie neplatili přemrštěné ceny za roamingové služby na území Unie, čímž se dosáhne vysoké úrovně ochrany spotřebitele posílením hospodářské soutěže mezi poskytovateli roamingu, nemůže být uspokojivě a bezpečně, včas a harmonizovaným způsobem dosaženo na úrovni členských států, a lze jich proto lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.
(96)
Regulační povinnosti ohledně velkoobchodních cen za roamingové hlasové, SMS a datové služby by měly být zachovány, dokud strukturální opatření nenabudou účinku a na velkoobchodních trzích se dostatečně nerozvine hospodářská soutěž. Kromě toho tendence na trhu v současnosti ukazují, že datové služby se postupně stanou nejdůležitějším typem mobilních služeb, přičemž velkoobchodní roamingové datové služby v současnosti vykazují nejdynamičtější úroveň rozvoje a ceny jsou přiměřeně nižší než současné regulované ceny.
(97)
Maloobchodní ochranné stropy by měly být stanoveny na dostatečně vysokých úrovních, které nenarušují možné konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být zcela odstraněny, jakmile strukturální řešení nabudou účinku a umožní rozvoj skutečného vnitřního trhu. Maloobchodní ochranné stropy by se tedy měly postupně snižovat a následně zcela pozbýt platnosti.
(98)
Komise by měla přezkoumat účinnost tohoto nařízení s ohledem na jeho cíle a jeho příspěvek k provádění předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002 a k řádnému fungování vnitřního trhu. V této souvislosti by měla Komise zvážit dopad na konkurenční postavení poskytovatelů mobilních komunikačních služeb různých velikostí a z různých částí Unie, vývoj, trendy a transparentnost maloobchodních i velkoobchodních cen, jejich vztah ke skutečným nákladům, míru potvrzení předpokladů posouzení dopadů, jež doprovázelo toto nařízení, náklady na dodržování povinností a dopad na investice. Komise by s ohledem na technologický vývoj měla rovněž zvážit dostupnost a kvalitu služeb, které představují alternativu roamingu (např. přístup prostřednictvím WiFi).
(99)
Regulační povinnosti týkající se velkoobchodních a maloobchodních cen za hlasové, SMS a datové roamingové služby by z důvodu ochrany spotřebitele měly být zachovány tak dlouho, dokud nedojde k plnému rozvoji hospodářské soutěže na maloobchodní nebo velkoobchodní úrovni. Za tímto účelem by Komise do 30. června 2016 měla posoudit, zda bylo dosaženo cílů tohoto nařízení včetně toho, zda byla plně provedena strukturální opatření a zda se na vnitřním trhu roamingových služeb dostatečně rozvinula hospodářská soutěž. Dojde-li Komise k závěru, že se hospodářská soutěž dostatečně nerozvinula, měla by následně Evropskému parlamentu a Radě předložit vhodné návrhy k zajištění toho, aby byli spotřebitelé od roku 2017 dostatečně chráněni.
(100)
Po provedení výše uvedeného přezkumu by měla Komise v zájmu zajištění průběžného sledování roamingových služeb v Unii připravit každé dva roky zprávu pro Evropský parlament a Radu, která bude obsahovat obecné shrnutí informací o nejnovějších trendech v oblasti roamingových služeb, průběžné posouzení pokroku dosaženého při plnění cílů tohoto nařízení a průběžné posouzení možných alternativních způsobů plnění těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení zavádí společný přístup pro zajištění toho, aby uživatelé veřejných mobilních komunikačních sítí na cestách v rámci Unie neplatili ve srovnání s konkurenčními vnitrostátními cenami přemrštěné ceny za roamingové služby na území Unie při uskutečňování volání nebo příjmu volání, odesílání a příjmu SMS zpráv a používání paketově komutovaných datových komunikačních služeb, čímž se přispěje k řádnému fungování vnitřního trhu za současného dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele, podpoří se hospodářská soutěž a transparentnost na trhu, podnítí se inovační činnost a rozšíří se možnost volby pro spotřebitele.
Stanoví pravidla, která umožní prodej regulovaných roamingových služeb oddělený od prodeje vnitrostátních mobilních komunikačních služeb a stanoví podmínky pro velkoobchodní přístup k veřejným mobilním komunikačním sítím za účelem poskytování regulovaných roamingových služeb. Stanoví také přechodná pravidla pro ceny, které si mohou poskytovatelé roamingu účtovat za poskytování regulovaných roamingových služeb za hlasová volání a SMS zprávy zahájené a ukončené v Unii a za paketově komutované datové komunikační služby používané roamingovými zákazníky při roamingu v mobilní komunikační síti v rámci Unie. To platí jak pro ceny účtované operátory sítí na velkoobchodní úrovni, tak pro ceny účtované poskytovateli roamingu na maloobchodní úrovni.
2. Oddělený prodej regulovaných roamingových služeb a vnitrostátních mobilních komunikačních služeb je nezbytným dílčím krokem na cestě k posílení hospodářské soutěže s cílem snížit roamingové tarify pro zákazníky v zájmu dosažení vnitřního trhu mobilních komunikačních služeb a v konečném důsledku bez rozlišování mezi vnitrostátními a roamingovými tarify.
3. Toto nařízení rovněž stanoví pravidla, jejichž cílem je zvýšit transparentnost cen a zlepšit poskytování informací o cenách uživatelům roamingových služeb.
4. Toto nařízení představuje zvláštní opatření ve smyslu čl. 1 odst. 5 rámcové směrnice.
5. Maximální ceny stanovené tímto nařízením jsou uvedeny v eurech.
6. Pokud jsou maximální ceny podle článků 7, 9 a 12 vyjádřeny v jiných měnách než v euru, stanoví se počáteční limity ve smyslu uvedených článků v těchto měnách za použití referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. května 2012 Evropskou centrální bankou v Úředním věstníku Evropské unie.
Pro účely následných limitů podle čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 se upravené ceny určují za použití referenčního směnného kurzu zveřejněného dne 1. května daného kalendářního roku. Pro maximální ceny podle čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 se limity vyjádřené v jiných měnách než v euru po roce 2015 každoročně upravují. Každoročně upravené limity v těchto měnách se uplatňují od 1. července za použití referenčního směnného kurzu zveřejněného dne 1. května daného roku.
7. Pokud jsou maximální ceny podle článků 8, 10 a 13 vyjádřeny v jiných měnách než v euru, stanoví se počáteční limity ve smyslu uvedených článků v těchto měnách za použití průměru referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. března, 1. dubna a 1. května 2012 Evropskou centrální bankou v Úředním věstníku Evropské unie.
Pro účely následných limitů podle čl. 8 odst. 2, čl. 10 odst. 2 a čl. 13 odst. 2 se upravené ceny určují za použití průměru referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. března, 1. dubna a 1. května daného kalendářního roku. Pro maximální ceny podle čl. 8 odst. 2, čl. 10 odst. 2 a čl. 13 odst. 2 se limity vyjádřené v jiných měnách než v euru po roce 2015 každoročně upravují. Každoročně upravené limity v těchto měnách se uplatňují od 1. července za použití průměru referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. března, 1. dubna a 1. května daného roku.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v článku 2 přístupové směrnice, v článku 2 rámcové směrnice a v článku 2 směrnice o univerzální službě.
2. Kromě definic uvedených v odstavci 1 se použijí tyto definice:
a)
„poskytovatelem roamingu“ se rozumí podnik, který poskytuje roamingovému zákazníkovi regulované maloobchodní roamingové služby;
b)
„domovským poskytovatelem“ se rozumí podnik, který poskytuje roamingovému zákazníkovi vnitrostátní mobilní komunikační služby;
c)
„alternativním poskytovatelem roamingu“ se rozumí poskytovatel roamingu odlišný od domovského poskytovatele;
d)
„domovskou sítí“ se rozumí veřejná komunikační síť nacházející se na území členského státu a využívaná poskytovatelem roamingu k poskytování regulovaných maloobchodních roamingových služeb roamingovým zákazníkům;
e)
„navštívenou sítí“ se rozumí veřejná pozemní mobilní komunikační síť nacházející se na území jiného členského státu, než je členský stát, v němž se nachází domovský poskytovatel roamingového zákazníka, která umožňuje roamingovým zákazníkům uskutečňovat nebo přijímat volání, odesílat nebo přijímat SMS zprávy nebo využívat paketově komutované datové komunikace na základě ujednání s operátorem domovské sítě;
f)
„roamingem na území Unie“ se rozumí využívání mobilního zařízení roamingovým zákazníkem k uskutečňování nebo příjmu volání v rámci Unie, k odesílání či příjmu SMS zpráv v rámci Unie nebo k využívání paketově komutovaných datových komunikací na území jiného členského státu, než je členský stát, v němž se nachází síť domovského poskytovatele, a to na základě ujednání mezi operátorem domovské sítě a operátorem navštívené sítě;
g)
„roamingovým zákazníkem“ se rozumí zákazník poskytovatele regulovaných roamingových služeb prostřednictvím veřejné pozemní mobilní komunikační sítě nacházející se na území Unie, jehož smlouva nebo ujednání s tímto poskytovatelem roamingu umožňuje roaming na území Unie;
h)
„regulovaným roamingovým voláním“ se rozumí mobilní hlasové telefonní volání uskutečněné roamingovým zákazníkem, které má původ v navštívené síti a končí ve veřejné komunikační síti v rámci Unie, nebo mobilní hlasové telefonní volání přijaté roamingovým zákazníkem, které má původ ve veřejné komunikační síti v rámci Unie a končí v navštívené síti;
i)
„hlasovým eurotarifem“ se rozumí jakýkoli tarif, který nepřesahuje maximální cenu uvedenou v článku 8, který může poskytovatel roamingu v souladu s uvedeným článkem účtovat za poskytování regulovaných roamingových volání;
j)
„SMS zprávou“ se rozumí textová zpráva služby krátkých textových zpráv, která je složena především z abecedních nebo numerických znaků a kterou lze odesílat mezi mobilními nebo pevnými čísly přidělenými podle národních číslovacích plánů;
k)
„regulovanou roamingovou SMS zprávou“ se rozumí SMS zpráva odeslaná roamingovým zákazníkem, která má původ v navštívené síti a končí ve veřejné komunikační síti v rámci Unie, nebo SMS zpráva přijatá roamingovým zákazníkem, která má původ ve veřejné komunikační síti v rámci Unie a končí v navštívené síti;
l)
„SMS eurotarifem“ se rozumí jakýkoli tarif, který nepřesahuje maximální ceny uvedené v článku 10, který může poskytovatel roamingu v souladu s uvedeným článkem účtovat za poskytování regulovaných roamingových SMS zpráv;
m)
„regulovanou roamingovou datovou službou“ se rozumí roamingová služba umožňující využívání paketově komutovaných datových komunikací roamingovým zákazníkem pomocí jeho mobilního zařízení tehdy, když je připojen k navštívené síti. Regulovaná roamingová datová služba nezahrnuje přenos nebo příjem regulovaných roamingových volání nebo SMS zpráv, ale zahrnuje přenos a příjem MMS zpráv;
n)
„datovým eurotarifem“ se rozumí jakýkoli tarif, který nepřesahuje maximální ceny uvedené v článku 13, které může poskytovatel roamingu v souladu s uvedeným článkem účtovat za poskytování regulovaných roamingových datových služeb;
o)
„velkoobchodním roamingovým přístupem“ se rozumí přímý velkoobchodní roamingový přístup nebo velkoobchodní roamingového přístup za účelem dalšího prodeje;
p)
„přímým velkoobchodním roamingovým přístupem“ se rozumí zpřístupnění zařízení nebo služeb operátorem mobilní sítě jinému podniku za stanovených podmínek tak, aby tento jiný podnik poskytoval regulované roamingové služby roamingovým zákazníkům;
q)
„velkoobchodním roamingovým přístupem za účelem dalšího prodeje“ se rozumí poskytování roamingových služeb na velkoobchodním základě operátorem mobilní sítě jiným, než je operátor navštívené sítě, jinému podniku tak, aby tento jiný podnik poskytoval regulované roamingové služby roamingovým zákazníkům.
Článek 3
Velkoobchodní roamingový přístup
1. Operátoři mobilních sítí vyhoví všem oprávněným žádostem o velkoobchodní roamingový přístup.
2. Operátoři mobilních sítí mohou zamítnout žádosti o velkoobchodní roamingový přístup pouze na základě objektivních kritérií.
3. Velkoobchodní roamingový přístup zahrnuje přístup ke všem síťovým prvkům a přiřazeným zařízením, příslušným službám a softwarovým a informačním systémům nezbytným pro poskytování regulovaných roamingových služeb zákazníkům.
4. Pravidla pro regulované velkoobchodní roamingové ceny stanovená v článcích 7, 9 a 12 se použijí na poskytování přístupu ke všem součástem velkoobchodního roamingového přístupu uvedeným v odstavci 3.
Aniž je dotčen první pododstavec, mohou operátoři mobilních sítí v případě velkoobchodního roamingového přístupu za účelem dalšího prodeje účtovat spravedlivé a přiměřené ceny za součásti, které v odstavci 3 uvedeny nejsou.
5. Operátoři mobilních sítí zveřejní referenční nabídku s přihlédnutím k pokynům sdružení BEREC uvedeným v odstavci 8 a zpřístupní ji podniku požadujícímu velkoobchodní roamingový přístup. Operátoři mobilních sítí poskytnou podniku požadujícímu přístup návrh smlouvy, který splňuje podmínky tohoto článku, pro takovýto přístup, a to nejpozději do jednoho měsíce od původního obdržení žádosti operátorem mobilní sítě. Velkoobchodní roamingový přístup je udělen v přiměřené časové lhůtě, která nepřesáhne tři měsíce od uzavření smlouvy. Operátoři mobilních sítí, kteří obdrželi žádost o velkoobchodní roamingový přístup a podniky požadující přístup jednají v dobré víře.
6. Referenční nabídka uvedená v odstavci 5 je dostatečně podrobná a zahrnuje všechny nezbytné součásti velkoobchodního roamingového přístupu uvedené v odstavci 3, a zároveň poskytuje popis nabídek týkajících se přímého velkoobchodního roamingového přístupu a velkoobchodního roamingového přístupu za účelem dalšího prodeje a souvisejících podmínek. Vnitrostátní regulační orgány nařídí v případě potřeby změny referenčních nabídek, aby byly splněny povinnosti stanovené v tomto článku.
7. Pokud si podnik požadující přístup přeje zahájit obchodní jednání s cílem zahrnout rovněž součásti, které nejsou zahrnuty v referenční nabídce, operátoři mobilních sítí na takovou žádost odpoví v přiměřené lhůtě, která nepřesáhne dva měsíce od jejího původního obdržení. Pro účely tohoto odstavce se odstavce 2 a 5 nepoužijí.
8. Do 30. září 2012 a s cílem přispět k důslednému používání tohoto článku stanoví sdružení BEREC po konzultaci zúčastněných stran a v úzké spolupráci s Komisí pokyny pro velkoobchodní roamingový přístup.
9. Odstavce 5 až 7 se použijí ode dne 1. ledna 2013.
Článek 4
Oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb
1. Domovští poskytovatelé umožní svým zákazníkům přístup k regulovaným roamingovým hlasovým, SMS a datovým službám poskytovaným (jako balíček) kterýmkoli alternativním poskytovatelem roamingu.
Domovský poskytovatel ani poskytovatel roamingu nebrání zákazníkům v přístupu k regulovaným roamingovým datovým službám poskytovaným alternativním poskytovatelem roamingu přímo v navštívené síti.
2. Roamingoví zákazníci mají mít právo kdykoli změnit poskytovatele roamingu. Pokud se roamingový zákazník rozhodne přejít k jinému poskytovateli roamingu, převedení se provede bez zbytečného odkladu a v každém případě v nejkratší možné lhůtě v závislosti na zvoleném technickém řešení pro zavádění odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb, ale v každém případě nejdéle do tří pracovních dnů od uzavření dohody s novým poskytovatelem roamingu.
3. Převedení na alternativního poskytovatele roamingu nebo mezi poskytovateli roamingu je zákazníkům poskytováno bezplatně a lze jej provést v rámci každého tarifního plánu. Nevyžaduje uzavření související účastnické smlouvy ani nevyžaduje dodatečné pevné nebo pravidelné platby týkající se jiných prvků účastnické smlouvy než roamingu v porovnání s podmínkami platnými před převedením.
4. Domovští poskytovatelé informují všechny své roamingové zákazníky jasným, srozumitelným a snadno dostupným způsobem o možnosti zvolit si služby uvedené v prvním pododstavci odstavce 1.
Zejména při uzavírání nebo obnovování smlouvy o mobilních komunikačních službách poskytnou domovští poskytovatelé všem svým zákazníkům jednotlivě úplné informace o možnosti zvolit si alternativního poskytovatele roamingu a nebrání jim v uzavření smlouvy s alternativním poskytovatelem roamingu. Zákazníci uzavírající s domovským poskytovatelem smlouvu o regulovaných roamingových službách výslovně potvrdí, že byli o této možnosti informováni. Domovský poskytovatel nebrání maloobchodníkům, kteří slouží jako místa prodeje domovského poskytovatele, v nabízení smluv pro oddělené roamingové služby s alternativními poskytovateli roamingu, ani je od toho neodrazuje nebo nedemotivuje.
5. Technické vlastnosti regulovaných roamingových služeb nesmí být změněny způsobem, který by je odlišoval od technických vlastností regulovaných roamingových služeb, včetně parametrů kvality, poskytovaných zákazníkovi před převedením. Pokud se převedení netýká všech regulovaných roamingových služeb, ty regulované roamingové služby, které nejsou předmětem převedení, se i nadále poskytují za stejnou cenu, v co nejúplnějším rozsahu a se stejnými technickými vlastnostmi, včetně parametrů kvality.
6. Tento článek se použije ode dne 1. července 2014.
Článek 5
Provádění odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb
1. Domovští poskytovatelé zavedou oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb podle článku 4, aby zákazníci mohli využívat vnitrostátní mobilní komunikační služby a oddělené regulované roamingové služby. Domovští poskytovatelé splní všechny oprávněné žádosti o přístup k zařízením a souvisejícím podpůrným službám významným pro oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb. Přístup k těmto zařízením a podpůrným službám, které jsou nezbytné k tomu, aby byl umožněn oddělený prodej regulovaných roamingových služeb, včetně služeb ověření uživatele, je poskytován bezplatně a zákazníkům za něj nejsou účtovány žádné přímé poplatky.
2. Aby se zajistilo důsledné a souběžné provádění odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb v celé Unii, Komise prostřednictvím prováděcích aktů a po konzultaci sdružení BEREC přijme do 31. prosince 2012 podrobná pravidla týkající se povinnosti poskytovat informace stanovené v čl. 4 odst. 4 a o technickém řešení pro zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 6 odst. 2 a použijí se ode dne 1. července 2014.
3. Technické řešení pro zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb splňuje tato kritéria:
a)
vstřícnost vůči spotřebitelům, zejména v tom smyslu, že spotřebitelům umožňuje snadno a rychle přecházet k alternativnímu poskytovateli roamingu při zachování dosavadního mobilního telefonního čísla a používání stejného mobilního zařízení;
b)
schopnost splnit všechny kategorie požadavků zákazníků konkurenceschopným způsobem, včetně intenzivního využívání datových služeb;
c)
schopnost účinně podporovat hospodářskou soutěž rovněž při zohlednění možnosti operátorů využívat infrastrukturu v jejich vlastnictví nebo svá obchodní ujednání;
d)
nákladová efektivnost při zohlednění rozdělení nákladů mezi domovskými poskytovateli a alternativními poskytovateli roamingu;
e)
schopnost efektivně plnit povinnosti uvedené v čl. 4 odst. 1;
f)
umožňuje maximální stupeň interoperability;
g)
vstřícnost vůči zákazníkům, zejména pokud jde o technickou manipulaci s mobilním zařízením prováděnou zákazníky při změně sítí;
h)
zajišťuje, že není bráněno využívání roamingových služeb zákazníky Unie ve třetích zemích nebo zákazníky třetích zemí v Unii;
i)
zajištění dodržování pravidel na ochranu soukromí, osobních údajů, bezpečnosti a integrity sítí a transparentnosti požadovaných rámcovou směrnicí a zvláštními směrnicemi;
j)
zohlednění skutečnosti, že vnitrostátní regulační orgány prosazují možnost koncových uživatelů mít přístup k informacím a šířit je nebo využívat aplikace a služby, které si zvolí, v souladu s čl. 8 odst. 4 písm. g) rámcové směrnice;
k)
zajištění toho, že poskytovatelé uplatňují rovnocenné podmínky za rovnocenných okolností.
4. Za účelem splnění kritérií uvedených v odstavci 3 může technické řešení kombinovat jednu nebo více technických možností.
5. Komise v případě nutnosti udělí zmocnění evropskému normalizačnímu orgánu, aby přizpůsobil příslušné normy, jež jsou pro harmonizované zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb nezbytné.
6. Odstavce 1, 3, 4 a 5 tohoto článku se použijí ode dne 1. července 2014.
Článek 6
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Komunikační výbor, zřízený článkem 22 rámcové směrnice. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 7
Velkoobchodní ceny za regulovaná roamingová volání
1. Průměrná velkoobchodní cena, kterou smí operátor navštívené sítě účtovat zákazníkovu poskytovateli roamingu za poskytnutí regulovaného roamingového volání, které má původ v této navštívené síti, včetně nákladů na původ, tranzit a ukončení volání, nesmí od 1. července 2012 překročit 0,14 EUR za minutu.
2. Tato průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 platí pro jakoukoli dvojici operátorů a vypočítává se za dvanáctiměsíční období, popřípadě za kratší období, které zbývá do pozbytí platnosti maximální průměrné velkoobchodní ceny stanovené v tomto odstavci nebo do 30. června 2022. Maximální průměrná velkoobchodní cena se dne 1. července 2013 sníží na 0,10 EUR a dne 1. července 2014 na 0,05 EUR a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2022 ve výši 0,05 EUR.
3. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 se vypočítá vydělením celkových obdržených velkoobchodních příjmů z roamingu celkovým počtem minut velkoobchodního roamingu skutečně využitých k poskytnutí velkoobchodních roamingových volání v rámci Unie dotyčným operátorem za dané období, sčítaných po sekundách takovým způsobem, aby operátor navštívené sítě mohl uplatnit počáteční minimální účtovanou dobu, která nepřesahuje 30 sekund.
Článek 8
Maloobchodní ceny za regulovaná roamingová volání
1. Poskytovatelé roamingu zpřístupní a jasnou a transparentní formou aktivně nabízejí hlasový eurotarif uvedený v odstavci 2 všem svým roamingovým zákazníkům. Tento tarif nevyžaduje uzavření související účastnické smlouvy ani nezahrnuje další pevné nebo pravidelné platby a může být kombinován s jakýmkoli jiným maloobchodním tarifem.
Při nabízení hlasového eurotarifu poskytovatelé roamingu upozorní své roamingové zákazníky, kteří si zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, na podmínky tohoto tarifu nebo balíčku.
2. S účinkem ode dne 1. července 2012 se maloobchodní cena hlasového eurotarifu (bez DPH), kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za zprostředkování regulovaného roamingového volání, může u roamingových volání lišit, avšak nesmí překročit 0,29 EUR za minutu za uskutečněná volání a 0,08 EUR za minutu za přijatá volání. Maximální maloobchodní cena za uskutečněná volání se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,24 EUR a ode dne 1. července 2014 na 0,19 EUR a maximální maloobchodní cena za přijatá volání se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,07 EUR a dne 1. července 2014 na 0,05 EUR. Aniž je dotčen článek 19, zůstanou tyto maximální maloobchodní ceny v rámci hlasového eurotarifu v platnosti až do 30. června 2017.
Poskytovatelé roamingu neúčtují svým roamingovým zákazníkům příjem roamingové hlasové zprávy. Tím nejsou dotčeny ostatní platné ceny, např. ceny za poslech těchto zpráv.
Každý poskytovatel roamingu účtuje svým roamingovým zákazníkům za poskytování regulovaného roamingového volání, pro které platí hlasový eurotarif, ať už uskutečněného nebo přijatého, v tarifikaci po sekundách.
Poskytovatel roamingu může na uskutečněná volání podléhající hlasovému eurotarifu použít minimální počáteční účtovací dobu nepřesahující 30 sekund.
3. Poskytovatelé roamingu použijí hlasový eurotarif pro všechny stávající roamingové zákazníky automaticky, s výjimkou roamingových zákazníků, kteří si již záměrně zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, díky němuž využívají pro regulovaná roamingová volání výhody jiného tarifu, než který by jim byl přidělen v případě, že by tento výběr neuskutečnili.
4. Poskytovatelé roamingu použijí hlasový eurotarif pro všechny nové roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nevybrali jiný roamingový tarif nebo tarifní balíček roamingových služeb obsahující jiný tarif pro regulovaná roamingová volání.
5. Každý roamingový zákazník může kdykoli požádat o převedení na hlasový eurotarif nebo z hlasového eurotarifu na jiný tarif. Toto převedení proběhne do jednoho pracovního dne od přijetí žádosti, je bezplatné a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných prvků účastnické smlouvy, s výjimkou případů, kdy si roamingový zákazník, který si objednal zvláštní roamingový balíček zahrnující více než jednu regulovanou roamingovou službu, přeje převedení na hlasový eurotarif a kdy poskytovatel roamingu může požadovat, aby se tento zákazník vzdal výhod ostatních prvků tohoto balíčku. Poskytovatel roamingu může lhůtu pro převedení prodloužit až do okamžiku, kdy skončí minimální stanovené období, po něž musí být využíván předchozí roamingový tarif a které nesmí přesáhnout dva měsíce. Hlasový eurotarif lze vždy kombinovat s SMS eurotarifem a datovým eurotarifem.
Článek 9
Velkoobchodní ceny za regulované roamingové SMS zprávy
1. S účinkem ode dne 1. července 2012 nesmí průměrná velkoobchodní cena, kterou smí operátor navštívené sítě účtovat za zprostředkování regulované roamingové SMS zprávy, která má původ v této navštívené síti, překročit 0,03 EUR za SMS zprávu. Maximální průměrná velkoobchodní cena se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,02 EUR a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2022 ve výši 0,02 EUR.
2. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 platí pro jakoukoli dvojici operátorů a vypočítává se za dvanáctiměsíční období, popřípadě za kratší období, které zbývá do 30. června 2022.
3. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 se vypočítá vydělením celkových velkoobchodních příjmů obdržených operátorem navštívené sítě nebo operátorem domovské sítě za originaci a přenos regulovaných roamingových SMS zpráv v Unii za dané období celkovým počtem regulovaných roamingových SMS zpráv originovaných a přenesených jménem příslušného poskytovatele roamingu nebo operátora domovské sítě za toto období.
4. Operátor navštívené sítě neúčtuje poskytovateli roamingu nebo operátorovi domovské sítě roamingového zákazníka žádnou cenu za ukončení regulované roamingové SMS zprávy odeslané roamingovému zákazníkovi při roamingu v jím navštívené síti, s výjimkou ceny uvedené v odstavci 1.
Článek 10
Maloobchodní ceny za regulované roamingové SMS zprávy
1. Poskytovatelé roamingu jasnou a transparentní formou zpřístupní a aktivně nabízejí SMS eurotarif uvedený v odstavci 2 všem svým roamingovým zákazníkům. SMS eurotarif nevyžaduje uzavření žádné související účastnické smlouvy ani nezahrnuje další pevné nebo pravidelné platby a může být kombinován s jakýmkoli jiným maloobchodním tarifem, s výhradou dalších ustanovení tohoto článku.
2. S účinkem ode dne 1. července 2012 se může maloobchodní cena (bez DPH) SMS eurotarifu, kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za regulovanou roamingovou SMS zprávu odeslanou tímto roamingovým zákazníkem, u regulovaných roamingových SMS zpráv lišit, avšak nesmí překročit 0,09 EUR. Tato maximální cena se sníží ode dne 1. července 2013 na 0,08 EUR a ode dne 1. července 2014 na 0,06 EUR a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2017 ve výši 0,06 EUR.
3. Poskytovatelé roamingu neúčtují svým roamingovým zákazníkům příjem regulované roamingové SMS zprávy.
4. Poskytovatelé roamingu automaticky použijí SMS eurotarif pro všechny stávající roamingové zákazníky, kromě roamingových zákazníků, kteří si již dobrovolně zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, díky němuž využívají výhody jiného tarifu pro regulované roamingové SMS zprávy, než který by jim byl přidělen, pokud by tento výběr neuskutečnili.
5. Poskytovatelé roamingu použijí SMS eurotarif pro všechny nové roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nevybrali jiný roamingový SMS tarif nebo tarifní balíček roamingových služeb obsahující jiný tarif pro regulované roamingové SMS zprávy.
6. Každý roamingový zákazník může kdykoli požádat o převedení na SMS eurotarif nebo z SMS eurotarifu na jiný tarif. Toto převedení proběhne do jednoho pracovního dne od obdržení žádosti, je bezplatné a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných než roamingových prvků účastnické smlouvy. Poskytovatel roamingu může lhůtu pro převedení prodloužit až do okamžiku, kdy skončí minimální stanovené období, po něž musí být využíván předchozí roamingový tarif a které nesmí přesáhnout dva měsíce. SMS eurotarif lze vždy kombinovat s hlasovým eurotarifem a datovým eurotarifem.
Článek 11
Technické vlastnosti regulovaných roamingových SMS zpráv
Žádný poskytovatel roamingu, domovský poskytovatel, operátor domovské sítě nebo operátor navštívené sítě nesmí měnit technické vlastnosti regulovaných roamingových SMS zpráv způsobem, který by je odlišoval od technických vlastností SMS zpráv poskytovaných na vnitrostátním trhu.
Článek 12
Velkoobchodní ceny za regulované roamingové datové služby
1. S účinkem ode dne 1. července 2012 nesmí průměrná velkoobchodní cena, kterou smí operátor navštívené sítě účtovat domovskému poskytovateli roamingového zákazníka za poskytování regulovaných roamingových datových služeb prostřednictvím této navštívené sítě, překročit ochranný limit 0,25 EUR za megabyte přenesených dat. Ochranný limit se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,15 EUR za megabyte přenesených dat a ode dne 1. července 2014 na 0,05 EUR za megabyte přenesených dat a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2022 ve výši 0,05 EUR za megabyte přenesených dat.
2. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 platí pro jakoukoli dvojici operátorů a vypočítává se za dvanáctiměsíční období, popřípadě za kratší období, které zbývá do 30. června 2022.
3. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 se vypočítá vydělením celkových velkoobchodních příjmů obdržených operátorem navštívené sítě nebo operátorem domovské sítě za poskytování regulovaných roamingových datových služeb za stanovené období celkovým počtem megabytů dat skutečně spotřebovaných při poskytování těchto služeb za toto období, sčítaných na základě tarifikace po kilobytech jménem příslušného poskytovatele roamingu nebo operátora domovské sítě v uvedeném období.
Článek 13
Maloobchodní ceny za regulované roamingové datové služby
1. Poskytovatelé roamingu jasnou a transparentní formou zpřístupní a aktivně nabízejí datový eurotarif uvedený v odstavci 2 všem svým roamingovým zákazníkům. Tento datový eurotarif nevyžaduje uzavření žádné související účastnické smlouvy ani nezahrnuje další pevné nebo pravidelné platby a může být kombinován s jakýmkoli jiným maloobchodním tarifem.
Při nabízení eurotarifu poskytovatelé roamingu upozorní roamingové zákazníky, kteří si již zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, na podmínky takového tarifu nebo balíčku.
2. S účinkem ode dne 1. července 2012 nesmí maloobchodní cena v rámci datového eurotarifu (bez DPH), kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za poskytování regulované datové roamingové služby, překročit 0,70 EUR za využitý megabyte. Maximální maloobchodní cena za využitá data se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,45 EUR za využitý megabyte a od 1. července 2014 na 0,20 EUR za využitý megabyte a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2017 ve výši 0,20 EUR za využitý megabyte.
Každý poskytovatel roamingu účtuje svým roamingovým zákazníkům za poskytování regulovaných roamingových datových služeb, pro které platí datový eurotarif, v tarifikaci po kilobytech, s výjimkou multimediálních zpráv (MMS), za které může být účtována cena za jednotku. V takovém případě maloobchodní cena, kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za přenos či obdržení roamingové MMS zprávy, nepřekročí maximální maloobchodní cenu stanovenou v prvním pododstavci.
3. Od 1. července 2012 poskytovatelé roamingu automaticky použijí datový eurotarif pro všechny stávající roamingové zákazníky, kromě roamingových zákazníků, kteří si již zvolili zvláštní roamingový tarif nebo kteří již využívají tarifu, který je zjevně levnější než datový eurotarif, nebo kteří si již zvolili balíček, díky němuž využívají výhody jiného tarifu pro regulované roamingové datové služby, než který by jim byl přidělen, pokud by tento výběr neuskutečnili.
4. Od 1. července 2012 poskytovatelé roamingu použijí datový eurotarif pro všechny nové roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nezvolili jiný roamingový datový tarif nebo tarifní balíček roamingových služeb obsahující jiný tarif pro regulované roamingové datové služby.
5. Každý roamingový zákazník může při dodržení smluvních podmínek kdykoli požádat o převedení na datový eurotarif nebo z datového eurotarifu na jiný tarif. Toto převedení proběhne do jednoho pracovního dne od obdržení žádosti, je bezplatné a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných prvků účastnické smlouvy, než je roaming na území Unie. Poskytovatel roamingu může lhůtu pro převedení prodloužit až do okamžiku, kdy skončí minimální stanovené období, po něž musí být využíván předchozí roamingový tarif a které nesmí přesáhnout dva měsíce. Datový eurotarif lze vždy kombinovat s SMS eurotarifem a hlasovým eurotarifem.
6. Poskytovatelé roamingu do 30. června 2012 jasným a srozumitelným způsobem a na trvalém nosiči jednotlivě informují všechny své roamingové zákazníky o datovém eurotarifu, o skutečnosti, že tento tarif bude platit nejpozději od 1. července 2012 pro všechny roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nezvolili zvláštní tarif nebo balíček vztahující se na regulované roamingové datové služby, a o jejich právu na převedení na datový eurotarif a z datového eurotarifu na jiný tarif podle odstavce 5.
Článek 14
Transparentnost maloobchodních cen za roamingová volání a SMS zprávy
1. Každý poskytovatel roamingu poskytne roamingovému zákazníkovi po jeho vstupu na území jiného členského státu, než je členský stát jeho domovského poskytovatele, bezplatně, bez zbytečného prodlení a automaticky prostřednictvím zprávy zaslané na mobilní telefon základní personalizované informace o cenách za roaming (včetně DPH), které platí pro uskutečňování a příjem volání a odesílání SMS zpráv dotyčným zákazníkem v navštíveném členském státě, aby roamingové zákazníky upozornil na skutečnost, že jim budou při uskutečňování nebo příjmu volání a při odesílání SMS zpráv účtovány ceny za roaming, ledaže zákazník poskytovateli roamingu oznámí, že takové upozornění nepožaduje.
Tyto základní personalizované informace o cenách zahrnují nejvyšší ceny (v měně, ve které je vystavováno domovské vyúčtování domovským poskytovatelem zákazníka), které mohou být zákazníkovi účtovány v rámci jeho tarifního programu za:
a)
uskutečňování regulovaných roamingových volání v rámci navštíveného členského státu a z navštíveného členského státu zpět do členského státu jeho domovského poskytovatele, jakož i za příjem regulovaných roamingových volání, a
b)
odesílání regulovaných roamingových SMS zpráv na území navštíveného členského státu.
Rovněž obsahují číslo bezplatné telefonní linky uvedené v odstavci 2, na níž lze získat podrobnější informace a informace o možnosti přístupu ke službám tísňového volání bezplatným vytočením evropského čísla tísňového volání 112.
Při každé zprávě má zákazník příležitost uvědomit bezplatně a jednoduše poskytovatele roamingu o tom, že toto automatické zasílání zpráv nepožaduje. Zákazník, který oznámil, že nepožaduje automatické zasílání zpráv, má právo kdykoli bezplatně požádat poskytovatele roamingu, aby mu tuto službu opět začal poskytovat.
Nevidomým osobám a osobám se zbytky zraku poskytují poskytovatelé roamingu na základě žádosti základní personalizované informace o cenách podle prvního pododstavce automaticky hlasovým voláním a bezplatně.
První, druhý, čtvrtý a pátý pododstavec se rovněž použije na hlasové a SMS roamingové služby využívané roamingovými zákazníky cestujícími mimo území Unie a poskytované poskytovatelem roamingu.
2. Kromě možností uvedených v odstavci 1 mají zákazníci kdekoli v Unii právo požadovat a bezplatně obdržet podrobnější personalizované informace o cenách za roaming platných v navštívené síti pro hlasová volání a SMS, jakož i informace o opatřeních v oblasti transparentnosti platných na základě tohoto nařízení, a to formou hlasového volání do mobilní sítě nebo prostřednictvím SMS. Tato žádost je podávána prostřednictvím bezplatné telefonní linky určené k tomuto účelu poskytovatelem roamingu. Povinnosti stanovené v odstavci 1 se nevztahují na zařízení, která nepodporují funkci SMS.
3. Při uzavření účastnické smlouvy poskytují poskytovatelé roamingu všem uživatelům úplné informace o platných cenách za roaming, zejména o hlasovém eurotarifu a SMS eurotarifu. Bez zbytečného prodlení rovněž poskytují svým roamingovým zákazníkům aktuální informace o platných cenách za roaming pokaždé, kdy dojde ke změně těchto cen.
Poskytovatelé roamingu přijmou přiměřená opatření k zajištění informovanosti všech svých roamingových zákazníků o možnosti zvolit si hlasový eurotarif a SMS eurotarif. Zejména informují všechny roamingové zákazníky o podmínkách hlasového eurotarifu a o podmínkách SMS eurotarifu, a to jasnou a nestrannou formou. Všem zákazníkům, kteří si zvolili jiný tarif, poté v přiměřených intervalech tuto skutečnost připomínají.
Poskytnuté informace jsou dostatečně podrobné, aby zákazníci mohli posoudit, zda je pro ně přechod na eurotarif přínosem či nikoli.
4. Poskytovatelé roamingu zpřístupní svým zákazníkům informace o tom, jak se vyhnout nevyžádanému roamingu v příhraničních regionech. Poskytovatelé roamingu přijmou přiměřená opatření na ochranu svých zákazníků před placením roamingových cen za nevyžádané roamingové služby, když se nacházejí ve svém domovském členském státě.
Článek 15
Transparentnost a ochranný mechanismus pro maloobchodní roamingové datové služby
1. Poskytovatelé roamingu v souladu s odstavci 2 a 3 zajistí, aby roamingoví zákazníci byli před uzavřením i po uzavření smlouvy náležitě informováni o cenách platných pro používání regulovaných roamingových datových služeb, a to způsobem, který zákazníkům usnadní porozumět finančním důsledkům používání těchto služeb a umožní jim sledovat a kontrolovat své výdaje za ně.
Před uzavřením smlouvy a pravidelně po uzavření smlouvy informují poskytovatelé roamingu případně své zákazníky o riziku automatického a nekontrolovaného připojení a stahování dat prostřednictvím datového roamingu. Poskytovatelé roamingu dále své zákazníky bezplatně a jasným a dobře srozumitelným způsobem informují o tom, jak mohou toto automatické připojení prostřednictvím datového roamingu vypnout, a tím zabránit nekontrolované spotřebě roamingových datových služeb.
2. Poskytovatel roamingu pomocí automatické zprávy informuje roamingového zákazníka o tom, že používá roamingovou službu, a poskytne mu základní personalizované tarifní informace o cenách (v měně domovského vyúčtování poskytovaného domovským poskytovatelem zákazníka), vyjádřené v ceně za megabyte, za poskytování regulovaných roamingových datových služeb platných pro tohoto roamingového zákazníka v dotyčném členském státě, ledaže zákazník poskytovateli roamingu oznámí, že tyto informace nepožaduje.
Tyto základní personalizované tarifní informace jsou doručeny na mobilní zařízení roamingového zákazníka, např. prostřednictvím SMS zprávy, e-mailu či vyskakovacího okna na mobilním zařízení, pokaždé když roamingový zákazník vstoupí do jiného členského státu, než je stát jeho domovského poskytovatele, a poprvé v tomto členském státě spustí roamingovou datovou službu. Tyto informace jsou poskytovány bezplatně v okamžiku, kdy roamingový zákazník spustí roamingovou datovou službu, a to vhodnými prostředky přizpůsobenými ke snadnému příjmu a porozumění.
Zákazník, který svému poskytovateli roamingu oznámil, že nepožaduje automatické zasílání tarifních informací, má právo kdykoli bezplatně požádat poskytovatele roamingu, aby mu tuto službu opět začal poskytovat.
3. Každý poskytovatel roamingu poskytne všem svým roamingovým zákazníkům možnost zvolit si dobrovolně a bez poplatku funkci, která poskytuje informace o celkové spotřebě vyjádřené v objemu nebo v měně, ve které jsou roamingovému zákazníkovi účtovány regulované roamingové datové služby, a která zaručuje, že celkové výdaje za regulované roamingové datové služby nepřekročí bez výslovného souhlasu zákazníka ve stanoveném období, s výjimkou MMS účtovaných za jednotku, určený finanční limit.
Je-li zákazník předem informován o odpovídajících objemech, poskytovatel roamingu za tímto účelem nabídne jeden či více maximálních finančních limitů pro stanovenou dobu užívání. Jeden z těchto limitů (výchozí finanční limit) se musí blížit částce 50 EUR za splatné služby za měsíční zúčtovací období (bez DPH), ale nesmí ji překročit.
Pokud je zákazník předem informován o odpovídajících finančních částkách, poskytovatel roamingu může zavést jako alternativu objemové limity. Jeden z těchto limitů (výchozí objemový limit) musí odpovídat částce vyjádřené v penězích, která nesmí překročit částku 50 EUR za splatné služby za měsíční zúčtovací období (bez DPH).
Poskytovatel roamingu může kromě toho svým roamingovým zákazníkům nabídnout další limity s odlišnými, tj. vyššími nebo nižšími, maximálními měsíčními finančními limity.
Výchozí limity uvedené ve druhém a třetím pododstavci jsou uplatňovány na všechny zákazníky, kteří si nezvolili jiný limit.
Každý poskytovatel roamingu dále zajistí, aby v případě, že roamingové datové služby dosáhnou 80 % dohodnutého finančního nebo objemového limitu, bylo na mobilní zařízení roamingového zákazníka odesláno příslušné upozornění, a to např. prostřednictvím SMS zprávy, e-mailu či vyskakovacího okna na počítači. Každý zákazník má právo požádat svého poskytovatele roamingu, aby odesílání těchto upozornění ukončil, a má právo kdykoliv a bezplatně požádat poskytovatele, aby mu tuto službu opět začal poskytovat.
Pokud by byl jinak tento finanční nebo objemový limit překročen, musí být na mobilní zařízení roamingového zákazníka zasláno upozornění. Toto upozornění uvádí postup, kterým se má roamingový zákazník řídit, přeje-li si, aby mu byly tyto služby dále poskytovány, a náklady spojené se spotřebováním každé další jednotky. Pokud roamingový zákazník nereaguje způsobem uvedeným v obdrženém upozornění, poskytovatel roamingu okamžitě přeruší poskytování a účtování regulovaných roamingových datových služeb roamingovému zákazníkovi, pokud a dokud roamingový zákazník nepožádá o pokračování nebo obnovení poskytování těchto služeb.
Kdykoli roamingový zákazník požádá o zavedení nebo zrušení funkce finančního nebo objemového limitu, proběhne tato změna do jednoho pracovního dne od doručení žádosti, bezplatně a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných prvků účastnické smlouvy.
4. Odstavce 2 a 3 se nevztahují na zařízení pro komunikaci mezi stroji, která využívají mobilní datové komunikace.
5. Poskytovatelé roamingu přijmou přiměřená opatření na ochranu svých zákazníků před placením roamingových cen za nevyžádané roamingové služby v době, kdy se nacházejí ve svém domovském členském státě. To zahrnuje informování zákazníků o tom, jak se vyhnout nevyžádanému roamingu v příhraničních regionech.
6. Tento článek se s výjimkou odstavce 5 a s výhradou druhého a třetího pododstavce tohoto odstavce použije rovněž na roamingové datové služby využívané roamingovými zákazníky cestujícími mimo území Unie a poskytované poskytovatelem roamingu.
Pokud si zákazník zvolí funkci uvedenou v prvním pododstavci odstavce 3, neuplatní se požadavky stanovené v odstavci 3, pokud operátor navštívené sítě mimo Unii neumožní poskytovateli roamingu sledovat v reálném čase její využívání zákazníkem.
V takovém případě je zákazník při vstupu do dané země bez zbytečného odkladu a bezplatně informován prostřednictvím SMS zprávy, že informace o celkové spotřebě a záruka nepřekročení určeného finančního limitu nejsou dostupné.
Článek 16
Dohled a prosazování
1. Vnitrostátní regulační orgány na svém území vykonávají sledování a dohled, pokud jde o dodržování tohoto nařízení.
2. Vnitrostátní regulační orgány zveřejňují aktuální informace o uplatňování tohoto nařízení, zejména článků 7, 8, 9, 10, 12 a 13, a to způsobem, který dotčeným stranám umožňuje k těmto informacím snadný přístup.
3. V rámci přípravy přezkumu podle článku 19 vnitrostátní regulační orgány sledují vývoj velkoobchodních a maloobchodních cen za poskytování hlasových a datových komunikačních služeb včetně SMS a MMS roamingovým zákazníkům, a to včetně nejvzdálenějších regionů uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie. Vnitrostátní regulační orgány rovněž pozorně sledují případy nevyžádaného roamingu v příhraničních regionech sousedících členských států a sledují, zda není řízení provozu v sítích využíváno v neprospěch zákazníků.
Vnitrostátní regulační orgány sledují a sbírají informace o nevyžádaném roamingu a přijímají vhodná opatření.
4. Vnitrostátní regulační orgány mají pravomoc požadovat od podniků, na něž se vztahují povinnosti podle tohoto nařízení, aby jim poskytly veškeré informace významné pro provádění a prosazování tohoto nařízení. Uvedené podniky poskytují tyto informace neprodleně na žádost vnitrostátního regulačního orgánu a v časových lhůtách a s úrovní podrobnosti údajů, jaké tento orgán požaduje.
5. Vnitrostátní regulační orgány mohou z vlastního podnětu zasáhnout s cílem zajistit dodržování tohoto nařízení. V případě nutnosti využívají zejména pravomocí podle článku 5 přístupové směrnice s cílem zajistit přiměřený přístup a vzájemné propojení, aby bylo zabezpečeno spojení od koncového bodu ke koncovému bodu sítě a zaručena interoperabilita roamingových služeb, například v případech, kdy si zákazníci nemohou vyměňovat regulované roamingové SMS zprávy se zákazníky veřejné pozemní mobilní komunikační sítě v jiném členském státě z důvodu neuzavření dohody umožňující doručování těchto zpráv.
6. Pokud vnitrostátní regulační orgán shledá, že došlo k porušení povinností stanovených tímto nařízením, má pravomoc požadovat okamžité ukončení takového porušování.
Článek 17
Řešení sporů
1. V případě sporů týkajících se povinností stanovených tímto nařízením mezi podniky, které zajišťují sítě nebo poskytují služby elektronických komunikací v členském státě, se použijí postupy pro řešení sporů stanovené v článcích 20 a 21 rámcové směrnice.
2. V případě nevyřešených sporů, jejichž účastníky jsou spotřebitelé nebo koncoví uživatelé a které se týkají určité otázky v oblasti působnosti tohoto nařízení, zajistí členské státy dostupnost postupů pro mimosoudní řešení sporů stanovených v článku 34 směrnice o univerzální službě.
Článek 18
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí uvedená ustanovení Komisi do 30. června 2013 a neprodleně Komisi oznámí veškeré následné změny, které se uvedených ustanovení týkají.
Článek 19
Přezkum
1. Komise přezkoumá fungování tohoto nařízení a po veřejné konzultaci podá do 30. června 2016 zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Komise zejména posoudí, zda bylo dosaženo cílů nařízení. Komise přitom přezkoumá mimo jiné:
a)
zda se dostatečně rozvinula hospodářská soutěž, čímž by bylo odůvodněno ukončení maximálních maloobchodních cen;
b)
zda bude existovat dostatečná hospodářská soutěž pro odstranění maximálních velkoobchodních cen;
c)
vývoj a předpokládané budoucí trendy velkoobchodních a maloobchodních cen za poskytování hlasových, SMS a datových komunikačních služeb roamingovým zákazníkům ve srovnání s cenami za mobilní komunikační služby na vnitrostátní úrovni v jednotlivých členských státech, a to zvlášť v případě zákazníků využívajících předplacené služby a zvlášť v případě tarifních zákazníků, jakož i vývoj a předpokládané budoucí trendy ohledně kvality a rychlosti těchto služeb;
d)
dostupnost a kvalitu služeb včetně služeb, které představují alternativu hlasových, SMS a datových roamingových služeb, zejména s ohledem na technologický vývoj;
e)
do jaké míry měli spotřebitelé prospěch z reálného snížení cen roamingových služeb, rozmanitosti tarifů a produktů dostupných pro spotřebitele s různými zvyklostmi při využívání hovorů a z rozdílu mezi roamingovými a vnitrostátními tarify, včetně dostupnosti nabídek poskytujících jednotný tarif pro vnitrostátní a roamingové služby;
f)
míru hospodářské soutěže na maloobchodním i velkoobchodním trhu, zejména pak konkurenční postavení malých, nezávislých nebo začínajících operátorů, včetně konkurenčních účinků obchodních dohod a míry vzájemného propojení operátorů;
g)
rozsah, v jakém provedení strukturálních opatření uvedených v článcích 3 a 4 přineslo výsledky v rozvoji hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb, pokud jde o míru, v jaké se rozdíl mezi roamingovým a vnitrostátním tarifem přiblížil nule;
h)
do jaké míry úroveň velkoobchodních a maloobchodních maximálních cen poskytuje odpovídající ochranu před přemrštěnými cenami pro spotřebitele a současně umožňuje rozvoj hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb.
2. Pokud ze zprávy vyplyne, že strukturální opatření stanovená tímto nařízením nejsou dostatečná k podpoře hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb ve prospěch všech evropských spotřebitelů nebo že se rozdíly mezi roamingovými tarify a vnitrostátními tarify neblíží nule, Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě vhodné návrhy k řešení této situace, a tím k dosažení vnitřního trhu mobilních komunikačních služeb, kde v konečném důsledku nebude rozdíl mezi vnitrostátními a roamingovými tarify. Komise zejména přezkoumá, zda je nutné:
a)
stanovit dodatečná technická a strukturální opatření;
b)
pozměnit strukturální opatření;
c)
prodloužit platnost a případně přezkoumat úroveň maximálních maloobchodních cen stanovených v článcích 8, 10 a 13;
d)
změnit dobu platnosti nebo přezkoumat úroveň maximálních velkoobchodních cen stanovených v článcích 7, 9 a 12;
e)
zavést jakékoli jiné nezbytné požadavky, včetně nerozlišování roamingových a vnitrostátních tarifů.
3. Komise dále předkládá Evropskému parlamentu a Radě zprávu, a to každé dva roky od podání zprávy uvedené v odstavci 1. Každá zpráva obsahuje shrnutí výsledků sledování poskytování roamingových služeb v Unii a posouzení pokroku dosaženého při plnění cílů tohoto nařízení, a to i s ohledem na záležitosti uvedené v odstavcích 1 a 2.
4. Aby bylo možné posoudit vývoj hospodářské soutěže na trzích s roamingovými službami v celé Unii, sdružení BEREC pravidelně shromažďuje údaje od vnitrostátních regulačních orgánů o vývoji maloobchodních a velkoobchodních cen za roamingové hlasové, SMS a datové služby. Tyto údaje jsou nejméně dvakrát ročně předávány Komisi. Komise je zveřejní.
Sdružení BEREC rovněž každoročně sbírá informace od vnitrostátních regulačních orgánů týkající se transparentnosti a srovnatelnosti různých tarifů nabízených operátory jejich zákazníkům. Komise tyto údaje a tato zjištění zveřejní.
Článek 20
Oznamovací povinnost
Členské státy oznámí Komisi vnitrostátní regulační orgány, které odpovídají za plnění úkolů podle tohoto nařízení.
Článek 21
Zrušení
Nařízení (ES) č. 717/2007 se zrušuje v souladu s přílohou I s účinkem ode dne 1. července 2012.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 22
Vstup v platnost a pozbytí platnosti
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie a jeho ustanovení se použijí od uvedeného dne, ledaže je v konkrétních článcích stanoveno jinak.
Pozbývá platnosti dnem 30. června 2022.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. června 2012.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 531/2012,
annettu 13 päivänä kesäkuuta 2012,
verkkovierailuista yleisissä matkaviestinverkoissa unionin alueella
(uudelleenlaadittu)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Verkkovierailuista yleisissä matkaviestinverkoissa yhteisön alueella 27 päivänä kesäkuuta 2007 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 717/2007 (3) on muutettu merkittävästi (4). Koska siihen on tehtävä uusia muutoksia, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.
(2)
Kansallisten hinnastojen ja verkkovierailuhinnastojen eron supistamista koskeva tavoite, joka sisältyy komission vuosien 2011-2015 vertailuarviointikehykseen, jonka i2010-aloitetta käsittelevä korkean tason asiantuntijaryhmä hyväksyi marraskuussa 2009, ja komission tiedonantoon ’Euroopan digitaalistrategia’, olisi säilytettävä myös tämän asetuksen tavoitteena. Suunnitellulla verkkovierailupalvelujen ja kotimaisten palvelujen myymisellä erikseen olisi lisättävä kilpailua ja siten alennettava kuluttajahintoja ja luotava unioniin verkkovierailupalvelujen sisämarkkinat, joissa kansallisten hinnastojen ja verkkovierailuhinnastojen välillä ei ole merkittäviä eroja. Unionin laajuiset verkkovierailupalvelut voivat edistää televiestinnän sisämarkkinoiden kehittämistä unionissa.
(3)
Televiestinnän sisämarkkinoita ei voida pitää toteutuneina niin kauan, kuin kotimaan hinnastojen ja verkkovierailuhinnastojen välillä on merkittäviä eroja. Siksi lopullisena tavoitteena olisi oltava kotimaisten maksujen ja verkkovierailumaksujen eron poistaminen ja siten matkaviestintäpalvelujen sisämarkkinoiden luominen.
(4)
Yleisten matkaviestinverkkojen käyttäjiltä, kuten opiskelijoilta sekä liikematkailijoilta ja turisteilta, laskutettavien äänipuhelu-, tekstiviesti- ja datapalvelujen verkkovierailuhintojen korkea taso estää mobiililaitteiden käyttöä matkustettaessa ulkomailla unionin alueella, ja se huolestuttaa kuluttajia, kansallisia sääntelyviranomaisia ja unionin toimielimiä sekä muodostaa merkittävän esteen sisämarkkinoiden toteuttamiselle. Liian korkeat vähittäishinnat johtuvat sekä ulkomaisen isäntäverkon operaattorin perimistä korkeista tukkuhinnoista että monissa tapauksissa asiakkaan oman verkko-operaattorin perimistä korkeista vähittäistason voittomarginaaleista. Koska kilpailua ei ole, tukkuhinnoista saatuja alennuksia ei useinkaan siirretä vähittäisasiakkaalle. Vaikka jotkut operaattorit ovat äskettäin ottaneet käyttöön hintajärjestelmiä, joissa asiakkaille tarjotaan edullisempia ehtoja ja jonkin verran alhaisempia hintoja, on edelleen näyttöä siitä, että kustannusten ja hintojen välinen suhde ei ole läheskään sellainen kuin kilpailluilla markkinoilla vallitsisi.
(5)
Korkeat verkkovierailumaksut muodostavat esteen unionin pyrkimyksille kehittyä tietoon perustuvaksi taloudeksi ja toteuttaa 500 miljoonan kuluttajan sisämarkkinat. Mobiilidataliikennettä helpotetaan ottamalla käyttöön riittävästi radiotaajuuksia, jotta kuluttajat ja yritykset voivat käyttää äänipuhelu-, tekstiviesti- ja datapalveluja missä tahansa unionissa. Koska päätöksellä N:o 243/2012/EU (5) perustetun monivuotisen radiotaajuuspolitiikan toimintaohjelman mukaisesti taajuuksia jaetaan asianmukaisessa aikataulussa riittävästi ja tarkoituksenmukaisesti unionin toimintapoliittisten tavoitteiden tueksi ja niin, että voidaan mahdollisimman hyvin vastata langattoman dataliikenteen kasvavaan kysyntään, kyseinen toimintaohjelma viitoittaa tietä kehitykselle, jonka myötä unioni voi ottaa maailmanlaajuisen johtoaseman laajakaistanopeuksissa, liikkuvuudessa, kattavuudessa ja kapasiteetissa, jolloin edistetään uusien liiketoimintamallien ja teknologioiden syntyä sekä vähennetään verkkovierailujen tukkutason rakenteellisia ongelmia.
(6)
Internetyhteyden mahdollistavien mobiililaitteiden yleisen käytön vuoksi verkkovierailudatapalveluilla on erittäin suuri taloudellinen merkitys. Tämä on ratkaiseva peruste niin sovellusten ja sisällön käyttäjille kuin tarjoajillekin. Näiden markkinoiden kehittämiseksi tiedonsiirtomaksut eivät saisi haitata kasvua.
(7)
Komissio totesi verkkovierailupalvelujen kehitystilannetta Euroopan unionissa koskevasta väliraportista antamassaan tiedonannossa, että teknologian kehittyminen ja/tai verkkovierailupalvelujen vaihtoehdot, kuten VoIP-tekniikan tai WiFin saatavuus, saattavat lisätä kilpailua unionin verkkovierailupalvelujen sisämarkkinoilla. Vaikka näitä vaihtoehtoja, erityisesti VoIP-tekniikkaa, käytetään yhä enemmän kansallisella tasolla, niiden verkkovierailukäyttö ei ole kasvanut merkittävästi.
(8)
Kun otetaan huomioon mobiilidataliikenteen nopea kehittyminen ja ulkomailla verkkovierailuäänipuhelu-, -tekstiviesti- ja -datapalveluja käyttävien kuluttajien määrän lisääntyminen, on tarpeen lisätä kilpailupainetta sekä kehittää uusia liiketoimintamalleja ja teknologioita. Verkkovierailumaksujen sääntelyn olisi oltava sellaista, että ei ehkäistä sitä, että kilpailu alentaa hintoja.
(9)
Yksilöiden liikkuvuuteen ja digitaaliseen tietoon perustuvan Euroopan sosiaalisen, koulutuksellisen, kulttuurisen ja yritysystävällisen alueen luomisen olisi helpotettava kansalaisten välistä viestintää, jotta voidaan rakentaa todellinen ’kansalaisten Eurooppa’.
(10)
Sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä (käyttöoikeusdirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/19/EY (6), sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista (valtuutusdirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/20/EY (7), sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/21/EY (8), yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla (yleispalveludirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/22/EY (9) ja henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) 12 päivänä heinäkuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/58/EY (10), joista jäljempänä käytetään yhdessä nimitystä ’vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmä’, pyritään luomaan unioniin sähköisen viestinnän sisämarkkinat ja varmistamaan kuluttajansuojan korkea taso lisääntyneen kilpailun kautta.
(11)
Asetus (EY) N:o 717/2007 ei ole erillinen toimenpide, vaan se täydentää ja tukee unionin laajuisten verkkovierailujen osalta säännöksiä, jotka sisältyvät vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmään. Tämä sääntelyjärjestelmä ei ole kuitenkaan tarjonnut kansallisille sääntelyviranomaisille riittäviä keinoja ryhtyä tehokkaisiin ja päättäväisiin toimiin unionissa tarjottavien verkkovierailupalvelujen hinnoittelun suhteen, joten sillä ei ole kyetty varmistamaan verkkovierailupalvelujen sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Asetus (EY) N:o 717/2007 oli tarkoituksenmukainen väline tilanteen korjaamiseksi.
(12)
Vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmä perustuu periaatteeseen, jonka mukaan ennakkosääntelyvelvoitteita asetetaan vain silloin, kun tosiasiallista kilpailua ei ole, ja siinä säädetään kansallisten sääntelyviranomaisten säännöllisesti suorittamasta markkina-analyysistä ja velvoitteiden uudelleentarkastelusta, jotta tämän prosessin perusteella voidaan asettaa ennakkovelvoitteita sellaisille operaattoreille, jotka on nimetty huomattavan markkinavoiman yrityksiksi. Tämän prosessin vaiheita ovat merkityksellisten markkinoiden määrittely, joka tehdään direktiivin 2002/21/EY mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla annetun komission suosituksen (11), jäljempänä ’suositus’, mukaisesti, määriteltyjen markkinoiden analyysi, joka suoritetaan markkina-analyysiä ja huomattavan markkinavoiman arvioimista varten sähköisen viestinnän verkkoja ja palveluja koskevassa unionin sääntelyjärjestelmässä annettujen komission ohjeiden (12) mukaisesti, huomattavan markkinavoiman operaattoreiden nimeäminen ja ennakkovelvoitteiden asettaminen näille operaattoreille.
(13)
Suosituksessa yksilöitiin yhdeksi ennakkosääntelyn alaiseksi tulevaksi merkitykselliseksi markkinaksi kansainvälisten verkkovierailupalvelujen kansalliset tukkumarkkinat yleisissä matkaviestinverkoissa. Kansallisten sääntelyviranomaisten työ, jota ne ovat tehneet sekä itsenäisesti että eurooppalaisten sääntelyviranomaisten ryhmässä (ERG) ja sen seuraajaksi asetuksella (EY) N:o 1211/2009 (13) perustetussa Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelimessä (BEREC) kansainvälisten verkkovierailupalvelujen kansallisten tukkumarkkinoiden analysoinnissa, on kuitenkin osoittanut, että kansallinen sääntelyviranomainen ei ole vielä tehokkaasti pystynyt puuttumaan unionin laajuisten verkkovierailujen tukkuhintojen korkeaan tasoon, koska huomattavan markkinavoiman yritysten yksilöinti on vaikeaa kansainvälisten verkkovierailujen erityispiirteiden ja valtioiden rajat ylittävän luonteen vuoksi. Asetuksen (EY) N:o 717/2007 voimaantulon myötä verkkovierailumarkkinat jätettiin tarkistetun suosituksen (14) soveltamisalan ulkopuolelle.
(14)
Kansalliset sääntelyviranomaiset, jotka vastaavat niiden alueella yleensä asuvien matkaviestinasiakkaiden etujen turvaamisesta ja edistämisestä, eivät myöskään pysty valvomaan, miten toimivat muissa jäsenvaltioissa sijaitsevat vierailuverkkojen operaattorit, joista nämä asiakkaat ovat riippuvaisia käyttäessään kansainvälisiä verkkovierailupalveluja. Tämä este saattaa myös heikentää jäsenvaltioiden sellaisten toimenpiteiden tehokkuutta, jotka perustuvat niille jäävään toimivaltaan antaa kuluttajansuojasäännöksiä.
(15)
Siksi jäsenvaltioihin kohdistuu paineita ryhtyä toimiin kansainvälisten verkkovierailumaksujen alentamiseksi, mutta vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmässä säädetty kansallisten sääntelyviranomaisten soveltama ennakkosääntelymekanismi on osoittautunut riittämättömäksi siihen, että nämä viranomaiset voisivat päättäväisesti ajaa kuluttajien etua tällä nimenomaisella alalla.
(16)
Lisäksi Euroopan parlamentin päätöslauselmassa Euroopan sähköisen viestinnän sääntelystä ja markkinoista (15) komissiota kehotettiin kehittämään uusia aloitteita, joiden avulla voitaisiin laskea valtioiden rajat ylittävien matkapuhelujen korkeita hintoja, kun taas 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2006 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi päätelmissään, että kohdennettu, tehokas ja yhdennetty tieto- ja viestintäteknologiapolitiikka niin unionin kuin kansallisella tasolla on oleellinen edellytys talouskasvua ja tuottavuutta koskevien tavoitteiden saavuttamiselle, ja korosti samassa yhteydessä, että verkkovierailumaksujen hintojen alentaminen on tärkeää kilpailukyvyn kannalta.
(17)
Vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmällä pyrittiin tuolloin ilmeisten näkökohtien pohjalta poistamaan kaikki jäsenvaltioiden välisen kaupan esteet yhdenmukaistettavalta alalta, muun muassa sellaisten toimenpiteiden osalta, jotka vaikuttavat verkkovierailumaksuihin. Tämän ei kuitenkaan pitäisi estää yhdenmukaistettujen sääntöjen mukauttamista linjassa muiden näkökohtien kanssa, jotta löydettäisiin mahdollisimman tehokkaat keinot lisätä kilpailua sisämarkkinoilla verkkovierailupalveluissa ja saavuttaa kuluttajansuojan korkea taso.
(18)
Tällä asetuksella olisi näin ollen voitava poiketa vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän, erityisesti puitedirektiivin, mukaisesti sovellettavista säännöistä, eli palveluvalikoimien hinnat pitäisi huomattavan markkinavoiman puuttuessa määrittää kaupallisella sopimuksella, jolloin voitaisiin asettaa täydentäviä sääntelyvelvoitteita, jotka heijastavat unionin laajuisten verkkovierailupalvelujen erityispiirteitä.
(19)
Verkkovierailujen vähittäis- ja tukkumarkkinoihin liittyy ainutlaatuisia piirteitä, joiden vuoksi on perusteltua toteuttaa poikkeuksellisia toimenpiteitä, jotka ovat laajakantoisempia kuin vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän mukaisesti käytettävissä olevat mekanismit.
(20)
Olisi noudatettava yhteistä yhdenmukaistettua lähestymistapaa, jotta varmistetaan, että maanpäällisten yleisten matkaviestinverkkojen käyttäjät eivät unionin alueella matkustaessaan joudu maksamaan unionin laajuisista verkkovierailupalveluista kohtuuttomia hintoja, ja jotta siten tehostetaan verkkovierailuoperaattoreiden välistä kilpailua verkkovierailupalveluissa, saavutetaan kuluttajansuojan korkea taso ja säilytetään sekä innovointikannustimet että kuluttajien valintamahdollisuudet. Tätä yhteistä lähestymistapaa tarvitaan näiden palvelujen valtioiden rajat ylittävän luonteen vuoksi, jotta verkkovierailuoperaattorit voivat toimia yhden yhteisen ja johdonmukaisen sekä objektiivisiin kriteereihin perustuvan sääntelyjärjestelmän puitteissa.
(21)
Asetuksen (EY) N:o 717/2007 voimassaolo päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2012. Komissio on ennen sen voimassaolon päättymistä suorittanut sen 11 artiklan mukaisen arvioinnin, jossa komission oli määrä arvioida kyseisen asetuksen tavoitteiden saavuttamista sekä tarkastella verkkovierailuasiakkailta äänipuhelu-, tekstiviesti- ja datapalvelujen tarjoamisesta perittyjen tukku- ja vähittäishintojen kehittymistä. Euroopan parlamentille ja neuvostolle 6 päivänä heinäkuuta 2011 antamassaan arviointikertomuksessa asetuksen (EY) N:o 717/2007 toimivuutta koskevan uudelleentarkastelun tuloksista komissio päätteli, että on aiheellista jatkaa asetuksen (EY) N:o 717/2007 soveltamista 30 päivän kesäkuuta 2012 jälkeen.
(22)
Tiedot unionin laajuisten äänipuhelu-, tekstiviesti- ja datapalvelujen verkkovierailuhintojen kehittymisestä asetuksen (EY) N:o 717/2007 voimaantulon jälkeen, mukaan lukien erityisesti kansallisten sääntelyviranomaisten neljännesvuosittain keräämät ja BERECin kautta toimittamat tiedot, eivät osoita, että kilpailu vähittäis- ja tukkutasolla olisi kehittynyt kohtuullisesti ja jatkuisi kesäkuusta 2012 eteenpäin ilman sääntelytoimia. Tiedot osoittavat, että verkkovierailun vähittäis- ja tukkuhinnat ovat edelleen paljon korkeammat kuin kotimaanhinnat ja asettuvat edelleen asetuksessa (EY) N:o 717/2007 säädettyjen rajojen tasolle tai lähelle niitä ja että kilpailu näiden rajojen alapuolella on vähäistä.
(23)
Koska asetuksen (EY) N:o 717/2007 tuoma sääntelyllinen turva unionin laajuisissa verkkovierailupalveluissa tukku- ja vähittäistasolla loppuu 30 päivänä kesäkuuta 2012, on olemassa huomattava riski, että kilpailuvoimien puuttuminen verkkovierailupalvelujen sisämarkkinoilta ja verkkovierailuoperaattoreiden houkutus maksimoida verkkovierailutulonsa johtavat unionin laajuisissa verkkovierailuissa sellaisiin vähittäis- ja tukkuhintoihin, jotka eivät heijasta kohtuullisesti palvelun tarjoamisesta aiheutuvia kustannuksia, mikä vaarantaisi kyseisen asetuksen tavoitteiden saavuttamisen. Matkapuhelinten verkkovierailupalvelujen markkinoiden sääntelyä olisi sen vuoksi jatkettava 30 päivän kesäkuuta 2012 jälkeen sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi, jotta kilpailu voi kehittyä ja jotta kuluttajat saavat jatkossakin takeet siitä, että heiltä ei laskuteta kansallisiin kilpailukykyisiin hintoihin verrattuna kohtuutonta hintaa.
(24)
Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi edistettävä puitedirektiivin 8 artiklassa vahvistettua toimintapoliittista tavoitetta, joka koskee loppukäyttäjien mahdollisuuksia saada ja jakaa tietoa tai käyttää haluamiaan sovelluksia ja palveluja.
(25)
Jotta verkkovierailupalvelujen markkinoista tulisi tehokkaammat, yhdennetymmät ja kilpailukykyisemmät, ei saisi olla rajoituksia, jotka estävät yrityksiä neuvottelemasta tuloksekkaasti tukkutason käyttöoikeuksista verkkovierailupalvelujen tarjoamiseksi. Tällaisten tukkutason verkkovierailupalvelujen käyttöoikeusjärjestelyjä haittaavat esteet, jotka johtuvat eroista yritysten neuvotteluasemien vahvuudessa ja infrastruktuurin omistusosuuksissa, olisi poistettava. Virtuaalisten matkaviestinverkkojen operaattorit ja matkaviestintäpalvelujen jälleenmyyjät, joilla ei ole omaa verkkoinfrastruktuuria, tarjoavat tyypillisesti verkkovierailupalveluja, jotka perustuvat kaupallisiin tukkutason verkkovierailusopimuksiin niiden isäntämatkaviestinverkkojen operaattoreiden kanssa samassa jäsenvaltiossa. Kaupalliset neuvottelut eivät kuitenkaan kenties anna virtuaalisten matkaviestinverkkojen operaattoreille ja jälleenmyyjille riittävästi liikkumavaraa edistää kilpailua alempien hintojen avulla. Vaihtoehtoisten, innovatiivisten ja unionin laajuisten verkkovierailupalvelujen kehittämistä ja tarjoamista asiakkaille pitäisi helpottaa poistamalla nämä esteet ja tasapainottamalla virtuaalisten matkaviestinverkkojen operaattoreiden / jälleenmyyjien ja matkaviestinverkkojen operaattoreiden välistä neuvotteluasemaa käyttöoikeuksia koskevan velvoitteen ja tukkuhintakattojen avulla. Vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmään sisältyvät säännöt, erityisesti puitedirektiivin ja käyttöoikeusdirektiivin säännökset, eivät mahdollista sitä, että ongelma ratkaistaisiin asettamalla velvoitteita sellaisille operaattoreille, joilla on huomattava markkinavoima.
(26)
Siksi olisi otettava käyttöön säännöt, joilla velvoitetaan täyttämään yleisten matkaviestinverkkojen tukkutason käyttöoikeuksia koskevat kohtuulliset pyynnöt verkkovierailupalvelujen tarjoamista varten. Tällaisten käyttöoikeuksien olisi vastattava käyttöoikeuksia pyytävien tarpeita. Käyttöoikeudet olisi evättävä vain objektiivisin, esimerkiksi tekniseen toteutettavuuteen tai verkon toimintakyvyn ylläpitotarpeeseen liittyvin kriteerein. Jos käyttöoikeus evätään, vahinkoa kärsineen osapuolen olisi voitava saattaa riita ratkaistavaksi tässä asetuksessa säädetyn menettelyn mukaisesti. Tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi verkkovierailupalvelujen tarjoamiseen myönnettävät tukkutason käyttöoikeudet olisi myönnettävä tässä asetuksessa vahvistettujen, tukkutasolla sovellettavien sääntelyllisten velvoitteiden mukaisesti, ja niissä olisi otettava huomioon käyttöoikeuksien tarjoamiseen liittyvät eri kustannustekijät. Verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksien johdonmukaisen sääntelyn tulisi auttaa välttämään vääristymät jäsenvaltioiden välillä. BERECin olisi komission kanssa koordinoiden ja yhteistyössä asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa annettava suuntaviivat, jotka koskevat tukkutason käyttöoikeuksia verkkovierailupalvelujen tarjoamiseksi.
(27)
Verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia koskevan velvoitteen olisi katettava suorien tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoaminen ja verkkovierailupalvelujen tarjoaminen tukkutasolla kolmansien osapuolten harjoittamaa jälleenmyyntiä varten. Verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia koskevan velvoitteen olisi katettava myös matkaviestinverkon operaattorin velvoite antaa virtuaalisten matkaviestinverkkojen operaattoreille ja jälleenmyyjille mahdollisuus ostaa säänneltyjä tukkutason verkkovierailupalveluja tukkutason yhteenliittymiltä, jotka muodostavat keskitetyn yhteyspisteen ja standardoidun järjestelmän verkkovierailusopimuksia varten koko unionissa. Jotta voitaisiin varmistaa, että operaattorit antavat verkkovierailuoperaattoreille käyttöoikeuden kaikkiin suorien verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksien ja verkkovierailujen tukkutason jälleenmyynnin käyttöoikeuksien edellyttämiin toimintoihin kohtuullisessa ajassa, olisi julkaistava viitetarjous, joka sisältää vakioehdot suorille verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksille ja verkkovierailujen tukkutason jälleenmyynnin käyttöoikeuksille. Viitetarjouksen julkaiseminen ei saisi estää käyttöoikeuksien pyytäjien ja käyttöoikeuksien myöntäjien välisiä kaupallisia neuvotteluja lopullisen tukkusopimuksen hintatasosta tai tukkutason käyttöoikeuteen liittyvistä lisäpalveluista, joissa edetään pidemmälle kuin palveluissa, joita tarvitaan suoria verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia ja verkkovierailujen tukkutason jälleenmyynnin käyttöoikeuksia varten.
(28)
Verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia koskevan velvoitteen olisi katettava kaikki osatekijät, joita verkkovierailupalvelujen tarjoaminen edellyttää, muun muassa seuraavat: verkkoelementit ja niihin liittyvät toiminnot; asiaan liittyvät ohjelmistot, mukaan lukien käyttötukijärjestelmät; ennakkotilauksia, palvelun toimittamista, tilauksia, ylläpitoa, korjauspyyntöjä ja laskutusta koskevat tietojärjestelmät tai tietokannat; numeronmuunto tai vastaavia toimintoja tarjoavat järjestelmät; matkaviestinverkot ja virtuaaliverkkopalvelut.
(29)
Jos verkkovierailujen tukkutason jälleenmyynnin käyttöoikeuden pyytäjät pyytävät käyttöoikeutta tiettyihin toimintoihin tai palveluihin niiden toimintojen tai palvelujen lisäksi, joita tarvitaan vähittäistason verkkovierailupalvelujen tarjoamiseksi, matkaviestinverkon operaattorit voivat periä oikeudenmukaiset ja kohtuulliset maksut näistä toiminnoista tai palveluista. Näitä lisätoimintoja tai -palveluja voivat olla esimerkiksi lisäarvopalvelut, lisäohjelmistot ja -tietojärjestelmät tai laskutusjärjestelyt.
(30)
Matkaviestintäpalveluja myydään paketteina, jotka sisältävät sekä kotimaan- että verkkovierailupalveluja, mikä rajoittaa kuluttajien valinnanvaraa verkkovierailupalveluissa. Tällaiset paketit vähentävät läpinäkyvyyttä verkkovierailupalveluissa, koska paketin yksittäisten osien välinen hintavertailu on vaikeaa. Tästä johtuu, ettei operaattoreiden välillä toistaiseksi ole pakettien verkkovierailuelementtiin perustuvaa kilpailua. Verkkovierailupalvelujen helpompi saatavuus erillisenä palveluna auttaisi ratkaisemaan rakenteellisia ongelmia lisäämällä kuluttajien tietoisuutta verkkovierailuhinnoista, mahdollistamalla verkkovierailupalveluihin liittyvät selkeät kuluttajavalinnat ja siten lisäämällä kilpailupainetta kysyntäpuolella. Tämä edistäisi sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa verkkovierailupalveluissa.
(31)
Kuluttajien ja yritysten käyttämien matkaviestinnän datapalvelujen kysyntä on lisääntynyt merkittävästi viime vuosina. Verkkovierailudatapalvelujen korkeat hinnat rajoittavat kuitenkin suuresti kuluttajien ja rajojen yli toimivien yritysten mahdollisuuksia käyttää näitä palveluja unionissa. Kun otetaan huomioon, että markkinat ovat kehittymättömät ja kuluttajien käyttämien verkkovierailudatapalvelujen kysyntä kasvaa nopeasti, vähittäishintojen sääntely saattaisi vain pitää hinnat ehdotettujen enimmäishintojen tasolla, kuten asetuksen N:o 717/2007 osalta on käynyt, sen sijaan että se laskisi niitä edelleen, mikä vahvistaa sen, että uusia rakenteellisia toimenpiteitä tarvitaan.
(32)
Asiakkaiden olisi voitava siirtyä käyttämään vaihtoehtoisen verkkovierailuoperaattorin tai vaihtoehtoisten verkkovierailuoperaattoreiden palveluja vaivattomasti, mahdollisimman nopeasti teknisestä ratkaisusta riippuen, ilman seuraamuksia ja maksutta. Asiakkaille olisi annettava tiedot tästä mahdollisuudesta selkeässä, ymmärrettävässä ja helposti saatavilla olevassa muodossa.
(33)
Kuluttajilla olisi oltava oikeus hankkia kuluttajaystävällisellä tavalla verkkovierailupalvelut kotimaan mobiilipaketistaan erillisenä palveluna. Nykyään on olemassa useita tapoja, joilla säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillinen myynti toiminto voitaisiin toteuttaa teknisesti, esimerkiksi kahdella erillisellä kansainvälisen matkaviestintilaajan tunnuksella (International Mobile Subscriber Identity, IMSI-tunnus) (kaksi erillistä IMSI-tunnusta samalla SIM-kortilla), yhdellä IMSI-tunnuksella (kotioperaattori ja verkkovierailuoperaattori käyttävät samaa IMSI-tunnusta) ja kahden erillisen tai yhden IMSI-tunnuksen yhdistelmillä yhdessä sellaisen teknisen menettelyn kanssa, joka ei estä asiakasta käyttämästä suoraan vierailuverkossa tarjottuja säänneltyjä verkkovierailudatapalveluja kotiverkon operaattorin ja vierailuverkon operaattorin välisten järjestelyjen avulla.
(34)
Korkeat datapalvelujen verkkovierailuhinnat estävät asiakkaita käyttämästä mobiilidatapalveluja heidän matkustaessaan unionissa. Koska verkkovierailudatapalvelujen kysyntä lisääntyy ja merkitys kasvaa, ei pitäisi olla esteitä käyttää vaihtoehtoisia verkkovierailudatapalveluja, joita tarjotaan väliaikaisesti tai pysyvästi suoraan vierailuverkossa, riippumatta kotimaan operaattoreiden kanssa tehdyistä verkkovierailusopimuksista tai -järjestelyistä ja ilman niiden perimiä lisämaksuja. Silloin kun se on tarpeen verkkovierailudatapalvelujen tarjoamiseksi suoraan vierailuverkossa, kotimaan operaattoreiden ja verkkovierailudatapalvelujen tarjoajien olisi tehtävä yhteistyötä, jotta asiakkaita ei estettäisi pääsemästä näihin palveluihin ja käyttämästä niitä ja jotta varmistettaisiin muiden verkkovierailupalvelujen jatkuvuus.
(35)
Tässä asetuksessa ei olisi säädettävä mistään tietyistä teknisistä menettelyistä verkkovierailupalvelujen myymiseksi erillisenä palveluna, vaan asetuksella olisi valmisteltava sitä, että komissio kehittää BERECin esittämien näkemysten pohjalta tehokkaimman ja toimivimman ratkaisun, yhdistelmäratkaisu mukaan luettuna, joten siinä olisi vahvistettava kriteerit niille teknisille ominaisuuksille, jotka verkkovierailupalvelujen myynnin erillisenä palveluna mahdollistavan teknisen ratkaisun olisi täytettävä. Näihin kriteereihin olisi sisällytettävä muun muassa se, että ratkaisu voidaan ottaa käyttöön koordinoidusti ja yhdenmukaistetusti koko unionissa, ja niillä olisi varmistettava, että kuluttajilla on mahdollisuus valita nopeasti ja helposti eri operaattori verkkovierailupalveluille tarvitsematta vaihtaa numeroaan. Verkkovierailuja unionin ulkopuolella tai kolmansien maiden asiakkaiden verkkovierailuja unionin sisällä ei myöskään saisi estää.
(36)
Matkaviestinverkon operaattoreiden välistä yhteistyötä ja koordinointia olisi lisättävä, jotta luodaan tekniset mahdollisuudet erillisten verkkovierailupalvelujen tarjonnan kehittämiselle koordinoidusti ja teknisesti järkevällä tavalla estämättä suoraan vierailuverkossa tarjottujen verkkovierailudatapalvelujen käyttöä. Siksi olisi määriteltävä tarvittavat perusperiaatteet ja menetelmät, jotta voidaan nopeasti mukautua muuttuviin olosuhteisiin ja teknologian kehitykseen. BERECin olisi yhdessä asianomaisten sidosryhmien kanssa avustettava komissiota kehittämään tekniset elementit, jotta mahdollistetaan verkkovierailupalvelujen erillinen myynti ja jotta ei estetä suoraan vierailuverkossa tarjottujen verkkovierailudatapalvelujen käyttöä. Komission olisi tarvittaessa annettava eurooppalaiselle standardointielimelle toimeksianto tehdä asianomaisiin standardeihin mukautukset, joita säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillisen myynnin yhdenmukaistettu toteuttaminen edellyttää.
(37)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen säännösten yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa niiden yksityiskohtaisten sääntöjen osalta, jotka koskevat kotimaan operaattoreiden tiedonantovelvollisuuksia ja verkkovierailupalvelujen erillisen myynnin mahdollistavaa teknistä ratkaisua. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (16) mukaisesti.
(38)
BERECin olisi, ottaen huomioon tämä asetus ja sen nojalla annetut täytäntöönpanosäädökset, voitava omasta aloitteestaan antaa erityisiä teknisiä ohjeita säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillisestä myynnistä tai muista tämän asetuksen soveltamisalaan sisältyvistä seikoista.
(39)
Jotta säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillinen myynti toteutuisi täysin, tällaiseen myyntiin on tarpeen yhdistää velvoite myöntää tukkutason käyttöoikeudet verkkovierailupalvelujen tarjontaa varten, jotta voidaan helpottaa uusien tai nykyisten toimijoiden pääsyä markkinoille, mukaan lukien rajat ylittäviä verkkovierailupalveluja tarjoavat operaattorit. Tällainen ratkaisu estäisi vääristymät jäsenvaltioiden välillä varmistamalla johdonmukaisen sääntelyllisen lähestymistavan ja edistäisi siten sisämarkkinoiden kehitystä. Säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillisen myynnin toteuttaminen edellyttää kuitenkin, että operaattoreille jätetään kohtuullinen aika mukauttaa toimintaansa teknisellä tasolla, minkä vuoksi rakenteelliset toimenpiteet johtavat aitoihin sisämarkkinoihin ja riittävään kilpailuun vasta jonkin ajan jälkeen. Tästä syystä verkkovierailuäänipuhelu-, -tekstiviesti- ja -datapalvelujen tukkutason enimmäishinnat ja samojen palvelujen osalta myös vähittäishintojen turvarajat olisi pidettävä voimassa tilapäisesti ja asianmukaisella tasolla, jotta nykyiset kuluttajahyödyt säilyisivät tällaisten rakenteellisten toimenpiteiden toteutuksen edellyttämän siirtymäkauden aikana.
(40)
Tilapäistä hintasääntelyä jatkettaessa olisi verkkovierailuasiakkaiden etujen suojaamiseksi asetettava sääntelyvelvoitteita niin vähittäis- kuin tukkutasollakin, koska kokemus on osoittanut, että unionin laajuisten verkkovierailupalvelujen tukkuhintojen alennukset eivät välttämättä näy verkkovierailujen vähittäishintojen alentumisena, koska siihen ei ole kannustimia. Toisaalta toimet vähittäishintojen alentamiseksi ilman, että puututaan näiden palvelujen tarjontaan liittyvien tukkutason kustannusten tasoon, voisivat haitata verkkovierailupalvelujen sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa eivätkä johtaisi kilpailun lisääntymiseen.
(41)
Siihen asti kun rakenteellisilla toimenpiteillä on saatu aikaan riittävästi kilpailua verkkovierailupalvelujen sisämarkkinoille, mikä johtaisi tukkukustannusten laskuun, joka puolestaan siirrettäisiin kuluttajahintoihin, tehokkain ja oikeasuhteisin tapa säännellä unionin sisäisten verkkovierailupuhelujen soittamisen ja vastaanottamisen hintatasoa on unionin laajuisen keskimääräisen minuuttihinnan enimmäismäärän vahvistaminen tukkutasolla sekä maksujen rajoittaminen vähittäistasolla soveltamalla asetuksella (EY) N:o 717/2007 käyttöön otettua eurotariffia, jota laajennettiin asetuksessa (EY) N:o 544/2009 (17) säädetyllä eurotekstiviestitariffilla ja jota olisi laajennettava tässä asetuksessa säädetyllä eurodatatariffilla. Keskimääräistä tukkuhintaa olisi sovellettava minkä tahansa unionissa olevan matkaviestintäoperaattoriparin välillä määrättynä ajanjaksona.
(42)
Tilapäiset euroäänipuhelu-, eurotekstiviesti- ja eurodatatariffit olisi vahvistettava turvatasolle, joka takaa, että kuluttajahyödyt eivät ainoastaan säily vaan jopa lisääntyvät rakenteellisten toimenpiteiden toteutuksen edellyttämän siirtymäkauden aikana, ja joka samalla turvaa verkkovierailuoperaattoreille riittävän katteen ja kannustaa tarjoamaan kilpailukykyisiä verkkovierailupalveluja alemmin maksuin. Siirtymäkauden aikana verkkovierailuoperaattoreiden olisi ilmoitettava kuluttajille aktiivisesti eurotariffeista sekä tarjottava niitä maksutta ja selkeällä ja avoimella tavalla kaikille verkkovierailuasiakkailleen.
(43)
Verkkovierailuasiakkaille tarjottavien tilapäisten euroäänipuhelu-, eurotekstiviesti- ja eurodatatariffien olisi vastattava kohtuullista katetta, joka ylittää verkkovierailupalvelujen tarjoamisen tukkukustannukset, samalla kun verkkovierailuoperaattorit säilyttävät vapauden kilpailla eriyttämällä tarjontaansa ja mukauttamalla hinnoittelurakennettaan markkinaolosuhteiden ja kuluttajien mieltymysten mukaan. Tällaiset turvarajat olisi asetettava sellaiselle tasolle, etteivät ne vääristä rakenteellisten toimenpiteiden etuja kilpailun kannalta, ja ne voitaisiin poistaa sen jälkeen, kun rakenteelliset toimenpiteet ovat tuottaneet konkreettisia hyötyjä asiakkaille. Tätä sääntelyllistä lähestymistapaa ei olisi sovellettava siihen tariffin osaan, joka laskutetaan lisäarvopalvelujen tarjoamisesta, vaan ainoastaan tällaisten palvelujen käyttöä koskeviin tariffeihin.
(44)
Tämän sääntelyllisen lähestymistavan pitäisi olla helposti toteutettavissa ja valvottavissa, jotta hallinnolliset rasitteet, joita sen vaatimuksista aiheutuu operaattoreille ja verkkovierailuoperaattoreille ja sen valvonnasta ja täytäntöönpanosta aiheutuu kansallisille sääntelyviranomaisille, pysyisivät mahdollisimman pieninä. Sen olisi myös oltava avoin ja välittömästi unionin kaikkien matkaviestinasiakkaiden ymmärrettävissä. Lisäksi sen olisi luotava varmuutta ja ennakoitavuutta verkkovierailupalveluja tukku- ja vähittäistasolla tarjoaville operaattoreille. Siksi minuuttikohtaiset enimmäishinnat sekä tukku- että vähittäistasolla olisi eriteltävä rahamääräisesti tässä asetuksessa.
(45)
Täten yksilöidyssä tukkutason minuuttikohtaisessa keskimääräisessä enimmäishinnassa olisi otettava huomioon unionin laajuisen verkkovierailupuhelun eri osatekijät, erityisesti matkaviestinverkossa puhelujen soittamisesta ja vastaanottamisesta aiheutuvat kustannukset, mukaan lukien yleiskustannukset, merkinanto ja välitys. Puhelujen soittamisen ja vastaanottamisen soveltuvimpana vertailukohtana on unionissa toimivien matkaviestinverkon operaattoreiden keskimääräinen puhelujen vastaanottamisesta perimä maksu, joka perustuu kansallisten sääntelyviranomaisten antamiin, komission julkaisemiin tietoihin. Tässä asetuksessa vahvistettu minuuttikohtainen keskimääräinen enimmäishinta olisi siksi määritettävä ottaen huomioon keskimääräinen matkapuhelun vastaanottamisesta perittävä maksu, joka toimii vertailukohtana kyseisille kustannuksille. Tukkutason minuuttikohtaisen keskimääräisen enimmäishinnan olisi laskettava vuosittain, jotta otettaisiin huomioon kansallisten sääntelyviranomaisten ajoittain toteuttamat matkapuhelujen vastaanottamisesta perittävien maksujen alennukset.
(46)
Vähittäistasolla sovellettavan tilapäisen euroäänipuhelutariffin olisi annettava verkkovierailuasiakkaille takeet siitä, että heiltä ei laskuteta kohtuutonta hintaa säännellyn verkkovierailupuhelun soittamisesta tai vastaanottamisesta, samalla kun se jättää verkkovierailuoperaattoreille riittävästi liikkumavaraa asiakkaille tarjoamiensa tuotteiden eriyttämiseksi.
(47)
Turvarajojen tilapäisen voimassaolon aikana kaikkien kuluttajien olisi voitava lisämaksuitta tai ennakkoehdoitta valita yksinkertainen verkkovierailuhinta, joka ei ylitä enimmäishintoja, ja heille olisi tiedotettava tästä. Tukkukustannusten ja vähittäishintojen välisen kohtuullisen marginaalin olisi annettava verkkovierailuoperaattoreille takeet kaikkien vähittäistason erityisten verkkovierailukustannusten kattamisesta, asianmukaiset markkinointikulut ja laitetuet mukaan lukien, ja mahdollistettava myös kohtuullinen voitto. Tilapäiset euroäänipuhelu-, eurotekstiviesti- ja eurodatatariffit ovat asianmukainen keino mahdollistaa suoja kuluttajille ja joustavuus verkkovierailuoperaattoreille. Euroäänipuhelu-, eurotekstiviesti- ja eurodatatariffien enimmäismäärien olisi laskettava vuosittain tukkutason mukaisesti.
(48)
Turvarajojen tilapäisen voimassaolon aikana uusille verkkovierailuasiakkaille olisi tiedotettava perusteellisesti ja selkeällä ja ymmärrettävällä tavalla unionissa sovellettavien verkkovierailun hintojen valikoimasta, mukaan lukien tilapäisten euroäänipuhelu-, eurotekstiviesti- ja eurodatatariffien mukaiset hinnat. Nykyisille verkkovierailuasiakkaille olisi tarjottava mahdollisuus valita uudet tilapäisten euroäänipuhelu-, eurotekstiviesti- ja eurodatatariffien mukaiset hinnat tai muut verkkovierailuhinnat tietyn ajan kuluessa. Nykyiset verkkovierailuasiakkaat, jotka eivät ole tehneet kyseistä valintaa tämän ajan kuluessa, jaotellaan niihin, jotka ovat jo vapaaehtoisesti siirtyneet erityiseen verkkovierailuhinnastoon tai -pakettiin ennen tämän asetuksen voimaantuloa, ja niihin, jotka eivät ole tehneet niin. Jälkimmäiseen ryhmään olisi automaattisesti sovellettava tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten mukaista hinnastoa. Verkkovierailuasiakkaisiin, jotka jo hyötyvät yksilöllisten vaatimustensa mukaisista ja niiden perusteella valitsemistaan erityisistä verkkovierailuhinnastoista tai -paketeista, olisi sovellettava edelleen heidän aiemmin valitsemaansa hinnastoa tai pakettia, mikäli he ilmoittavat verkkovierailuoperaattorilleen valitsevansa edelleen tämän hinnaston sen jälkeen, kun heitä on muistutettu nykyisistä hintaehdoista ja sovellettavista eurotariffeista. Tällaisiin erityisiin verkkovierailuhinnastoihin ja -paketteihin voisivat kuulua esimerkiksi kiinteät verkkovierailumaksut, muut kuin julkiset hinnastot, hinnastot, joihin sisältyy ylimääräisiä kiinteitä verkkovierailumaksuja, euroäänipuhelu-, eurotekstiviesti- ja eurodatatariffien enimmäistasoa alempia minuuttikohtaisia maksuja koskevat hinnastot tai puhelun muodostamisesta perittäviä maksuja koskevat hinnastot.
(49)
Koska tämän asetuksen olisi oltava puitedirektiivin 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu erityistoimenpide ja koska unionin laajuisten verkkovierailupalvelujen tarjoajat voidaan tässä asetuksessa velvoittaa tekemään muutoksia verkkovierailun vähittäishintoihin tämän asetuksen vaatimusten täyttämiseksi, tällaisten muutosten ei pitäisi antaa matkaviestinasiakkaille oikeutta vetäytyä sopimuksistaan vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän toteuttamiseksi annettujen kansallisten säännösten nojalla.
(50)
Tämä asetus ei saisi estää tekemästä kuluttajille innovatiivisia tarjouksia, jotka ovat edullisempia kuin tässä asetuksessa määritellyt tilapäiset euroäänipuhelu-, eurotekstiviesti- ja eurodatatariffit, vaan asetuksella olisi pikemminkin kannustettava tekemään verkkovierailuasiakkaille innovatiivisia tarjouksia alemmin hinnoin erityisesti siinä säädetyillä rakenteellisilla toimenpiteillä luodun lisäkilpailupaineen vaikutuksesta. Tässä asetuksessa ei edellytetä verkkovierailumaksujen ottamista uudelleen käyttöön tapauksissa, joissa ne on poistettu kokonaan, eikä nykyisten verkkovierailumaksujen korottamista tässä asetuksessa säädettyjen tilapäisten turvarajojen tasolle.
(51)
Kun enimmäishintoja ei ole määritetty euroina, sovellettavat alkuperäiset rajat sekä näiden rajojen tarkistetut arvot olisi määritettävä asianmukaisena valuuttana soveltamalla Euroopan unionin virallisessa lehdessä tässä asetuksessa määritettynä päivänä julkaistavia viitekursseja. Jos viitekursseja ei ole julkaistu määritettynä päivänä, olisi sovellettava viitekursseja, jotka on julkaistu ensimmäisessä tällaisia viitekursseja sisältävässä kyseistä päivää seuraavassa Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Jotta suojeltaisiin kuluttajia säänneltyjen verkkovierailupalvelujen (säänneltyjen verkkovierailuäänipuhelu-, -tekstiviesti- ja -datapalvelujen) vähittäishintojen nousulta, joka johtuu muiden valuuttojen kuin euron viitekurssin vaihteluista, jäsenvaltion, jonka valuutta on muu kuin euro, olisi käytettävä useiden viitekurssien keskiarvoa tietyllä aikavälillä määrittääkseen vähittäistason enimmäishinnat valuutassaan.
(52)
Joidenkin matkaviestintäoperaattoreiden tapa laskuttaa verkkovierailupuhelujen tarjoamisesta tukkutasolla jopa 60 sekunnin vähimmäislaskutusyksiköiden perusteella, kun muissa tukkutason yhdysliikennemaksuissa sovelletaan yleensä sekuntipohjaista laskutusta, vääristää kilpailua näiden operaattoreiden ja eri laskutusmenetelmiä soveltavien operaattoreiden välillä ja heikentää tällä asetuksella käyttöön otettujen tukkutason enimmäishintojen yhdenmukaista soveltamista. Se edustaa myös lisäkulua, jolla tukkukustannusten nousun myötä on kielteisiä vaikutuksia verkkovierailuäänipuhelujen hinnoitteluun vähittäistasolla. Matkaviestintäoperaattoreita olisi tämän vuoksi vaadittava laskuttamaan säänneltyjen verkkovierailupuhelujen tarjoamisesta tukkutasolla sekuntipohjaisesti.
(53)
BERECin edeltäjä ERG-ryhmä on arvioinut, että matkaviestintäoperaattoreiden tapa laskuttaa verkkovierailupalveluista vähittäistasolla yli sekunnin pituisten laskutusyksiköiden perusteella on korottanut tyypillistä euroäänipuhelutariffilaskua soitettujen puheluiden osalta 24 prosenttia ja vastaanotettujen puheluiden osalta 19 prosenttia. Se on katsonut myös, että nämä lisät edustavat piilokuluja, koska ne ovat useimpien kuluttajien havaitsemattomissa. Tästä syystä ERG-ryhmä suositteli kiireellisiä toimia euroäänipuhelutariffeihin vähittäistasolla sovellettavien erilaisten laskutuskäytäntöjen yhdenmukaistamiseksi.
(54)
Asetuksella (EY) N:o 717/2007 otettiin käyttöön eurotariffi unionissa ja siten luotiin yhteinen lähestymistapa sen varmistamiseksi, että verkkovierailuasiakkaat eivät joudu maksamaan säännellyistä verkkovierailupuheluista kohtuuttomia hintoja, mutta matkaviestintäoperaattoreiden harjoittamat erilaiset laskutusyksikkökäytännöt heikentävät merkittävästi asetuksen yhdenmukaista soveltamista. Tämä merkitsee myös sitä, että vaikka unionin laajuiset verkkovierailupalvelut ovat luonteeltaan rajat ylittäviä, säänneltyjen verkkovierailupuhelujen laskutukseen sovelletaan toisistaan poikkeavia ratkaisuja, jotka vääristävät kilpailuedellytyksiä sisämarkkinoilla.
(55)
Tämän vuoksi olisi otettava käyttöön yhteiset säännöt euroäänipuhelutariffin laskujen laskutusyksiköistä vähittäistasolla, jotta sisämarkkinoita voitaisiin lujittaa edelleen ja taata kaikkialla unionissa sama korkea kuluttajansuojan taso unionin laajuisten verkkovierailupalvelujen käyttäjille.
(56)
Säänneltyjen verkkovierailupuhelujen vähittäistason tarjoajia olisi sen vuoksi vaadittava laskuttamaan asiakkaitaan sekuntipohjaisesti kaikista euroäänipuhelutariffin alaisista puheluista, lukuun ottamatta mahdollisuutta soveltaa enintään 30 sekunnin pituista vähimmäislaskutusaikaa soitetuista puheluista. Tämän ansiosta verkkovierailuoperaattorit voivat kattaa kaikki kohtuulliset puhelun muodostamisesta aiheutuvat kustannukset ja kilpailla joustavasti tarjoamalla lyhyempiä vähimmäislaskutusaikoja. Vähimmäislaskutusaika ei ole perusteltu vastaanotettavissa euroäänipuhelutariffipuheluissa, koska taustalla oleva tukkukustannus laskutetaan sekuntipohjaisesti ja kaikki puhelun muodostamisesta aiheutuvat kustannukset sisältyvät jo matkaviestinverkon laskevan liikenteen maksuihin.
(57)
Asiakkaiden ei tulisi joutua maksamaan vastaajaviestien vastaanottamisesta vierailuverkossa, koska he eivät pysty hallitsemaan tällaisten viestien kestoa. Tämän ei tulisi vaikuttaa muihin vastaajan käytöstä perittäviin hintoihin, kuten vastaajaviestien kuuntelemisesta perittäviin hintoihin.
(58)
Raja-alueilla asuvien asiakkaiden ei pitäisi saada tarpeettoman suuria laskuja tahattomien verkkovierailujen vuoksi. Verkkovierailuoperaattoreiden olisi näin ollen toteutettava aiheelliset toimenpiteet suojellakseen asiakkaitaan siltä, että näille aiheutuu verkkovierailumaksuja kotijäsenvaltiossa ollessa. Tähän olisi sisällyttävä asianmukaiset tiedotustoimet, jotta asiakkaat voisivat aktiivisesti ehkäistä tällaiset tahattomat verkkovierailutilanteet. Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi oltava tietoisia tilanteista, joissa asiakkaat kohtaavat ongelmia heidän joutuessaan maksamaan verkkovierailumaksuja heidän ollessaan yhä kotijäsenvaltiossaan, ja niiden olisi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä ongelman lievittämiseksi.
(59)
Verkkovierailutekstiviestipalvelujen osalta on verkkovierailuäänipuhelujen tapaan olemassa huomattava riski, että pelkkä tukkutason hinnoitteluvelvoitteiden asettaminen ei johtaisi automaattisesti hintojen alenemiseen vähittäisasiakkaiden osalta. Toisaalta toimet vähittäishintojen alentamiseksi ilman, että puututaan näiden palvelujen tarjontaan liittyvien tukkutason kustannusten tasoon, voisivat rajoittaa joidenkin verkkovierailuoperaattoreiden, erityisesti pienempien verkkovierailuoperaattoreiden, asemaa ja lisätä hintapainostuksen riskiä.
(60)
Lisäksi verkkovierailupalvelujen markkinoiden erityinen rakenne ja niiden rajat ylittävä luonne aiheuttavat sen, että vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmä ei ole antanut kansallisille sääntelyviranomaisille sopivia välineitä ratkaista tehokkaasti kilpailuongelmia, jotka ovat säänneltyjen verkkovierailutekstiviestipalvelujen korkean tukku- ja vähittäishintatason taustalla. Sillä ei ole kyetty varmistamaan sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa, ja tilanne olisi korjattava.
(61)
Säännellyille verkkovierailutekstiviestipalveluille olisi näin ollen asetettava sääntelyllisiä velvoitteita tukkutasolla, jotta tukkuhintojen ja palvelun tarjonnasta aiheutuvien kustannusten suhde saataisiin kohtuullisemmaksi, ja vähittäistasolla siirtymäkaudeksi, jotta voitaisiin suojata verkkovierailuasiakkaiden edut, kunnes rakenteelliset toimenpiteet toimivat käytännössä.
(62)
Siihen asti kun rakenteellisilla toimenpiteillä on saatu aikaan riittävästi kilpailua verkkovierailupalvelujen markkinoilla, tehokkain ja oikeasuhteisin lähestymistapa säänneltyjen verkkovierailutekstiviestien hintatason sääntelemiseksi tukkutasolla on unionin laajuisen keskimääräisen enimmäishinnan vahvistaminen vierailuverkosta lähetettävälle tekstiviestille. Keskimääräistä tukkuhintaa olisi sovellettava minkä tahansa unionissa olevan operaattoriparin välillä määrättynä ajanjaksona.
(63)
Säänneltyjen verkkovierailutekstiviestipalvelujen tukkutason enimmäishinnan olisi katettava kaikki kustannukset, joita tukkupalvelun tarjoajalle aiheutuu, mukaan lukien muun muassa verkkovierailutekstiviestien välittäminen lähdeverkossa, kauttakulku ja kohdeverkossa välittämisen kattamaton kustannus vierailuverkossa. Säänneltyjen verkkovierailutekstiviestipalvelujen tarjoajia olisi siten kiellettävä perimästä erillistä kohdeverkkomaksua verkkovierailutekstiviestien vastaanottamisesta omassa verkossaan tällä asetuksella vahvistettujen sääntöjen johdonmukaisen soveltamisen varmistamiseksi.
(64)
Jotta tukkutason verkkovierailutekstiviestipalvelujen enimmäishinnat ilmentäisivät tarkemmin palvelujen tarjonnasta aiheutuvia kustannuksia ja jotta kilpailu voisi kehittyä vähittäistasolla, säänneltyjen tekstiviestien tukkutason enimmäishintoja olisi mukautettava myöhempiä kustannusvähennyksiä vastaavasti.
(65)
Asetuksessa (EY) N:o 544/2009 katsottiin, että verkkovierailupalvelujen markkinoille kilpailua synnyttävien rakenteellisten tekijöiden puuttuessa tehokkain ja oikeasuhteisin lähestymistapa unionin laajuisten verkkovierailutekstiviestien hintatason sääntelemiseksi vähittäistasolla oli vaatia matkaviestintäoperaattoreita tarjoamaan verkkovierailuasiakkailleen eurotekstiviestitariffia, joka ei ylitä määritettyä enimmäishintaa.
(66)
Siihen asti kun rakenteelliset toimenpiteet toimivat käytännössä, tilapäinen eurotekstiviestitariffi olisi säilytettävä turvatasolla, joka takaa nykyisten kuluttajahyötyjen säilymisen ja turvaa verkkovierailuoperaattoreille riittävän katteen, mutta heijastaa kohtuullisemmin palvelun tarjonnasta aiheutuvia kustannuksia.
(67)
Verkkovierailuasiakkaille tarjottavan tilapäisen eurotekstiviestitariffin olisi siten vastattava kohtuullista katetta, joka ylittää säänneltyjen verkkovierailutekstiviestipalvelujen tarjoamisen kustannukset, samalla kun verkkovierailuoperaattorit säilyttävät vapauden kilpailla eriyttämällä tarjontaansa ja mukauttamalla hinnoittelurakennettaan markkinaolosuhteiden ja kuluttajien mieltymysten mukaan. Tällainen turvaraja olisi asetettava tasolle, joka ei vääristä rakenteellisten toimenpiteiden etuja kilpailun kannalta, ja se voitaisiin poistaa sen jälkeen, kun rakenteelliset toimenpiteet toimivat käytännössä. Tätä sääntelyllistä lähestymistapaa ei olisi sovellettava lisäarvollisiin tekstiviestipalveluihin.
(68)
Verkkovierailuasiakkaiden ei pitäisi joutua maksamaan lisämaksua säännellyn verkkovierailutekstiviestin tai vastaajaviestin vastaanottamisesta vierailuverkossa, koska nämä kohdeverkkokustannukset katetaan jo vähittäishinnassa, joka peritään säännellyn verkkovierailutekstiviestin tai vastaajaviestin lähettämisestä.
(69)
Eurotekstiviestitariffia olisi automaattisesti sovellettava kaikkiin sekä uusiin että vanhoihin verkkovierailuasiakkaisiin, jotka eivät nimenomaisesti ole valinneet tai valitse jotain erityistä tekstiviestien verkkovierailuhinnastoa tai verkkovierailupalvelupakettia, joka sisältää säänneltyjä tekstiviestien verkkovierailupalveluja.
(70)
Tekstiviesti on lyhytsanomapalvelun (SMS) tekstiviesti, joka poikkeaa selkeästi muista viesteistä, kuten multimediaviesteistä tai sähköpostiviesteistä. Jotta tämän asetuksen toimivuutta ei heikennettäisi ja sen tavoitteet saavutettaisiin kauttaaltaan, olisi kiellettävä kaikki verkkovierailutekstiviestin teknisten parametrien sellaiset muutokset, jotka erottaisivat sen kotimaan tekstiviestistä.
(71)
Kansallisten sääntelyviranomaisten keräämät tiedot osoittavat, että keskimääräiset tukkuhinnat, joita vierailuverkon operaattorit perivät verkkovierailudatapalveluista verkkovierailuasiakkaiden verkkovierailuoperaattoreilta, ovat edelleen korkealla tasolla. Vaikka nämä tukkuhinnat näyttävät olevan laskusuunnassa, ne ovat edelleen hyvin korkeita suhteessa kustannuksiin.
(72)
Verkkovierailudatapalvelujen tukkuhintojen pysyminen korkeina johtuu lähinnä muiden kuin ensisijaisten verkkojen operaattoreiden perimistä korkeista tukkuhinnoista. Nämä hinnat johtuvat liikenteen ohjaamisen rajoituksista, jotka eivät jätä operaattoreille kannustetta alentaa yksipuolisesti tukkuhintojaan, sillä liikenne vastaanotetaan riippumatta laskutettavasta hinnasta. Tämä johtaa tukkukustannusten äärimmäisiin vaihteluihin. Muihin kuin ensisijaisiin verkkoihin sovellettavat verkkovierailudatapalvelujen tukkuhinnat ovat joissakin tapauksissa kuusi kertaa korkeammat kuin ensisijaisiin verkkoihin sovellettavat. Tällaiset verkkovierailudatapalvelujen kohtuuttoman korkeat tukkuhinnat johtavat huomattaviin kilpailuedellytysten vääristymiin matkaviestintäoperaattoreiden välillä unionissa, mikä heikentää sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Ne myös rajoittavat verkkovierailuoperaattoreiden mahdollisuuksia ennakoida tukkukustannuksiaan ja tarjota asiakkailleen avoimia ja kilpailukykyisiä vähittäishintapaketteja. Kun otetaan huomioon kansallisten sääntelyviranomaisten rajalliset mahdollisuudet ratkaista näitä ongelmia tehokkaasti kansallisella tasolla, verkkovierailudatapalveluihin olisi sovellettava tukkutason enimmäishintaa. Säännellyille verkkovierailudatapalveluille olisi näin ollen asetettava sääntelyllisiä velvoitteita tukkutasolla, jotta tukkuhintojen ja palvelun tarjonnasta aiheutuvien kustannusten suhde saataisiin kohtuullisemmaksi, ja vähittäistasolla, jotta voitaisiin suojata verkkovierailuasiakkaiden edut.
(73)
Verkkovierailuoperaattorit eivät saisi periä verkkovierailuasiakkaalta maksua säännellystä verkkovierailupalvelusta, jos verkkovierailuasiakas ei hyväksy palvelun tarjoamista tai kunnes tämä hyväksyy sen.
(74)
Tämän asetuksen soveltamisalan olisi katettava unionin laajuisten verkkovierailudatapalvelujen vähittäistason tarjonta. Verkkovierailupalvelujen markkinoiden erityispiirteet, jotka oikeuttivat asetuksen (EY) N:o 717/2007 antamisen ja velvoitteiden asettamisen matkaviestintäoperaattoreille unionin laajuisen verkkovierailuäänipuhelujen ja -tekstiviestien tarjonnan osalta, koskevat yhtä lailla unionin laajuista verkkovierailudatapalvelujen vähittäistason tarjontaa. Verkkovierailuäänipuhelu- ja -tekstiviestipalvelujen tapaan verkkovierailudatapalveluja ei osteta erikseen kansallisella tasolla, vaan ne ovat vain osa laajempaa vähittäistason kuluttajatuotetta, jonka asiakkaat ostavat verkkovierailuoperaattoriltaan, mikä rajoittaa kilpailuvoimien toimintaa. Lisäksi nämä palvelut ovat luonteeltaan rajat ylittäviä, minkä vuoksi kansalliset sääntelyviranomaiset, jotka vastaavat omalla alueellaan asuvien matkaviestinasiakkaiden etujen turvaamisesta ja edistämisestä, eivät pysty valvomaan muissa jäsenvaltioissa sijaitsevien vierailuverkkojen operaattoreiden toimintaa.
(75)
Äänipuhelu- ja tekstiviestipalvelujen osalta jo käytössä olevien sääntelyllisten toimenpiteiden tapaan tehokkain ja oikeasuhteisin tapa säännellä unionin laajuisten vähittäistason verkkovierailudatapalvelujen hintatasoa siirtymäkautena, kunnes rakenteellisilla toimenpiteillä on saatu aikaan riittävästi kilpailua, on vaatia verkkovierailuoperaattoreita tarjoamaan verkkovierailuasiakkailleen tilapäistä eurodatatariffia, joka ei ylitä määritettyä enimmäishintaa. Eurodatatariffi olisi vahvistettava turvatasolle, joka takaa kuluttajansuojan siihen asti, kun rakenteelliset toimenpiteet toimivat käytännössä, ja turvaa verkkovierailuoperaattoreille riittävän katteen, mutta heijastaa kohtuullisemmin palvelun tarjonnasta aiheutuvia kustannuksia.
(76)
Verkkovierailuasiakkaille tarjottavan tilapäisen eurodatatariffin olisi siten vastattava kohtuullista katetta, joka ylittää säänneltyjen verkkovierailudatapalvelujen tarjoamisen kustannukset, samalla kun verkkovierailuoperaattorit säilyttävät vapauden kilpailla eriyttämällä tarjontaansa ja mukauttamalla hinnoittelurakennettaan markkinaolosuhteiden ja kuluttajien mieltymysten mukaan. Tällainen turvaraja olisi asetettava tasolle, joka ei vääristä rakenteellisten toimenpiteiden etuja kilpailun kannalta, ja se voitaisiin poistaa sen jälkeen, kun rakenteelliset toimenpiteet ovat tuottaneet konkreettisia ja kestäviä hyötyjä asiakkaille. Verkkovierailuäänipuhelu- ja -tekstiviestipalvelujen osalta noudatetun lähestymistavan mukaisesti tilapäisen eurodatatariffin säänneltyjen enimmäishintojen kehityksen tulisi olla laskeva ottaen huomioon, että vähittäistason verkkovierailudatapalvelujen tarjoamisesta aiheutuvien kustannusten ennakoidaan vähenevän.
(77)
Tilapäistä eurodatatariffia olisi automaattisesti sovellettava kaikkiin sekä uusiin että nykyisiin verkkovierailuasiakkaisiin, jotka eivät nimenomaisesti ole valinneet tai valitse jotain erityistä datapalvelujen verkkovierailuhinnastoa tai verkkovierailupalvelupakettia, joka sisältää säänneltyjä verkkovierailudatapalveluja.
(78)
Sen varmistamiseksi, että kuluttajat maksavat vain tosiasiallisesti kuluttamistaan datapalveluista, ja jotta vältettäisiin asetuksen (EY) N:o 717/2007 voimaantulon jälkeen äänipuhelupalveluissa havaitut ongelmat, jotka liittyvät operaattoreiden soveltamista laskutusmekanismeista kuluttajille aiheutuviin piilomaksuihin, tilapäinen eurodatatariffi olisi laskutettava kilotavupohjaisesti. Tällainen laskutus vastaa tukkutasolla jo sovellettavaa laskutusmekanismia.
(79)
Verkkovierailuoperaattorit voivat tarjota kohtuukäyttöön sovellettavaa, kaikenkattavaa kiinteää kuukausimaksua, johon ei sovelleta enimmäishintaa ja joka voi kattaa kaikki unionin laajuiset verkkovierailupalvelut.
(80)
Jotta kaikki matkapuhelimen käyttäjät hyötyisivät tämän asetuksen säännöksistä, tilapäisiä vähittäishinnoitteluvaatimuksia olisi sovellettava riippumatta siitä, onko verkkovierailuasiakkailla verkkovierailuoperaattorinsa kanssa etukäteismaksuun vai jälkikäteislaskutukseen perustuva sopimus ja riippumatta siitä, onko verkkovierailuoperaattorilla oma verkko vai onko se virtuaalisen matkaviestinverkon operaattori vai matkapuhelinpalvelujen jälleenmyyjä.
(81)
Jos unionin matkapuhelinpalvelujen tarjoajat katsovat, että niiden asiakkaille yhteentoimivuudesta ja päästä päähän -liitettävyydestä koituvat edut vaarantuvat, koska muissa jäsenvaltioissa toimivien matkaviestinverkkojen operaattoreiden kanssa tehdyt verkkovierailujärjestelyt päättyvät tai saattavat päättyä, tai ne eivät kykene tarjoamaan asiakkailleen palvelua toisessa jäsenvaltiossa, koska vähintään yhden tukkutason verkkopalvelujen tarjoajan kanssa ei ole saatu aikaan sopimusta, kansallisten sääntelyviranomaisten olisi käytettävä tarvittaessa käyttöoikeusdirektiivin 5 artiklan mukaisia valtuuksiaan varmistaakseen asianmukaisen käyttöoikeuden ja yhteenliittämisen, jotta päästä päähän -liitettävyys ja palvelujen yhteentoimivuus voidaan varmistaa ottaen huomioon puitedirektiivin 8 artiklassa säädetyt tavoitteet ja erityisesti täysin toimivien sähköisten viestintäpalvelujen sisämarkkinoiden luomista koskeva tavoite.
(82)
Jotta parannettaisiin verkkovierailupalvelujen vähittäishintojen avoimuutta ja autettaisiin verkkovierailuasiakkaita tekemään päätöksiä mobiililaitteidensa käytöstä ulkomailla, matkaviestintäpalvelujen tarjoajien olisi annettava verkkovierailuasiakkailleen maksutta tietoa verkkovierailuhinnoista, joita heihin sovelletaan, kun he käyttävät verkkovierailupalveluja vierailujäsenvaltiossa. Koska tietyt asiakasryhmät voivat olla hyvin perillä verkkovierailuhinnoista, verkkovierailuoperaattoreiden olisi tarjottava mahdollisuus kirjautua helposti pois tällaisesta automaattisesta viestipalvelusta. Lisäksi palveluntarjoajien olisi aktiivisesti annettava asiakkailleen, edellyttäen että nämä ovat unionin alueella, pyynnöstä ja maksutta lisätietoja minuutti-, tekstiviesti- tai megatavukohtaisista datamaksuista (arvonlisävero mukaan lukien), joita peritään äänipuhelujen soittamisesta ja vastaanottamisesta, tekstiviestien ja multimediaviestien lähettämisestä ja vastaanottamisesta sekä muiden datapalvelujen käyttämisestä vierailujäsenvaltiossa.
(83)
Avoimuus edellyttää lisäksi, että palveluntarjoajat antavat tietoja verkkovierailumaksuista, erityisesti euroäänipuhelu-, eurotekstiviesti- ja eurodatatariffeista sekä kaikenkattavasta kiinteästä hinnasta, mikäli ne sellaista tarjoavat, liittymäsopimuksia tehtäessä ja joka kerta, kun verkkovierailumaksuihin tehdään muutoksia. Verkkovierailuoperaattoreiden olisi annettava verkkovierailumaksuja koskevat tiedot asianmukaisin tavoin, kuten laskutuksen, internetin, televisiomainosten tai suoramainontapostin avulla. Kaikki hintoja ja palvelujen ehtoja koskevat tiedot ja tarjoukset olisi esitettävä selkeässä, ymmärrettävässä, vertailun mahdollistavassa ja avoimessa muodossa. Verkkovierailutarjousten mainonnassa ja kuluttajille suunnatussa markkinoinnissa olisi täysimääräisesti noudatettava kuluttajansuojalainsäädäntöä, erityisesti sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla 11 päivänä toukokuuta 2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (18). Verkkovierailuoperaattoreiden olisi varmistettava, että kaikki niiden verkkovierailuasiakkaat ovat tietoisia säänneltyjen hintojen saatavuudesta niiden voimassaoloaikana, ja niiden olisi lähetettävä näille asiakkaille kirjallisena selkeä ja puolueeton viesti, jossa kerrotaan euroäänipuhelu-, eurotekstiviesti- ja eurodatatariffeja koskevat ehdot sekä oikeus siirtyä niihin tai luopua niistä.
(84)
Olisi lisäksi ryhdyttävä toimiin kaikkien verkkovierailudatapalvelujen vähittäishintojen avoimuuden parantamiseksi erityisesti ’jättilaskujen’ välttämiseksi, jotka muodostavat esteen sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle, ja verkkovierailuasiakkaiden varustamiseksi välineillä, joita nämä tarvitsevat verkkovierailudatapalveluista koituvien kulujensa seurantaan ja hallintaan. Samoin ei pitäisi olla mitään esteitä sellaisten sovellusten ja tekniikan kehittämiselle, joilla verkkovierailupalveluja voidaan korvata, kuten WiFi.
(85)
Verkkovierailuoperaattoreiden olisi erityisesti tarjottava verkkovierailuasiakkailleen maksutta yksilölliset hintatiedot maksuista, joita asiakkailta laskutetaan verkkovierailudatapalveluista, aina kun asiakkaat ottavat verkkovierailudatapalvelun ensi kerran käyttöön saapuessaan toiseen maahan. Nämä tiedot olisi toimitettava heidän mobiililaitteeseensa helpon vastaanottamisen ja ymmärrettävyyden kannalta sopivimmalla tavalla ja siten, että tiedot ovat helposti saatavissa myöhemmin.
(86)
Jotta asiakkaat pystyisivät paremmin ymmärtämään verkkovierailudatapalveluiden käytön taloudelliset seuraukset ja jotta he pystyisivät seuraamaan ja hallitsemaan kulujaan, verkkovierailuoperaattoreiden olisi sekä ennen sopimuksen tekemistä että sen jälkeen annettava asiakkailleen riittävästi tietoja säänneltyjen verkkovierailudatapalvelujen hinnoista. Tällaisiin tietoihin voi sisältyä esimerkkejä tiedonsiirron arvioiduista määristä, jotka käytetään esimerkiksi sähköpostin lähettämiseen, kuvan lähettämiseen, internetselaukseen ja mobiilisovellusten käyttöön.
(87)
Lisäksi verkkovierailuoperaattoreiden olisi jättilaskujen välttämiseksi määritettävä yksi tai useampi saldo- ja/tai käyttöraja verkkovierailudatapalveluista aiheutuneille laskuttamattomille kuluilleen, ilmaistuina verkkovierailuasiakkaan laskutusvaluuttana, tarjottava niitä kaikille verkkovierailuasiakkailleen korvauksetta ja lähetettävä myöhemmin uudelleen käytettävässä mediamuodossa asianmukainen ilmoitus siitä, että tätä rajaa aletaan lähestyä. Kun tämä enimmäisraja on saavutettu, asiakkaat eivät enää vastaanottaisi näitä palveluja eikä heitä laskutettaisi niistä, paitsi jos asiakkaat nimenomaisesti pyytävät palvelujen jatkamista ilmoituksessa määritettyjen ehtojen ja edellytysten mukaisesti. Tällaisessa tapauksessa asiakkaiden olisi saatava ilmainen vahvistus myöhemmin uudelleen käytettävässä mediamuodossa. Verkkovierailuasiakkaille olisi annettava mahdollisuus valita kohtuullisen ajan kuluessa jokin saldo- tai käyttörajoista tai olla ottamatta sellaista. Asiakkaisiin olisi sovellettava ylärajan oletusarvoa, jolleivät he toisin pyydä.
(88)
Nämä avoimuutta parantavat toimenpiteet olisi nähtävä verkkovierailuasiakkaiden vähimmäisturvana eivätkä ne saisi estää verkkovierailuoperaattoreita tarjoamasta asiakkailleen muita toimintoja, jotka auttavat asiakkaita ennakoimaan ja hallitsemaan verkkovierailudatapalvelukulujaan. Monet verkkovierailuoperaattorit ovat esimerkiksi kehittämässä uusia vähittäistason kiinteähintaisia verkkovierailutuotteita, jotka mahdollistavat verkkovierailudatapalvelut määritetyllä hinnalla määritetyn ajan ’kohtuullisen käyttömäärän’ puitteissa. Lisäksi verkkovierailuoperaattorit ovat kehittämässä järjestelmiä, joiden avulla verkkovierailuasiakkaat voivat saada tosiaikaisen päivitetyn tiedon verkkovierailudatapalveluista aiheutuneista laskuttamattomista kuluistaan. Tämä kotimaan markkinoilla tapahtuva kehitys olisi otettava huomioon yhdenmukaistetuissa säännöissä, jotta varmistettaisiin sisämarkkinoiden moitteeton toiminta.
(89)
Myös etukäteen maksettavien tariffien tapauksessa asiakkaat saattavat saada jättilaskuja verkkovierailudatapalvelujen käytöstä. Tästä syystä katkaisurajasäännöksiä olisi sovellettava myös tällaisiin asiakkaisiin.
(90)
Unionin sisällä sovellettavien säänneltyjen verkkovierailuhinnastojen ja unionin ulkopuolella matkustaville asiakkaille aiheutuvien verkkovierailumaksujen välillä on huomattavia eroja, sillä viimeksi mainitut ovat merkittävästi korkeampia kuin unionin sisäiset hinnat. Koska avoimuuteen sovellettavaa johdonmukaista lähestymistapaa ja verkkovierailuja unionin ulkopuolella koskevia turvatoimenpiteitä ei ole, kuluttajat eivät luota oikeuksiinsa eivätkä tämän vuoksi usein uskalla käyttää mobiilipalveluja ulkomailla. Asiakkaille annettavat avoimet tiedot voisivat auttaa heitä paitsi tekemään päätöksiä mobiililaitteidensa käytöstä heidän matkustaessaan ulkomailla (sekä unionin sisällä että sen ulkopuolella) myös tekemään valinnan verkkovierailuoperaattoreiden välillä. Siksi avoimuuden ja kuluttajansuojan puuttumisen ongelmaa on tarpeen käsitellä siten, että myös unionin ulkopuolella tarjottuihin verkkovierailupalveluihin sovelletaan tiettyjä avoimuus- ja turvatoimenpiteitä. Näillä toimenpiteillä helpotettaisiin kilpailua ja parannettaisiin sisämarkkinoiden toimintaa.
(91)
Jos vierailuverkon operaattori vierailumaassa unionin ulkopuolella ei anna verkkovierailuoperaattorin valvoa asiakkaidensa käyttöä tosiaikaisesti, verkkovierailuoperaattoria ei olisi velvoitettava määrittämään saldo- tai käyttörajoja asiakkaiden suojelemiseksi.
(92)
Vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän mukaisten tehtävien suorittamisesta vastaavilla kansallisilla sääntelyviranomaisilla olisi oltava tarvittavat valtuudet tämän asetuksen mukaisten velvoitteiden noudattamisen valvontaan ja niiden täytäntöönpanoon omalla alueellaan. Niiden olisi myös seurattava verkkovierailuasiakkaille tarjottavien äänipuhelu- ja datapalvelujen hintakehitystä unionin alueella, mukaan lukien tarvittaessa unionin syrjäisimmillä alueilla soitettaviin ja vastaanotettaviin verkkovierailupuheluihin liittyvät erityiset kustannukset ja tarve varmistaa, että nämä kustannukset voidaan kattaa riittävästi tukkumarkkinoilla ja että liikenteen ohjaustekniikkaa ei käytetä valintojen rajoittamiseen kuluttajien edun vastaisesti. Niiden olisi varmistettava, että niillä, joita asia koskee, on saatavissaan ajantasaista tietoa tämän asetuksen soveltamisesta, ja julkaistava tämän seurannan tulokset kuuden kuukauden välein. Tiedot olisi annettava erikseen yritysasiakkaille sekä jälkikäteislaskutusta tai etukäteismaksua käyttäville asiakkaille.
(93)
Unionin syrjäisimmillä alueilla, joilla matkapuhelinliikenteen toimiluvat myönnetään erillään valtion alueen muita osia koskevista toimiluvista, tapahtuva maansisäinen verkkovierailu voisi hyötyä maksualennuksista, jotka vastaavat verkkovierailupalvelujen sisämarkkinoilla sovellettavia maksualennuksia. Tämän asetuksen täytäntöönpano ei saisi johtaa siihen, että maansisäisiä verkkovierailupalveluja käyttäviin asiakkaisiin sovellettaisiin epäedullisempaa hinnoittelua kuin unionin laajuisia verkkovierailupalveluja käyttäviin asiakkaisiin. Kansalliset viranomaiset voivat tätä varten toteuttaa unionin oikeuden mukaisia lisätoimia.
(94)
Kun jäsenvaltiot vahvistavat tämän asetuksen rikkomiseen sovellettavia seuraamuksia koskevat säännöt, niiden olisi muun muassa otettava huomioon verkkovierailuoperaattoreiden mahdollisuus korvata asiakkaille viiveet tai haitat vaihtoehtoiseen verkkovierailuoperaattoriin siirtymisessä kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
(95)
Jäsenvaltiot eivät voi hallitulla, yhdenmukaisella ja riittävän nopealla tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, joita ovat yhteisen lähestymistavan hyväksyminen sen varmistamiseksi, että yleisten matkaviestinverkkojen käyttäjät eivät unionin alueella matkustaessaan joudu maksamaan unionin laajuisista verkkovierailupalveluista kohtuuttomia hintoja, ja siten kuluttajansuojan korkean tason saavuttaminen verkkovierailuoperaattoreiden välisen kilpailun tehostamisen kautta, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
(96)
Verkkovierailuäänipuhelu-, -tekstiviesti- ja -datapalvelujen tukkuhintoihin sovellettavat sääntelylliset velvoitteet olisi pidettävä voimassa, kunnes rakenteelliset toimenpiteet toimivat käytännössä ja kilpailu on kehittynyt riittävästi tukkumarkkinoilla. Lisäksi nykyiset markkinasuuntaukset osoittavat, että datapalveluista on vähitellen tulossa matkaviestintäpalvelujen tärkein lohko; tukkutason verkkovierailudatapalvelujen kehitys on tällä hetkellä dynaamisinta, ja niiden hinnat ovat kohtuullisesti nykyisten säänneltyjen hintojen alapuolella.
(97)
Vähittäistason turvarajat olisi asetettava riittävän korkealle tasolle, jotta ne eivät vääristäisi rakenteellisten toimenpiteiden potentiaalisia etuja kilpailun kannalta, ja ne voitaisiin poistaa kokonaan sen jälkeen, kun nämä toimenpiteet toimivat käytännössä ja ovat mahdollistaneet aitojen sisämarkkinoiden kehittymisen. Turvarajojen kehityksen olisi sen vuoksi oltava aleneva, ja ne pitäisi lopulta poistaa.
(98)
Komission olisi tarkasteltava tämän asetuksen vaikutusta ottaen huomioon sen tavoitteet sekä tapa, jolla se edistää vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän toteutusta ja sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Komission olisi tässä yhteydessä tarkasteltava vaikutusta, joka kohdistuu erikokoisten ja eri osissa unionia toimivien matkaviestintäpalvelujen tarjoajien kilpailuasemaan, vähittäis- ja tukkuhintojen kehitystä, suuntauksia ja avoimuutta, niiden suhdetta todellisiin kustannuksiin ja sitä, missä määrin tämän asetuksen yhteydessä tehdyn vaikutustenarvioinnin olettamuksille on saatu vahvistusta, noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia sekä vaikutusta sijoituksiin. Komission olisi myös tarkasteltava teknisen kehityksen valossa verkkovierailupalveluille vaihtoehtoisten palvelujen (kuten WiFi-pääsyn) saatavuutta ja laatua.
(99)
Verkkovierailuäänipuhelu-, -tekstiviesti- ja -datapalvelujen tukku- ja vähittäishintoja koskevat sääntelyvelvoitteet olisi pidettävä voimassa kuluttajien suojelemiseksi niin kauan kuin vähittäis- ja tukkutason kilpailu ei ole täysin kehittynyt. Tätä varten komission olisi viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2016 arvioitava, onko tämän asetuksen tavoitteet saavutettu, onko rakenteelliset toimenpiteet täysin toteutettu ja onko kilpailu kehittynyt riittävästi verkkovierailupalvelujen sisämarkkinoilla. Jos komissio toteaa, että kilpailu ei ole kehittynyt riittävästi, sen olisi annettava tarvittavia ehdotuksia Euroopan parlamentille ja neuvostolle sen varmistamiseksi, että kuluttajia suojellaan asianmukaisesti vuodesta 2017 eteenpäin.
(100)
Jotta voitaisiin taata verkkovierailupalvelujen jatkuva valvonta unionissa, komission olisi edellä mainitun tarkastelun jälkeen esitettävä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kahden vuoden välein kertomus, johon sisältyy yleinen yhteenveto verkkovierailupalvelujen uusimmista suuntauksista ja väliarviointi kehityksestä kohti tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamista sekä mahdollisista vaihtoehtoisista välineistä näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tällä asetuksella otetaan käyttöön yhteinen lähestymistapa, jolla varmistetaan, että yleisten matkaviestinverkkojen käyttäjät eivät unionin alueella matkustaessaan joudu maksamaan unionin laajuisista verkkovierailupalveluista kohtuuttomia hintoja kilpailukykyisiin kansallisiin hintoihin verrattuna puheluja soittaessaan ja vastaanottaessaan, tekstiviestejä lähettäessään ja vastaanottaessaan sekä pakettikytkentäisiä dataviestintäpalveluja käyttäessään, jotta edistetään sisämarkkinoiden asianmukaista toimivuutta ja saavutetaan kuluttajansuojan korkea taso ja edistetään kilpailua ja avoimuutta markkinoilla sekä tarjotaan innovointikannustimia ja valintamahdollisuuksia kuluttajille.
Siinä vahvistetaan säännöt, joilla mahdollistetaan säänneltyjen verkkovierailupalvelujen myynti kotimaisista matkaviestintäpalveluista erillisenä palveluna, sekä vahvistetaan ehdot yleisten matkaviestinverkkojen tukkutason käyttöoikeuksien myöntämiselle säänneltyjen verkkovierailupalvelujen tarjoamiseksi. Siinä säädetään myös tilapäisistä säännöistä hinnoille, joita verkkovierailuoperaattorit voivat periä unionissa sijaitsevassa matkaviestinverkossa vierailevilta verkkovierailuasiakkailta unionin alueella lähtevien ja saapuvien äänipuhelujen ja tekstiviestien sekä pakettikytkentäisten dataviestintäpalvelujen säänneltyjen verkkovierailupalvelujen tarjoamisesta. Sitä sovelletaan sekä verkko-operaattoreiden perimiin tukkutason hintoihin että verkkovierailuoperaattoreiden perimiin vähittäistason hintoihin.
2. Säänneltyjen verkkovierailupalvelujen myynti kotimaisista matkaviestintäpalveluista erillisenä palveluna on tarpeellinen välivaihe, jolla lisätään kilpailua kuluttajilta perittävien verkkovierailutariffien laskemiseksi, jotta voidaan saavuttaa matkaviestintäpalvelujen sisämarkkinat, joilla viime kädessä ei tehdä eroa kansallisten hinnastojen ja verkkovierailuhinnastojen välillä.
3. Tällä asetuksella vahvistetaan myös säännöt, joilla pyritään lisäämään hinnoittelun avoimuutta ja parantamaan maksuista tiedottamista verkkovierailupalvelujen käyttäjille.
4. Tämä asetus on puitedirektiivin 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu erityistoimenpide.
5. Tässä asetuksessa vahvistetut enimmäishinnat ilmaistaan euroina.
6. Kun 7, 9 ja 12 artiklan mukaiset enimmäishinnat ilmaistaan muuna valuuttana kuin euroina, mainittujen artiklojen mukaiset alkuperäiset rajat määritetään kyseisenä valuuttana soveltamalla viitekurssia, jonka Euroopan keskuspankki on julkaissut Euroopan unionin virallisessa lehdessä1 päivänä toukokuuta 2012.
Sovellettaessa 7 artiklan 2 kohdassa, 9 artiklan 1 kohdassa ja 12 artiklan 1 kohdassa säädettyjä myöhempiä rajoja tarkistetut arvot määritetään soveltamalla viitekurssia, joka on julkaistu mainitulla tavalla asianomaisen kalenterivuoden 1 päivänä toukokuuta. Jäljempänä 7 artiklan 2 kohdan, 9 artiklan 1 kohdan ja 12 artiklan 1 kohdan mukaisten enimmäishintojen osalta muuna valuuttana kuin euroina ilmaistut rajat tarkistetaan vuosittain vuodesta 2015 alkaen. Näiden valuuttojen vuosittain tarkistettuja rajoja sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta käyttäen saman vuoden 1 päivänä toukokuuta julkaistua viitekurssia.
7. Kun 8, 10 ja 13 artiklan mukaiset enimmäishinnat ilmaistaan muuna valuuttana kuin euroina, mainittujen artiklojen mukaiset alkuperäiset rajat määritetään kyseisenä valuuttana soveltamalla viitekorkojen keskiarvoa, jonka Euroopan keskuspankki on julkaissut Euroopan unionin virallisessa lehdessä1 päivänä maaliskuuta, 1 päivänä huhtikuuta ja 1 päivänä toukokuuta 2012.
Sovellettaessa 8 artiklan 2 kohdassa, 10 artiklan 2 kohdassa ja 13 artiklan 2 kohdassa säädettyjä myöhempiä rajoja tarkistetut arvot määritetään soveltamalla viitekorkojen keskiarvoa, joka on julkaistu mainitulla tavalla asianomaisen kalenterivuoden 1 päivänä maaliskuuta, 1 päivänä huhtikuuta ja 1 päivänä toukokuuta. Jäljempänä 8 artiklan 2 kohdan, 10 artiklan 2 kohdan ja 13 artiklan 2 kohdan mukaisten enimmäishintojen osalta muuna valuuttana kuin euroina ilmaistut rajat tarkistetaan vuosittain vuodesta 2015 alkaen. Näiden valuuttojen vuosittain tarkistettuja rajoja sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta käyttäen saman vuoden 1 päivänä maaliskuuta, 1 päivänä huhtikuuta ja 1 päivänä toukokuuta julkaistujen viitekurssien keskiarvoa.
2 artikla
Määritelmät
1. Tässä asetuksessa sovelletaan käyttöoikeusdirektiivin 2 artiklassa, puitedirektiivin 2 artiklassa ja yleispalveludirektiivin 2 artiklassa säädettyjä määritelmiä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen määritelmien lisäksi sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
’verkkovierailuoperaattorilla’ tarkoitetaan yritystä, joka tarjoaa verkkovierailuasiakkaalle säänneltyjä vähittäistason verkkovierailupalveluja;
b)
’kotimaan operaattorilla’ tarkoitetaan yritystä, joka tarjoaa verkkovierailuasiakkaalle kotimaan matkaviestintäpalveluja;
c)
’vaihtoehtoisella verkkovierailuoperaattorilla’ tarkoitetaan verkkovierailuoperaattoria, joka on muu kuin kotimaan operaattori;
d)
’kotiverkolla’ tarkoitetaan yleistä viestintäverkkoa, joka sijaitsee jossakin jäsenvaltiossa ja jota verkkovierailuoperaattori käyttää säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen tarjoamiseen verkkovierailuasiakkaalle;
e)
’vierailuverkolla’ tarkoitetaan jossakin muussa jäsenvaltiossa kuin verkkovierailuasiakkaan kotimaan operaattorin sijaintivaltiossa sijaitsevaa yleistä maanpäällistä matkaviestinverkkoa, jossa verkkovierailuasiakas voi soittaa tai vastaanottaa puheluja, lähettää tai vastaanottaa tekstiviestejä tai käyttää pakettikytkentäistä dataa kotiverkon operaattorin kanssa tehdyin järjestelyin;
f)
’unionin laajuisella verkkovierailulla’ tarkoitetaan mobiililaitteen käyttöä unionin sisäisten puhelujen soittamiseen tai vastaanottamiseen tai unionin sisäisten tekstiviestien lähettämiseen tai vastaanottamiseen tai pakettikytkentäisen datan käyttöön silloin, kun verkkovierailuasiakas on muussa jäsenvaltiossa kuin kotimaan operaattorin verkon sijaintivaltiossa, kotiverkko-operaattorin ja vierailuverkon operaattorin välisin järjestelyin;
g)
’verkkovierailuasiakkaalla’ tarkoitetaan unionissa sijaitsevan yleisen maanpäällisen matkaviestinverkon avulla säänneltyjä verkkovierailupalveluja tarjoavan verkkovierailuoperaattorin asiakasta, jolla on verkkovierailuoperaattorin kanssa tekemänsä sopimuksen tai muun järjestelyn perusteella mahdollisuus unionin laajuiseen verkkovierailuun;
h)
’säännellyllä verkkovierailupuhelulla’ tarkoitetaan verkkovierailuasiakkaan vierailuverkossa soittamaa matkapuhelua, jossa siirtyy vain puhe ja jonka kohdeverkko on unionin alueella sijaitseva yleinen viestintäverkko, tai verkkovierailuasiakkaan vierailuverkossa vastaanottamaa matkapuhelua, jossa siirtyy vain puhe ja joka on soitettu unionin alueella sijaitsevasta yleisestä viestintäverkosta;
i)
’euroäänipuhelutariffilla’ tarkoitetaan tariffia, joka ei ylitä 8 artiklassa tarkoitettua enimmäishintaa, jonka verkkovierailuoperaattori voi periä säänneltyjen verkkovierailupuhelujen tarjoamisesta mainitun artiklan mukaisesti;
j)
’tekstiviestillä’ tarkoitetaan lyhytsanomapalvelun (SMS) tekstiviestiä, joka koostuu lähinnä kirjaimista ja/tai numeroista ja joka voidaan lähettää kansallisten numerointisuunnitelmien mukaisesti annettujen matkapuhelinten ja/tai kiinteän puhelinverkon numerojen välillä;
k)
’säännellyllä verkkovierailutekstiviestillä’ tarkoitetaan verkkovierailuasiakkaan lähettämää tekstiviestiä, joka lähtee vierailuverkosta ja saapuu unionin alueella sijaitsevaan yleiseen viestintäverkkoon, tai verkkovierailuasiakkaan vastaanottamaa tekstiviestiä, joka lähtee unionin alueella sijaitsevasta yleisestä viestintäverkosta ja saapuu vierailuverkkoon;
l)
’eurotekstiviestitariffilla’ tarkoitetaan tariffia, joka ei ylitä 10 artiklassa tarkoitettua enimmäishintaa, jonka verkkovierailuoperaattori voi periä säänneltyjen verkkovierailutekstiviestien tarjoamisesta mainitun artiklan mukaisesti;
m)
’säännellyllä verkkovierailudatapalvelulla’ tarkoitetaan verkkovierailupalvelua, jonka avulla verkkovierailuasiakas voi käyttää pakettikytkentäistä dataa mobiililaitteellaan silloin, kun se on yhteydessä vierailuverkkoon. Säännelty verkkovierailudatapalvelu ei sisällä säänneltyjen verkkovierailupuhelujen tai verkkovierailutekstiviestien lähettämistä tai vastaanottamista, mutta se sisältää multimediaviestien lähettämisen tai vastaanottamisen;
n)
’eurodatatariffilla’ tarkoitetaan tariffia, joka ei ylitä 13 artiklassa tarkoitettua enimmäishintaa, jonka verkkovierailuoperaattori voi periä säänneltyjen verkkovierailudatapalvelujen tarjoamisesta mainitun artiklan mukaisesti;
o)
’verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeudella’ tarkoitetaan suoria verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia tai verkkovierailujen tukkutason jälleenmyynnin käyttöoikeuksia;
p)
’suoralla verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeudella’ tarkoitetaan sitä, että matkaviestinverkon operaattori asettaa toimintoja ja/tai palveluja toisen yrityksen saataville määritellyin ehdoin siinä tarkoituksessa, että kyseinen toinen yritys tarjoaa säänneltyjä verkkovierailupalveluja verkkovierailuasiakkaille;
q)
’verkkovierailujen tukkutason jälleenmyynnin käyttöoikeudella’ tarkoitetaan sitä, että matkaviestinverkon operaattori, joka on muu kuin vierailuverkon operaattori, tarjoaa verkkovierailupalveluja tukkutasolla toiselle yritykselle siinä tarkoituksessa, että kyseinen toinen yritys tarjoaa säänneltyjä verkkovierailupalveluja verkkovierailuasiakkaille.
3 artikla
Verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeus
1. Matkaviestinverkkojen operaattoreiden on hyväksyttävä kaikki verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia koskevat kohtuulliset pyynnöt.
2. Matkaviestinverkkojen operaattorit voivat hylätä verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia koskevat pyynnöt ainoastaan objektiivisten kriteerien perusteella.
3. Verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksiin on sisällyttävä kaikkien sellaisten verkkoelementtien ja niihin liittyvien toimintojen, palvelujen, ohjelmistojen ja tietojärjestelmien käyttöoikeudet, joita tarvitaan säänneltyjen verkkovierailupalvelujen tarjoamiseksi asiakkaille.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetun verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuden kaikkien osatekijöiden käyttöoikeuden tarjoamiseen sovelletaan 7, 9 ja 12 artiklassa vahvistettuja säänneltyjä tukkutason verkkovierailumaksuja koskevia sääntöjä.
Verkkovierailujen tukkutason jälleenmyynnin käyttöoikeuden osalta matkaviestinverkkojen operaattorit voivat periä oikeudenmukaisen ja kohtuullisen hinnan muista kuin 3 kohdan soveltamisalaan kuuluvista osatekijöistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ensimmäisen alakohdan soveltamista.
5. Matkaviestinverkkojen operaattoreiden on julkaistava viitetarjous ottaen huomioon 8 kohdassa tarkoitetut BERECin suuntaviivat ja asetettava se verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeutta pyytävän yrityksen saataville. Matkaviestinverkkojen operaattoreiden on toimitettava käyttöoikeutta pyytävälle yritykselle tämän artiklan mukainen käyttöoikeutta koskeva sopimusluonnos viimeistään kuukauden kuluttua siitä, kun matkaviestinverkon operaattori on alun perin vastaanottanut pyynnön. Verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeus myönnetään kohtuullisen ajan kuluessa, joka saa olla enintään kolme kuukautta sopimuksen tekemisestä. Verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia koskevan pyynnön vastaanottavien matkaviestinverkkojen operaattoreiden ja käyttöoikeuksia pyytävien yritysten on neuvoteltava vilpittömässä mielessä.
6. Edellä 5 kohdassa tarkoitetun viitetarjouksen on oltava riittävän yksityiskohtainen ja siinä on oltava kaikki 3 kohdassa tarkoitetut verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia varten tarvittavat osatekijät, ja siinä on myös kuvattava suorien verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksien ja verkkovierailujen tukkutason jälleenmyynnin käyttöoikeuksien kannalta merkityksellinen tarjonta sekä siihen liittyvät ehdot. Kansalliset sääntelyviranomaiset määräävät tarvittaessa muutoksia viitetarjouksiin tässä artiklassa säädettyjen velvollisuuksien täyttämiseksi.
7. Jos käyttöoikeutta pyytävä yritys haluaa aloittaa kaupalliset neuvottelut myös sellaisten osatekijöiden sisällyttämiseksi, jotka eivät sisälly viitetarjoukseen, matkaviestinverkkojen operaattoreiden on vastattava tällaiseen pyyntöön kohtuullisen ajan kuluessa, joka saa olla enintään kaksi kuukautta siitä, kun pyyntö on alun perin vastaanotettu. Edellä olevaa 2 ja 5 kohtaa ei sovelleta tätä kohtaa sovellettaessa.
8. Tämän artiklan johdonmukaisen soveltamisen edistämiseksi BERECin on sidosryhmiä kuultuaan ja tiiviissä yhteistyössä komission kanssa vahvistettava suuntaviivat verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeudelle viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2012.
9. Edellä olevaa 5-7 kohtaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013.
4 artikla
Säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillinen myynti
1. Kotimaan operaattoreiden on tarjottava asiakkailleen mahdollisuus käyttää minkä hyvänsä vaihtoehtoisen verkkovierailuoperaattorin pakettina tarjoamia säänneltyjä verkkovierailuäänipuhelu-, -tekstiviesti- ja -datapalveluja.
Kotimaan operaattorit ja verkkovierailuoperaattorit eivät saa estää asiakkaita käyttämästä vaihtoehtoisen verkkovierailuoperaattorin suoraan vierailuverkossa tarjoamia säänneltyjä verkkovierailudatapalveluja.
2. Verkkovierailuasiakkailla on oikeus vaihtaa verkkovierailuoperaattoria milloin tahansa. Jos verkkovierailuasiakas päättää vaihtaa verkkovierailuoperaattoria, vaihto on toteutettava ilman aiheetonta viivytystä ja joka tapauksessa mahdollisimman nopeasti säänneltyjen verkkovierailupalvelujen vähittäistason erillisen myynnin toteuttamista varten valitusta teknisestä ratkaisusta riippuen, mutta kaikissa tilanteissa enintään kolmen työpäivän kuluessa sopimuksen tekemisestä uuden verkkovierailuoperaattorin kanssa.
3. Vaihdon vaihtoehtoiseen verkkovierailuoperaattoriin tai verkkovierailuoperaattoreiden välillä on oltava asiakkaille maksutonta ja mahdollista missä tahansa hinnoittelumallissa. Siihen ei saa sisältyä vaihtoa edeltäviin ehtoihin verrattuna minkäänlaista tilausmaksua tai sellaisia kiinteitä tai toistuvia lisämaksuja, jotka liittyvät liittymäsopimuksen muihin kuin verkkovierailua koskeviin osiin.
4. Kotimaan operaattoreiden on ilmoitettava kaikille verkkovierailuasiakkailleen selkeässä, ymmärrettävässä ja helposti saatavissa olevassa muodossa mahdollisuudesta valita 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut palvelut.
Etenkin matkaviestintäpalveluja koskevaa sopimusta tehtäessä tai uusittaessa kotimaan operaattoreiden on annettava kaikille asiakkailleen henkilökohtaisesti täydet tiedot mahdollisuudesta valita vaihtoehtoinen verkkovierailuoperaattori, eivätkä ne saa estää sopimuksen tekemistä vaihtoehtoisen verkkovierailuoperaattorin kanssa. Asiakkaiden, jotka tekevät sopimuksen säännellyistä verkkovierailupalveluista kotimaan operaattorin kanssa, on nimenomaisesti vahvistettava, että heille on ilmoitettu tällaisesta mahdollisuudesta. Kotimaan operaattori ei saa estää, taivutella luopumaan tai ehkäistä kotimaan operaattorin myyntipisteinä toimivia vähittäismyyjiä tarjoamasta sopimuksia vaihtoehtoisilta verkkovierailuoperaattoreilta tilattavista erillisistä verkkovierailupalveluista.
5. Säänneltyjen verkkovierailupalvelujen teknisiä ominaisuuksia ei saa muuttaa tavalla, joka saa ne poikkeamaan kuluttajalle ennen vaihtoa tarjottujen säänneltyjen verkkovierailupalvelujen teknisistä ominaisuuksista, laatuparametrit mukaan lukien. Jos vaihto ei koske kaikkia säänneltyjä verkkovierailupalveluja, ne palvelut, joita ei ole vaihdettu, on toimitettava edelleen samaan hintaan ja mahdollisuuksien mukaan samoin teknisin ominaisuuksin, laatuparametrit mukaan lukien.
6. Tätä artiklaa sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2014.
5 artikla
Säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillisen myynnin toteuttaminen
1. Kotimaan operaattoreiden on toteutettava 4 artiklassa säädetty säänneltyjen verkkovierailupalvelujen erillinen myynti, jotta asiakkaat voivat käyttää kotimaan matkaviestintäpalveluja ja erillisiä säänneltyjä verkkovierailupalveluja. Kotimaan operaattoreiden on hyväksyttävä kaikki toimintojen käyttöoikeuksia ja niihin liittyviä lisäpalveluja koskevat kohtuulliset pyynnöt, joilla on merkitystä säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillisen myynnin kannalta. Käyttöoikeuksien, jotka koskevat säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillistä myyntiä varten tarvittavia toimintoja ja lisäpalveluja, käyttäjätodennukseen liittyvät palvelut mukaan lukien, on oltava maksuttomia, eivätkä ne saa aiheuttaa asiakkaille mitään välittömiä kustannuksia.
2. Jotta varmistettaisiin säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillisen myynnin yhdenmukainen ja samanaikainen toteuttaminen kaikkialla unionissa, komissio vahvistaa BERECiä kuultuaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2012 täytäntöönpanosäädöksinä yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat 4 artiklan 4 kohdassa säädettyjä tiedonantovelvollisuuksia ja säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillisen myynnin toteuttamisen edellyttämää teknistä ratkaisua. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen, ja niitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2014.
3. Säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillisen myynnin toteuttamisen edellyttämän teknisen ratkaisun on täytettävä seuraavat ehdot:
a)
se on kuluttajaystävällinen, ja kuluttajien on etenkin voitava vaivattomasti ja nopeasti vaihtaa vaihtoehtoiseen verkkovierailuoperaattoriin säilyttäen matkapuhelinnumeronsa ja käyttäen samaa mobiililaitetta;
b)
se pystyy ottamaan huomioon kaikkien kuluttajaryhmien tarpeet kilpailukykyisin ehdoin, datapalvelujen tehokäyttö mukaan lukien;
c)
se pystyy edistämään tosiasiallisesti kilpailua ja jättää myös operaattoreille mahdollisuudet hyödyntää infrastruktuuriaan tai kaupallisia järjestelyjään;
d)
se on kustannustehokas, ja siinä otetaan huomioon kustannusten jakautuminen kotimaan operaattoreiden ja vaihtoehtoisten verkkovierailuoperaattoreiden välillä;
e)
se mahdollistaa 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen velvollisuuksien täyttämisen tehokkaalla tavalla;
f)
se sallii mahdollisimman hyvän yhteentoimivuuden;
g)
se on käyttäjäystävällinen erityisesti silloin, kun asiakas käsittelee teknisesti mobiililaitetta verkon vaihdon yhteydessä;
h)
se takaa, että unionin asiakkaiden verkkovierailuja kolmansissa maissa ja kolmansien maiden asiakkaiden verkkovierailuja unionissa ei estetä;
i)
se takaa, että yksityisyyden ja henkilötietojen suojaa, verkkojen turvallisuutta ja eheyttä sekä avoimuutta koskevia puitedirektiivin ja erityisdirektiivien sääntöjä noudatetaan;
j)
siinä otetaan huomioon kansallisten sääntelyviranomaisten pyrkimykset edistää loppukäyttäjien mahdollisuuksia saada ja jakaa tietoa tai käyttää haluamiaan sovelluksia ja palveluja puitedirektiivin 8 artiklan 4 kohdan g alakohdan mukaisesti;
k)
se takaa, että operaattorit soveltavat samanlaisia ehtoja samanlaisissa olosuhteissa.
4. Tekninen ratkaisu voi sisältää yhden tai useita teknisiä menettelyjä 3 kohdassa säädettyjen ehtojen täyttämiseksi.
5. Komissio antaa tarvittaessa eurooppalaiselle standardointielimelle toimeksiannon tehdä asianomaisiin standardeihin mukautukset, joita säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillisen myynnin yhdenmukaistettu toteuttaminen edellyttää.
6. Tämän artiklan 1, 3, 4 ja 5 kohtaa sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2014.
6 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa puitedirektiivin 22 artiklalla perustettu viestintäkomitea. Kyseinen komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
7 artikla
Säänneltyjen verkkovierailupuhelujen soittamisesta perittävät tukkuhinnat
1. Keskimääräinen tukkuhinta, jonka vierailuverkon operaattori voi periä asiakkaan verkkovierailuoperaattorilta kyseisestä vierailuverkosta soitetun säännellyn verkkovierailupuhelun tarjoamisesta, mukaan lukien muun muassa nousevan liikenteen, välityksen ja laskevan liikenteen kustannukset, ei saa 1 päivästä heinäkuuta 2012 ylittää 0,14:ää euroa minuutilta.
2. Kaikkiin operaattoripareihin sovelletaan 1 kohdassa tarkoitettua keskimääräistä tukkuhintaa, jota koskevat laskelmat tehdään 12 kuukauden jaksolta tai lyhyemmältä jaksolta, joka voi olla jäljellä ennen tässä kohdassa tarkoitetun keskimääräisen tukkuhinnan soveltamisajan päättymistä tai ennen 30 päivää kesäkuuta 2022. Keskimääräinen tukkutason enimmäishinta alennetaan 0,10 euroon 1 päivänä heinäkuuta 2013 ja 0,05 euroon 1 päivänä heinäkuuta 2014, ja se on tämän jälkeen 0,05 euroa 30 päivään kesäkuuta 2022 saakka, sanotun kuitenkin rajoittamatta 19 artiklan soveltamista.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua keskimääräistä tukkuhintaa koskevat laskelmat tehdään jakamalla tukkutason yhteenlasketut verkkovierailutulot niiden tukkutason verkkovierailuminuuttien kokonaislukumäärällä, jotka asianomainen operaattori on tosiasiallisesti käyttänyt kyseisenä ajanjaksona unionissa tukkutason verkkovierailupuhelujen tarjoamiseen laskettuna sekuntien perusteella mukautettuna niin, että huomioon otetaan vierailuverkon operaattorin mahdollisuus soveltaa enintään 30 sekunnin pituista vähimmäislaskutusaikaa.
8 artikla
Säännellyistä verkkovierailupuheluista perittävät vähittäishinnat
1. Verkkovierailuoperaattoreiden on saatettava 2 kohdassa tarkoitettu euroäänipuhelutariffi selkeästi ja avoimesti kaikkien verkkovierailuasiakkaidensa saataville ja tarjottava sitä aktiivisesti. Tähän tariffiin ei saa sisältyä mitään tilausmaksua tai muuta kiinteää tai toistuvaa maksua, ja se voidaan yhdistää minkä tahansa muun vähittäishinnaston kanssa.
Verkkovierailuoperaattoreiden on tarjousta tehdessään muistutettava kaikkia verkkovierailuasiakkaitaan, jotka ovat valinneet erityisen verkkovierailuhinnaston tai -paketin, kyseiseen hinnastoon tai pakettiin sovellettavista ehdoista.
2. Euroäänipuhelutariffin vähittäishinta (ilman arvonlisäveroa), jonka verkkovierailuoperaattori voi periä verkkovierailuasiakkaaltaan säännellyn verkkovierailupuhelun tarjoamisesta, saa 1 päivästä heinäkuuta 2012 vaihdella verkkovierailupuheluittain, mutta se saa soitettujen puhelujen osalta olla enintään 0,29 euroa minuutilta ja vastaanotettujen puhelujen osalta enintään 0,08 euroa minuutilta. Soitettujen puhelujen vähittäistason enimmäishinta alenee 0,24 euroon 1 päivänä heinäkuuta 2013 ja 0,19 euroon 1 päivänä heinäkuuta 2014, ja vastaanotettujen puhelujen vähittäistason enimmäishinta alenee 0,07 euroon 1 päivänä heinäkuuta 2013 ja 0,05 euroon 1 päivänä heinäkuuta 2014. Nämä euroäänipuhelutariffin vähittäistason enimmäishinnat ovat voimassa 30 päivään kesäkuuta 2017, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 19 artiklan soveltamista.
Verkkovierailuoperaattorit eivät saa periä verkkovierailuasiakkailtaan erillistä maksua näiden verkkovierailun yhteydessä vastaanottamista äänipostiviesteistä. Tämä ei vaikuta muihin perittäviin maksuihin, kuten tällaisten viestien kuuntelusta perittäviin maksuihin.
Jokaisen verkkovierailuoperaattorin on laskutettava verkkovierailuasiakkaitaan kaikista soitetuista tai vastaanotetuista säännellyistä verkkovierailupuheluista, joihin sovelletaan euroäänipuhelutariffia, sekuntien perusteella.
Verkkovierailuoperaattori voi soveltaa enintään 30 sekunnin pituista vähimmäislaskutusaikaa soitetuista puheluista, joihin sovelletaan euroäänipuhelutariffia.
3. Verkkovierailuoperaattoreiden on sovellettava euroäänipuhelutariffia automaattisesti kaikkiin nykyisiin verkkovierailuasiakkaisiin, lukuun ottamatta sellaisia verkkovierailuasiakkaita, jotka ovat jo tehneet tietoisen valinnan tietystä verkkovierailuhinnastosta tai -paketista, jonka ansiosta he hyötyvät eri hinnastosta säännellyille verkkovierailupuheluille kuin siitä, jota muutoin sovellettaisiin, ellei kyseistä valintaa olisi tehty.
4. Verkkovierailuoperaattoreiden on sovellettava euroäänipuhelutariffia kaikkiin sellaisiin uusiin verkkovierailuasiakkaisiin, jotka eivät tee tietoista valintaa erilaisesta verkkovierailuhinnastosta tai verkkovierailupalvelupaketista, joka sisältää eri hinnat säännellyille verkkovierailupuheluille.
5. Verkkovierailuasiakas voi pyytää euroäänipuhelutariffiin siirtymistä tai siitä luopumista. Vaihto on toteutettava maksutta yhden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta, eikä siihen saa sisältyä ehtoja tai rajoituksia, jotka liittyvät liittymäsopimuksen muihin osiin, paitsi jos verkkovierailuasiakas, joka on tilannut erityisen verkkovierailupaketin, johon sisältyy useampi kuin yksi säännelty verkkovierailupalvelu, haluaa siirtyä euroäänipuhelutariffiin, verkkovierailuoperaattori voi vaatia vaihtavaa asiakasta luopumaan paketin muista osista. Verkkovierailuoperaattori voi viivästyttää vaihdon voimaantuloa, kunnes aiempi verkkovierailuhinnasto on ollut voimassa tietyn vähimmäisjakson, joka saa olla enintään kaksi kuukautta. Euroäänipuhelutariffi voidaan aina yhdistää eurotekstiviestitariffiin ja eurodatatariffiin.
9 artikla
Säännellyistä verkkovierailutekstiviesteistä perittävät tukkuhinnat
1. Keskimääräinen tukkuhinta, jonka vierailuverkon operaattori voi periä kyseisestä vierailuverkosta lähetetystä säännellystä verkkovierailutekstiviestistä, saa 1 päivän heinäkuuta 2012 jälkeen olla enintään 0,03 euroa tekstiviestiltä. Keskimääräinen tukkutason enimmäishinta alenee 0,02 euroon 1 päivänä heinäkuuta 2013 ja on tämän jälkeen 0,02 euroa 30 päivään kesäkuuta 2022, sanotun kuitenkin rajoittamatta 19 artiklan soveltamista.
2. Kaikkiin operaattoripareihin sovelletaan 1 kohdassa tarkoitettua keskimääräistä tukkuhintaa, jota koskevat laskelmat tehdään 12 kuukauden jaksolta tai lyhyemmältä ajanjaksolta, joka voi olla jäljellä ennen 30 päivää kesäkuuta 2022.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua keskimääräistä tukkuhintaa koskevat laskelmat tehdään jakamalla tukkutason yhteenlasketut tulot, jotka vierailuverkon operaattori tai kotiverkon operaattori saa säänneltyjen verkkovierailutekstiviestien lähettämisestä unionissa kyseisenä ajanjaksona, tällaisten verkkovierailuoperaattorin tai kotiverkon operaattorin puolesta lähetettyjen tekstiviestien kokonaismäärällä mainittuna ajanjaksona.
4. Vierailuverkon operaattori ei saa periä verkkovierailuasiakkaan verkkovierailuoperaattorilta tai kotiverkon operaattorilta mitään 1 kohdassa tarkoitetusta maksusta erillistä maksua vierailuverkossa vierailevalle verkkovierailuasiakkaalle lähetetyn säännellyn verkkovierailutekstiviestin välittämisestä.
10 artikla
Säännellyistä verkkovierailutekstiviesteistä perittävät vähittäishinnat
1. Verkkovierailuoperaattoreiden on saatettava 2 kohdassa tarkoitettu eurotekstiviestitariffi selkeästi ja avoimesti kaikkien verkkovierailuasiakkaidensa saataville ja tarjottava sitä aktiivisesti. Eurotekstiviestitariffiin ei saa sisältyä mitään tilausmaksua tai muuta kiinteää tai toistuvaa maksua, ja se voidaan yhdistää minkä tahansa muun vähittäishinnaston kanssa, jollei tämän artiklan muista säännöksistä muuta johdu.
2. Eurotekstiviestitariffin vähittäishinta (ilman arvonlisäveroa), jonka verkkovierailuoperaattori voi periä verkkovierailuasiakkaaltaan tämän lähettämästä säännellystä verkkovierailutekstiviestistä, saa 1 päivästä heinäkuuta 2012 vaihdella säänneltyjen verkkovierailutekstiviestien välillä, mutta se saa olla enintään 0,09 euroa. Tämä enimmäishinta laskee 0,08 euroon 1 päivänä heinäkuuta 2013 ja 0,06 euroon 1 päivänä heinäkuuta 2014 ja on tämän jälkeen 0,06 euroa 30 päivään kesäkuuta 2017, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 19 artiklan soveltamista.
3. Verkkovierailuoperaattorit eivät saa periä verkkovierailuasiakkailtaan erillistä maksua näiden vastaanottamista säännellyistä verkkovierailutekstiviesteistä.
4. Verkkovierailuoperaattoreiden on sovellettava eurotekstiviestitariffia automaattisesti kaikkiin nykyisiin verkkovierailuasiakkaisiin, lukuun ottamatta sellaisia verkkovierailuasiakkaita, jotka ovat jo tehneet tietoisen valinnan tietystä verkkovierailuhinnastosta tai -paketista, jonka ansiosta he hyötyvät eri hinnastosta säännellyille verkkovierailutekstiviesteille kuin siitä, jota muutoin sovellettaisiin, ellei kyseistä valintaa olisi tehty.
5. Verkkovierailuoperaattoreiden on sovellettava eurotekstiviestitariffia kaikkiin sellaisiin uusiin verkkovierailuasiakkaisiin, jotka eivät tee tietoista valintaa erilaisesta verkkovierailutekstiviestihinnastosta tai verkkovierailupalvelupaketista, joka sisältää eri hinnat säännellyille verkkovierailutekstiviesteille.
6. Verkkovierailuasiakas voi milloin tahansa pyytää eurotekstiviestitariffiin siirtymistä tai siitä luopumista. Vaihto on toteutettava maksutta yhden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta, eikä siihen saa sisältyä ehtoja tai rajoituksia, jotka liittyvät liittymäsopimuksen muihin osiin kuin verkkovierailuihin. Verkkovierailuoperaattori voi viivästyttää tällaisen vaihdon voimaantuloa, kunnes aiempi verkkovierailuhinnasto on ollut voimassa tietyn vähimmäisjakson, joka saa olla enintään kaksi kuukautta. Eurotekstiviestitariffi voidaan aina yhdistää euroäänipuhelutariffiin ja eurodatatariffiin.
11 artikla
Säänneltyjen verkkovierailutekstiviestien tekniset ominaisuudet
Verkkovierailuoperaattori, kotimaan operaattori, kotiverkon operaattori tai vierailuverkon operaattori ei saa muuttaa säänneltyjen verkkovierailutekstiviestien teknisiä ominaisuuksia tavalla, joka saa ne poikkeamaan kotimaan markkinoilla tarjottavien tekstiviestien teknisistä ominaisuuksista.
12 artikla
Säänneltyjen verkkovierailudatapalvelujen tukkuhinnat
1. Keskimääräinen tukkuhinta, jonka vierailuverkon operaattori voi periä verkkovierailuasiakkaan kotioperaattorilta säänneltyjen verkkovierailudatapalvelujen tarjoamisesta kyseisen vierailuverkon avulla, ei saa 1 päivästä heinäkuuta 2012 ylittää turvarajaa, joka on 0,25 euroa siirrettyä datamegatavua kohti. Turvaraja alenee 0,15 euroon siirrettyä datamegatavua kohti 1 päivänä heinäkuuta 2013 ja 0,05 euroon siirrettyä datamegatavua kohti 1 päivänä heinäkuuta 2014, ja se on sen jälkeen 0,05 euroa siirrettyä datamegatavua kohti 30 päivään kesäkuuta 2022, sanotun kuitenkin rajoittamatta 19 artiklan soveltamista.
2. Kaikkiin operaattoripareihin sovelletaan 1 kohdassa tarkoitettua keskimääräistä tukkuhintaa, jota koskevat laskelmat tehdään 12 kuukauden jaksolta tai lyhyemmältä ajanjaksolta, joka voi olla jäljellä ennen 30 päivää kesäkuuta 2022.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua keskimääräistä tukkuhintaa koskevat laskelmat tehdään jakamalla tukkutason yhteenlasketut tulot, jotka vierailuverkon operaattori tai kotiverkon operaattori saa säänneltyjen verkkovierailudatapalvelujen tarjoamisesta kyseisenä ajanjaksona, näiden palvelujen tarjonnan kautta asianomaisen verkkovierailuoperaattorin tai kotiverkon operaattorin puolesta mainittuna ajanjaksona tosiasiallisesti kulutettujen datamegatavujen kokonaismäärällä kilotavukohtaisesti määritettynä.
13 artikla
Säänneltyjen verkkovierailudatapalvelujen vähittäishinnat
1. Verkkovierailuoperaattoreiden on saatettava 2 kohdassa tarkoitettu eurodatatariffi selkeästi ja avoimesti kaikkien verkkovierailuasiakkaidensa saataville ja tarjottava sitä aktiivisesti. Eurodatatariffiin ei saa sisältyä mitään tilausmaksua tai muuta kiinteää tai toistuvaa maksua, ja se voidaan yhdistää minkä tahansa muun vähittäishinnaston kanssa.
Verkkovierailuoperaattoreiden on tarjousta tehdessään muistutettava niitä verkkovierailuasiakkaitaan, jotka ovat jo valinneet erityisen verkkovierailuhinnaston tai paketin, kyseiseen hinnastoon tai pakettiin sovellettavista ehdoista.
2. Eurodatatariffin vähittäishinta (ilman arvonlisäveroa), jonka verkkovierailuoperaattori voi periä verkkovierailuasiakkaaltaan säännellystä verkkovierailudatapalvelusta, saa 1 päivästä heinäkuuta 2012 olla enintään 0,70 euroa käytettyä megatavua kohti. Käytetyn datan vähittäistason enimmäishinta alenee 0,45 euroon käytettyä megatavua kohti 1 päivänä heinäkuuta 2013 ja 0,20 euroon käytettyä megatavua kohti 1 päivänä heinäkuuta 2014, ja se on sen jälkeen 0,20 euroa käytettyä megatavua kohti 30 päivään kesäkuuta 2017, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 19 artiklan soveltamista.
Jokaisen verkkovierailuoperaattorin on laskutettava verkkovierailuasiakkaitaan kilotavukohtaisesti kaikista säännellyistä verkkovierailudatapalveluista, joihin sovelletaan eurodatatariffia, lukuun ottamatta multimediaviestejä, jotka voidaan laskuttaa yksikkökohtaisesti. Tällaisessa tapauksessa vähittäishinta, jonka verkkovierailuoperaattori voi periä verkkovierailuasiakkaaltaan tämän verkkovierailun yhteydessä lähettämästä tai vastaanottamasta multimediaviestistä, ei saa ylittää ensimmäisessä alakohdassa asetettua vähittäistason enimmäishintaa.
3. Verkkovierailuoperaattoreiden on 1 päivästä heinäkuuta 2012 sovellettava eurodatatariffia automaattisesti kaikkiin nykyisiin verkkovierailuasiakkaisiin, lukuun ottamatta sellaisia verkkovierailuasiakkaita, jotka ovat jo tehneet valinnan tietystä verkkovierailuhinnastosta tai joita jo koskee eurodatatariffia selvästi alhaisempi hinnasto tai jotka ovat jo tehneet valinnan paketista, jonka ansiosta he hyötyvät eri hinnastosta säännellyille verkkovierailudatapalveluille kuin siitä, jota muutoin sovellettaisiin, ellei kyseistä valintaa olisi tehty.
4. Verkkovierailuoperaattoreiden on 1 päivästä heinäkuuta 2012 sovellettava eurodatatariffia kaikkiin sellaisiin uusiin verkkovierailuasiakkaisiin, jotka eivät ole tehneet tietoista valintaa erilaisesta verkkovierailudatahinnastosta tai verkkovierailupalvelupaketista, joka sisältää eri hinnat säännellyille verkkovierailudatapalveluille.
5. Verkkovierailuasiakas voi milloin tahansa pyytää eurodatatariffiin siirtymistä tai siitä luopumista sopimusehtojensa mukaisesti. Vaihto on toteutettava maksutta yhden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta, eikä siihen saa sisältyä ehtoja tai rajoituksia, jotka liittyvät liittymäsopimuksen muihin osiin kuin unionin laajuisiin verkkovierailuihin. Verkkovierailuoperaattori voi viivästyttää tällaisen vaihdon voimaantuloa, kunnes aiempi verkkovierailuhinnasto on ollut voimassa tietyn vähimmäisjakson, joka saa olla enintään kaksi kuukautta. Eurodatatariffi voidaan aina yhdistää eurotekstiviestitariffiin ja euroäänipuhelutariffiin.
6. Verkkovierailuoperaattoreiden on viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2012 ilmoitettava kaikille verkkovierailuasiakkailleen henkilökohtaisesti, selkeästi ja ymmärrettävästi ja pysyvällä välineellä eurodatatariffista sekä siitä, että sitä sovelletaan viimeistään 1 päivästä heinäkuuta 2012 kaikkiin verkkovierailuasiakkaisiin, jotka eivät ole tehneet tietoista valintaa säänneltyihin verkkovierailudatapalveluihin sovellettavasta erityisestä hinnastosta tai paketista, ja heidän oikeudestaan siirtyä eurodatatariffiin tai luopua siitä 5 kohdan mukaisesti.
14 artikla
Verkkovierailupuhelujen ja verkkovierailutekstiviestien vähittäishinnoittelun avoimuus
1. Varoittaakseen verkkovierailuasiakkaita siitä, että niiltä peritään verkkovierailumaksuja puheluiden soittamisesta tai vastaanottamisesta tai tekstiviestien lähettämisestä, jokaisen verkkovierailuoperaattorin on asiakkaan saapuessa muun kuin kotimaan operaattorinsa jäsenvaltion alueelle toimitettava tälle viestipalvelua käyttäen automaattisesti sekä viivytyksettä ja maksutta yksilölliset tiedot verkkovierailun arvonlisäverollisista perushinnoista, joita asiakkaaseen sovelletaan tämän soittaessa ja vastaanottaessa puheluja ja lähettäessä tekstiviestejä vierailujäsenvaltiossa, ellei asiakas ole ilmoittanut verkkovierailuoperaattorille, ettei tarvitse tällaista palvelua.
Näihin yksilöllisiin perushintatietoihin sisältyvät enimmäishinnat (asiakkaan kotimaan operaattorin toimittaman kotilaskun valuuttana), joita asiakkaaseen voidaan soveltaa asiakkaan hintajärjestelmän mukaisesti, kun asiakas
a)
soittaa säänneltyjä verkkovierailupuheluja vierailujäsenvaltion sisällä ja kotimaan operaattorinsa jäsenvaltioon sekä vastaanottaa säänneltyjä verkkovierailupuheluja; ja
b)
lähettää säänneltyjä verkkovierailutekstiviestejä vierailujäsenvaltiossa.
Tietoihin on sisällyttävä myös 2 kohdassa tarkoitettu maksuton numero, josta voi saada yksityiskohtaisempia tietoja, ja tiedot mahdollisuudesta käyttää hätäpalveluja soittamalla maksutta eurooppalaiseen hätänumeroon 112.
Asiakkaalla on jokaisen viestin yhteydessä oltava mahdollisuus ilmoittaa verkkovierailuoperaattorille maksutta ja helpolla tavalla, ettei tarvitse automaattista viestipalvelua. Asiakkaalla, joka on ilmoittanut, ettei tarvitse automaattista viestipalvelua, on oikeus pyytää milloin tahansa ja maksutta verkkovierailuoperaattoria tarjoamaan uudelleen tätä palvelua.
Verkkovierailuoperaattoreiden on tarjottava sokeille tai heikkonäköisille asiakkailleen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut yksilölliset perushintatiedot automaattisesti ja maksutta äänipuheluna, jos nämä asiakkaat niin pyytävät.
Ensimmäistä, toista, neljättä ja viidettä alakohtaa sovelletaan myös unionin ulkopuolella matkustavien verkkovierailuasiakkaiden käyttämiin verkkovierailuoperaattorin tarjoamiin verkkovierailuäänipuhelu- ja -tekstiviestipalveluihin.
2. Sen lisäksi, mitä 1 kohdassa säädetään, asiakkailla on oikeus pyytää ja saada maksutta ja sijaintipaikastaan unionin alueella riippumatta yksityiskohtaisempia yksilöllisiä hintatietoja äänipuhelujen ja tekstiviestien verkkovierailuhinnoista vierailuverkossa sekä tietoja tämän asetuksen nojalla sovellettavista avoimuustoimenpiteistä joko matkaäänipuheluna tai tekstiviestinä. Tällainen pyyntö esitetään maksuttomaan numeroon, jota verkkovierailuoperaattori pitää yllä tätä tarkoitusta varten. Edellä 1 kohdassa säädettyjä velvoitteita ei sovelleta laitteisiin, jotka eivät tue tekstiviestitoimintoa.
3. Verkkovierailuoperaattoreiden on annettava kaikille käyttäjille liittymäsopimusten tekemisen yhteydessä täydelliset tiedot sovellettavista verkkovierailuhinnoista ja erityisesti euroäänipuhelutariffista ja eurotekstiviestitariffista. Niiden on lisäksi annettava verkkovierailuasiakkailleen ajantasaista tietoa sovellettavista verkkovierailuhinnoista viipymättä aina, kun hinnat muuttuvat.
Verkkovierailuoperaattoreiden on toteutettava tarvittavat toimet varmistaakseen, että niiden kaikki verkkovierailuasiakkaat ovat tietoisia euroäänipuhelutariffin ja eurotekstiviestitariffin olemassaolosta. Niiden on erityisesti ilmoitettava kaikille verkkovierailuasiakkailleen euroäänipuhelutariffia ja eurotekstiviestitariffia koskevista ehdoista kussakin tapauksessa selkeästi ja puolueettomasti. Tämän jälkeen niiden on muistutettava eurotariffista kohtuullisin väliajoin kaikkia asiakkaita, jotka ovat valinneet jonkin muun hinnaston.
Toimitettujen tietojen on oltava riittävän yksityiskohtaisia, jotta asiakkaat voivat päättää, kannattaako heidän siirtyä eurotariffiin.
4. Verkkovierailuoperaattoreiden on annettava asiakkailleen tietoa siitä, kuinka vältetään tahatonta verkkovierailua raja-alueilla. Verkkovierailuoperaattoreiden on toteutettava kohtuulliset toimenpiteet sitä varten, että niiden asiakkaat eivät joutuisi tahattomasti käytettyjen verkkovierailupalvelujen johdosta maksamaan verkkovierailumaksuja kotijäsenvaltiossaan.
15 artikla
Vähittäistason verkkovierailudatapalvelujen avoimuus ja turvamekanismit
1. Verkkovierailuoperaattoreiden on varmistettava, että niiden verkkovierailuasiakkaille tiedotetaan sekä ennen sopimuksen tekemistä että sen jälkeen riittävästi maksuista, joita sovelletaan säänneltyjen verkkovierailudatapalvelujen käyttöön, tavoilla, jotka auttavat asiakasta ymmärtämään tällaisen käytön taloudelliset seuraukset ja joiden avulla asiakkaat pystyvät seuraamaan ja hallitsemaan säänneltyjen verkkovierailudatapalvelujen käytöstä aiheutuvia kulujaan 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
Tarvittaessa verkkovierailuoperaattoreiden on ilmoitettava asiakkailleen ennen sopimuksen tekemistä ja sen jälkeen säännöllisesti riskistä, joka koskee automaattista ja kontrolloimatonta verkkovierailudatayhteyttä ja latausta. Lisäksi verkkovierailuoperaattoreiden on ilmoitettava asiakkailleen maksutta ja selkeästi ja ymmärrettävästi, miten tällaiset automaattiset verkkovierailudatayhteydet voidaan kytkeä pois päältä niin, että voidaan välttää verkkovierailudatapalveluiden kontrolloimaton käyttö.
2. Verkkovierailuoperaattorin on tiedotettava verkkovierailuasiakkaalle automaattisella viestillä, että asiakas on verkkovierailun piirissä, ja annettava yksilölliset perushintatiedot niistä maksuista (asiakkaan kotimaan operaattorin toimittaman kotilaskun valuuttana) ilmaistuna hintana megatavua kohti, joita sovelletaan säänneltyjen verkkovierailudatapalvelujen tarjontaan kyseiselle verkkovierailuasiakkaalle kyseisessä jäsenvaltiossa, paitsi jos asiakas on ilmoittanut verkkovierailuoperaattorille, ettei tarvitse näitä tietoja.
Tällaiset yksilölliset perushintatiedot on toimitettava verkkovierailuasiakkaan mobiililaitteeseen esimerkiksi tekstiviestin, sähköpostin tai mobiililaitteella näkyvän ponnahdusikkunan avulla aina, kun verkkovierailuasiakas saapuu muun kuin kotimaan operaattorinsa jäsenvaltion alueelle ja ottaa ensimmäisen kerran käyttöön verkkovierailudatapalvelun kyseisessä jäsenvaltiossa. Ne on toimitettava maksutta sillä hetkellä, kun verkkovierailuasiakas ottaa käyttöön säännellyn verkkovierailudatapalvelun, tavalla, joka on omiaan helpottamaan niiden vastaanottoa ja helppoa ymmärtämistä.
Asiakkaalla, joka on ilmoittanut verkkovierailuoperaattorilleen, ettei tarvitse automaattisia hintatietoja, on oikeus pyytää milloin tahansa ja maksutta verkkovierailuoperaattoria tarjoamaan uudelleen kyseistä palvelua.
3. Kunkin verkkovierailuoperaattorin on tarjottava kaikille verkkovierailuasiakkailleen mahdollisuus valita vapaasti ja maksutta toiminto, joka antaa tietoja toteutuneesta kulutuksesta ilmaistuna käyttömääränä tai valuuttana, jolla verkkovierailuasiakasta laskutetaan säännellyistä verkkovierailudatapalveluista, ja joka takaa, että säänneltyjen verkkovierailudatapalveluiden, lukuun ottamatta yksikköä kohti laskutettavia multimediaviestipalveluja, kokonaiskulutus ei tiettynä kautena ylitä määritettyä saldorajaa ilman asiakkaan nimenomaista suostumusta.
Tätä varten verkkovierailuoperaattorin on tarjottava yhtä tai useampaa saldorajaa tietyille käyttökausille edellyttäen, että asiakkaalle tiedotetaan etukäteen vastaavista käyttömääristä. Yhden näistä rajoista (saldorajan oletusarvon) on oltava enintään noin 50 euroa laskuttamattomia kuluja kuukausittaiselta laskutuskaudelta (ilman arvonlisäveroa).
Verkkovierailuoperaattori voi vaihtoehtoisesti määrittää rajoja käyttömäärän mukaan edellyttäen, että asiakkaalle ilmoitetaan etukäteen vastaavat summat. Yhden näistä rajoista (käyttörajan oletusarvon) on vastattava enintään 50 euron laskuttamattomia kuluja kuukausittaiselta laskutuskaudelta (ilman arvonlisäveroa).
Verkkovierailuoperaattori voi lisäksi tarjota verkkovierailuasiakkailleen muita rajoja, joihin liittyy muita korkeampia tai matalampia kuukausittaisia saldorajoja.
Toisessa ja kolmannessa alakohdassa tarkoitettuja ylärajan oletusarvoja on sovellettava kaikkiin asiakkaisiin, jotka eivät ole valinneet jotakin muuta rajaa.
Kunkin verkkovierailuoperaattorin on myös varmistettava, että verkkovierailuasiakkaan mobiililaitteeseen lähetetään esimerkiksi tekstiviestin, sähköpostiviestin tai tietokoneen ponnahdusikkunan avulla ilmoitus, kun 80 prosenttia verkkovierailudatapalvelujen sovitusta saldo- tai käyttörajasta saavutetaan. Jokaisella asiakkaalla on oltava oikeus pyytää verkkovierailuoperaattoria lopettamaan tällaisten ilmoitusten lähettäminen ja pyytää milloin tahansa ja maksutta operaattoria tarjoamaan uudelleen tätä palvelua.
Jos saldo- tai käyttöraja muutoin ylittyisi, verkkovierailuasiakkaan mobiililaitteeseen on lähetettävä ilmoitus. Ilmoituksessa on kerrottava menettely, jota asiakkaan on noudatettava, jos se haluaa kyseisten palvelujen tarjonnan jatkamista, sekä kulutettavien lisäyksiköiden kustannukset. Jos verkkovierailuasiakas ei toimi vastaanottamassaan ilmoituksessa kehotetulla tavalla, verkkovierailuoperaattorin on viipymättä lopetettava säänneltyjen verkkovierailudatapalvelujen tarjoaminen verkkovierailuasiakkaalle ja niiden laskuttaminen verkkovierailuasiakkaalta, paitsi jos ja kunnes verkkovierailuasiakas pyytää näiden palvelujen tarjonnan jatkamista tai uusimista.
Jos verkkovierailuasiakas haluaa valita tai lopettaa saldo- tai käyttörajatoiminnon, muutos on tehtävä maksutta yhden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta, eikä siihen saa sisältyä ehtoja tai rajoituksia, jotka liittyvät liittymäsopimuksen muihin osiin.
4. Edellä olevaa 2 ja 3 kohtaa ei sovelleta m2m-laitteiden väliseen viestintään, jossa hyödynnetään mobiilidataliikennettä.
5. Verkkovierailuoperaattoreiden on toteutettava kohtuulliset toimenpiteet sitä varten, että niiden asiakkaat eivät joutuisi tahattomasti käytettyjen verkkovierailupalvelujen johdosta maksamaan verkkovierailumaksuja kotijäsenvaltiossaan. Tähän sisältyy se, että asiakkaille on ilmoitettava, miten voidaan välttää tahattomat verkkovierailut raja-alueilla.
6. Tätä artiklaa, lukuun ottamatta sen 5 kohtaa ja ellei tämän kohdan toisesta ja kolmannesta alakohdasta muuta johdu, sovelletaan myös unionin ulkopuolella matkustavien verkkovierailuasiakkaiden käyttämiin verkkovierailuoperaattorin tarjoamiin verkkovierailudatapalveluihin.
Jos asiakas valitsee 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun toiminnon, 3 kohdassa säädettyjä vaatimuksia ei sovelleta, jos vierailuverkon operaattori vierailumaassa unionin ulkopuolella ei anna verkkovierailuoperaattorin valvoa asiakkaidensa käyttöä tosiaikaisesti.
Tällaisessa tapauksessa asiakkaalle on sen saapuessa tällaiseen maahan ilmoitettava viivytyksettä ja maksutta tekstiviestillä, että tietoja toteutuneesta kulutuksesta ja takeita siitä, että määritettyä saldorajaa ei ylitetä, ei ole saatavilla.
16 artikla
Valvonta ja täytäntöönpano
1. Kansallisten sääntelyviranomaisten on valvottava tämän asetuksen noudattamista omalla alueellaan.
2. Kansallisten sääntelyviranomaisten on annettava ajantasaista tietoa tämän asetuksen ja erityisesti sen 7, 8, 9, 10, 12 ja 13 artiklan soveltamisesta siten, että asianosaiset saavat tiedon käyttöönsä helposti.
3. Kansallisten sääntelyviranomaisten on 19 artiklassa tarkoitetun uudelleentarkastelun valmistelemiseksi valvottava verkkovierailuasiakkailta äänipuhelu- ja datapalvelujen sekä tekstiviestipalvelujen ja multimediaviestipalvelujen tarjoamisesta perittävien kokonaistukkuhintojen ja vähittäishintojen kehittymistä, myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuilla syrjäisimmillä alueilla. Kansallisten sääntelyviranomaisten on myös tarkkailtava tahatonta verkkovierailua naapurijäsenvaltioiden raja-alueilla ja valvottava sitä, käytetäänkö liikenteen ohjaustekniikkaa asiakkaan edun vastaisella tavalla.
Kansallisten sääntelyviranomaisten on valvottava tahatonta verkkovierailua ja kerättävä siitä tietoja sekä toteutettava aiheelliset toimenpiteet.
4. Kansallisilla sääntelyviranomaisilla on toimivalta vaatia tämän asetuksen mukaisten velvoitteiden alaisilta yrityksiltä kaikki tämän asetuksen täytäntöönpanon ja sen valvonnan kannalta merkitykselliset tiedot. Näiden yritysten on pyynnöstä toimitettava tiedot viipymättä sekä kansallisen sääntelyviranomaisen edellyttämässä määräajassa että sen vaatimalla tarkkuudella.
5. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat ryhtyä toimiin omasta aloitteestaan tämän asetuksen noudattamisen varmistamiseksi. Niiden on erityisesti käytettävä tarvittaessa käyttöoikeusdirektiivin 5 artiklan mukaisia valtuuksiaan varmistaakseen asianmukaisen pääsyn ja yhteenliitettävyyden, jotta verkkovierailupalvelujen päästä päähän -liitettävyys ja yhteentoimivuus voidaan taata, esimerkiksi jos asiakkaat eivät pysty vaihtamaan säänneltyjä verkkovierailutekstiviestejä toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan maanpäällisen julkisen matkaviestinverkon asiakkaiden kanssa, koska näiden viestien toimittamisen mahdollistavaa sopimusta ei ole olemassa.
6. Jos kansallinen sääntelyviranomainen toteaa, että tässä asetuksessa asetettuja velvoitteita on rikottu, sillä on valtuudet vaatia tällaisen rikkomisen välitöntä lopettamista.
17 artikla
Riitojen ratkaiseminen
1. Jos jäsenvaltiossa sähköistä viestintäverkkoa ylläpitävien tai sähköisiä viestintäpalveluja tarjoavien yritysten välille syntyy riita tässä asetuksessa tarkoitetuista velvoitteista, riidan ratkaisemisessa sovelletaan puitedirektiivin 20 ja 21 artiklassa säädettyjä menettelyjä.
2. Jos riita, jossa on mukana asiakas tai loppukäyttäjä ja joka koskee tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvaa asiaa, jää ratkaisematta, jäsenvaltioiden on varmistettava, että asiassa voidaan turvautua yleispalveludirektiivin 34 artiklassa tarkoitettuihin tuomioistuimen ulkopuolisiin riitojenratkaisumenettelyihin.
18 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän asetuksen rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on toimitettava kyseiset säännökset komissiolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2013 ja ilmoitettava sille viipymättä niihin myöhemmin mahdollisesti tehdyistä muutoksista.
19 artikla
Uudelleentarkastelu
1. Komissio tarkastelee uudelleen tämän asetuksen toimivuutta ja antaa julkisen kuulemisen jälkeen siitä kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2016. Komissio arvioi erityisesti, onko tämän asetuksen tavoitteet saavutettu. Tällöin komissio arvioi muun muassa seuraavaa:
a)
onko kilpailu kehittynyt riittävästi, jotta on perusteltua päättää vähittäistason enimmäishintojen voimassaolo;
b)
onko kilpailu riittävää tukkutason enimmäishintojen poistamiseksi;
c)
tukku- ja vähittäishintojen kehittyminen sekä odotetut tulevat kehityssuuntaukset äänipuhelu-, tekstiviesti- ja datapalvelujen tarjoamisessa verkkovierailuasiakkaille verrattuna hintoihin, joita peritään sekä etukäteismaksua että jälkikäteislaskutusta käyttäviltä asiakkailta matkaviestintäpalveluista kansallisella tasolla jäsenvaltioissa, ja tällaisten palveluiden laatu ja nopeus;
d)
palvelujen saatavuus ja laatu, mukaan lukien verkkovierailuäänipuhelu-, -tekstiviesti- ja -datapalveluille vaihtoehtoiset palvelut, erityisesti tekninen kehitys huomioon ottaen;
e)
missä määrin kuluttajat ovat hyötyneet verkkovierailupalvelujen hintojen todellisesta alenemisesta, erilaiset hinnastot ja tuotteet, joita on kuluttajien käytettävissä erilaisten soittomuotojen yhteydessä, sekä verkkovierailuhinnastojen ja kansallisten hinnastojen väliset erot, mukaan lukien tarjoukset, jotka koskevat yhtenäistä hinnastoa kansallisia palveluja ja verkkovierailupalveluja varten;
f)
kilpailu sekä vähittäis- että tukkumarkkinoilla ja erityisesti pienempien, riippumattomien tai vasta vähän aikaa toimineiden operaattoreiden kilpailutilanne, samoin kuin kaupallisten sopimusten vaikutus kilpailuun ja operaattoreiden väliset keskinäiset yhteydet;
g)
missä määrin 3 ja 4 artiklassa säädettyjen rakenteellisten toimenpiteiden toteuttaminen on tuottanut tuloksia kilpailun kehittämisessä verkkovierailupalvelujen sisämarkkinoilla pyrittäessä siihen, että verkkovierailuhinnastojen ja kansallisten hinnastojen väliset erot ovat häviämässä;
h)
missä määrin tukku- ja vähittäistason enimmäishinnat ovat suojanneet kuluttajia liian korkeilta hinnoilta samalla, kun sallitaan kilpailun kehittyminen verkkovierailupalvelujen sisämarkkinoilla.
2. Jos kertomus osoittaa, että tässä asetuksessa säädetyt rakenteelliset toimenpiteet eivät ole olleet riittäviä kilpailun edistämiseksi verkkovierailupalvelujen sisämarkkinoilla kaikkien eurooppalaisten kuluttajien hyödyksi tai että verkkovierailuhinnastojen ja kansallisten hinnastojen väliset erot eivät ole häviämässä, komissio tekee Euroopan parlamentille ja neuvostolle asianmukaiset ehdotukset, jotta tilanne korjautuisi ja voitaisiin toteuttaa matkaviestintäpalvelujen sisämarkkinat, joilla viime kädessä ei tehdä eroa kansallisten hinnastojen ja verkkovierailuhinnastojen välillä. Komissio arvioi erityisesti, onko tarpeen
a)
säätää teknisiä ja rakenteellisia lisätoimenpiteitä;
b)
muuttaa rakenteellisia toimenpiteitä;
c)
jatkaa 8, 10 ja 13 artiklassa säädettyjen vähittäistason enimmäishintojen voimassaoloa ja mahdollisesti tarkistaa niiden tasoa;
d)
vaihtaa 7, 9 ja 12 artiklassa säädettyjen tukkutason enimmäishintojen voimassaolon kestoa tai tarkistaa niiden tasoa;
e)
säätää muita tarpeellisia vaatimuksia, mukaan lukien vaatimus siitä, että verkkovierailuhinnastoja ja kansallisia hinnastoja ei erotella.
3. Lisäksi komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen kahden vuoden välein 1 kohdassa tarkoitetun kertomuksen jälkeen. Kukin kertomus sisältää yhteenvedon verkkovierailupalvelujen tarjoamista unionissa koskevasta valvonnasta sekä arvion kehityksestä kohti tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamista 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut seikat mukaan lukien.
4. Unionin laajuisten verkkovierailumarkkinoiden kilpailun kehittymisen arvioimiseksi BEREC kerää kansallisilta sääntelyviranomaisilta säännöllisesti tietoja verkkovierailuäänipuhelu-, -tekstiviesti- ja -datapalvelujen vähittäis- ja tukkuhintojen kehittymisestä. Nämä tiedot toimitetaan komissiolle vähintään kahdesti vuodessa. Komissio julkaisee ne.
Lisäksi BEREC kerää kansallisilta sääntelyviranomaisilta vuosittain tietoja operaattoreiden asiakkailleen tarjoamien erilaisten hintojen avoimuudesta ja vertailukelpoisuudesta. Komissio julkaisee nämä tiedot ja havainnot.
20 artikla
Ilmoitusvelvollisuudet
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ne kansalliset sääntelyviranomaiset, jotka vastaavat tässä asetuksessa säädettyjen tehtävien suorittamisesta.
21 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 717/2007 liitteen I mukaisesti 1 päivästä heinäkuuta 2012.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
22 artikla
Voimaantulo ja voimassaolon päättyminen
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja sen säännöksiä sovelletaan kyseisestä päivästä lukien, jollei yksittäisissä artikloissa toisin säädetä.
Tämän asetuksen voimassaolo päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2022.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 13 päivänä kesäkuuta 2012.