NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1312/2011
ze dne 19. prosince 2011,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1698/2005, pokud jde o některá ustanovení týkající se finančního řízení pro některé členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 42 a 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nebývale závažná světová finanční krize a hospodářský útlum vážně poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení finančních a hospodářských podmínek v několika členských státech. Zvláště některé členské státy mají závažné obtíže nebo jim takové obtíže hrozí, zejména pak problémy s hospodářským růstem, finanční stabilitou a se zhoršením schodku a zadlužením, což je kromě jiného způsobeno také mezinárodním hospodářským a finančním prostředím.
(2)
Přestože již byla přijata řada významných opatření včetně změn v právním rámci, která mají vyvážit negativní vlivy krize, dopad finanční krize na reálnou ekonomiku, trh práce a občany je pociťován v mnoha směrech. Tlak na vnitrostátní finanční zdroje vzrůstá, a proto by nyní měly být podniknuty další kroky k jeho zmírnění, a to maximálním a optimálním využitím finančních prostředků z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV).
(3)
Na základě čl. 122 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, podle kterého může Unie poskytnout finanční pomoc členskému státu, jemuž z důvodu mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, nastaly obtíže nebo je vážně ohrožen závažnými obtížemi, byl nařízením Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (3) zaveden takový mechanismus s cílem zachovat finanční stabilitu celé Unie.
(4)
Prováděcími rozhodnutími Rady 2011/77/EU (4) a 2011/344/EU (5) poskytla Unie takovou finanční pomoc Irsku a Portugalsku. Finanční stabilita Řecka byla postižena vážnými obtížemi již před vstupem nařízení (EU) č. 407/2010 v platnost, a Řecko proto obdrželo finanční pomoc mimo jiné od ostatních členských států eurozóny.
(5)
Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (6), zavedlo nástroj, na jehož základě poskytne Rada střednědobou finanční pomoc, pokud je platební bilance členského státu, který nepřijal euro, v obtížích nebo jí takové obtíže vážně hrozí.
(6)
Rozhodnutími Rady 2009/102/ES (7), 2009/290/ES (8) a 2009/459/ES (9) byla taková finanční pomoc poskytnuta Maďarsku, Lotyšsku a Rumunsku.
(7)
Období, během kterých je finanční pomoc Irsku, Maďarsku, Lotyšsku, Portugalsku a Rumunsku poskytována, je stanovena v příslušných rozhodnutích Rady. Poskytování pomoci Maďarsku skončilo dnem 4. listopadu 2010.
(8)
Pokud jde o Řecko, dohoda mezi věřiteli a dohoda o mechanismu úvěrů vstoupily v platnost dnem 11. května 2010. Dohoda mezi věřiteli stanoví, že její platnost skončí tři roky ode dne uzavření.
(9)
Dne 11. července 2011 podepsali ministři financí ze 17 členských států eurozóny Smlouvu o založení Evropského mechanismu stability (ESM). Tato smlouva navazuje na rozhodnutí Evropské rady 2011/199/EU ze dne 25. března 2011, kterým se mění článek 136 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o mechanismus stability pro členské státy, jejichž měnou je euro (10). Předpokládá se, že do roku 2013 převezme tato smlouva úkoly, které v současnosti plní evropský nástroj finanční stability (EFSF) a evropský mechanismus finanční stabilizace (EFSM).
(10)
Evropská rada v závěrech ze zasedání konaného ve dnech 23. a 24. června 2011 uvítala záměr Komise posílit vazby mezi úvěrovým programem pro Řecko s fondy Unie a podpořila snahy zaměřené na zvýšení schopnosti Řecka využívat prostředky z fondů Unie, aby se zaměřením pozornosti na zvyšování konkurenceschopnosti a vytváření pracovních míst podpořil růst a zaměstnanost. Evropská rada ve svých závěrech rovněž uvítala a podpořila přípravu souhrnného programu technické pomoci Řecku, kterou se zabývá Komise společně s členskými státy. Tato změna nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (11) přispívá k těmto snahám o posílení vazeb.
(11)
S cílem usnadnit řízení finančních prostředků Unie, urychlit investice v dotčených členských státech a regionech a zlepšit dopad finančních prostředků na hospodářství je nezbytné umožnit zvýšení sazby spolufinancování z EZFRV na 95 % způsobilých veřejných výdajů v regionech způsobilých podle konvergenčního cíle a zvýšení na 85 % způsobilých veřejných výdajů v ostatních regionech, jejichž finanční stabilita čelí závažným obtížím.
(12)
V souladu s obecnými zásadami použitelnými podle nařízení (ES) č. 1698/2005 se zvýšené sazby spolufinancování použijí pouze na platby uskutečněné poté, co příslušné programy rozvoje venkova, včetně nových finančních plánů, schválila Komise. Je proto rovněž třeba určit postup, kterým mohou členské státy této možnosti využívat, jakož i mechanismus, který toto využívání zajistí.
(13)
Toto dočasné zvýšení míry spolufinancování by mělo být vzato v úvahu v souvislosti s rozpočtovými omezeními, jimž čelí všechny členské státy, a tato rozpočtová omezení by se měla náležitě projevit v souhrnném rozpočtu Evropské unie.Jelikož hlavním účelem mechanismu je reagovat na konkrétní současné potíže, mělo by jeho uplatňování být dále omezeno na výdaje vzniklé platebním agenturám do 31. prosince 2013;
(14)
Nařízení (ES) č. 1698/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(15)
Z důvodu naléhavé potřeby řešit hospodářskou krizi by toto nařízení mělo vstoupit v platnost okamžikem vyhlášení;
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 70 nařízení (ES) č. 1698/2005 se vkládá nový odstavec, který zní:
„4c. Odchylně od limitů uvedených v odstavcích 3, 4 a 5 může být příspěvek z EZFRV zvýšen na nejvýše 95 % způsobilých veřejných výdajů v regionech způsobilých podle konvergenčního cíle, v nejvzdálenějších regionech a na menších ostrovech v Egejském moři a na 85 % způsobilých veřejných výdajů v ostatních regionech. Tyto sazby se použijí na způsobilé veřejné výdaje nově uvedené v každém certifikovaném prohlášení o výdajích vzniklých v průběhu období, v němž členský stát splňuje jednu z těchto podmínek:
a)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (12) nebo je mu finanční pomoc poskytnuta jinými členskými státy eurozóny před vstupem uvedeného nařízení v platnost;
b)
je mu poskytnuta střednědobá finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (13);
c)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu se Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability.
Členský stát, který hodlá využít odchylky uvedené v prvním pododstavci, předloží Komisi žádost, aby odpovídajícím způsobem změnila jeho program rozvoje venkova. Odchylka se použije, jakmile Komise změnu programu schválí, a její použitelnost skončí, jakmile členský stát přestane podmínky stanovené v prvním pododstavci písm. a), b) nebo c). Odchylka uvedená v prvním pododstavci se v každém případě vztahuje jen na výdaje vzniklé platebním agenturám do 31. prosince 2013.
Po skončení použitelnosti odchylky uvedené v prvním pododstavci členský stát zašle Komisi návrh na změnu programu včetně nového finančního plánu, který splňuje maximální sazby použitelné před odchylkou.
Pokud členský stát Komisi nepředloží návrh na změnu svého programu rozvoje venkova včetně nového finančního plánu ke dni, kdy skončí použitelnost odchylky v souladu s druhým pododstavcem, nebo pokud oznámený finanční plán nesplňuje maximální sazby stanovenými v odst. 3, 4 a 5, použijí se tyto sazby k uvedenému dni automaticky.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2011.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1312/2011,
annettu 19 päivänä joulukuuta 2011,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 muuttamisesta tiettyjen rahoitusvakautensa osalta vakavissa vaikeuksissa olevien tai vakavien vaikeuksien uhasta kärsivien jäsenvaltioiden varainhoitoa koskevien tiettyjen säännösten osalta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 43 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Ennennäkemätön maailmanlaajuinen finanssikriisi ja ennennäkemätön talouden laskusuhdanne ovat vahingoittaneet vakavalla tavalla talouskasvua ja rahoitusvakautta sekä heikentäneet huomattavasti useiden jäsenvaltioiden rahoituksellisia ja taloudellisia edellytyksiä. Tilanne aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa erityisesti tietyille jäsenvaltioille vakavia vaikeuksia, jotka liittyvät ennen muuta ongelmiin niiden talouskasvussa ja rahoitusvakaudessa sekä alijäämän ja velkaantuneisuuden kasvuun, mitkä johtuvat kansainvälisestä talous- ja rahoitusympäristöstä.
(2)
Vaikka kriisin kielteisten vaikutusten torjumiseksi on jo toteutettu merkittäviä toimia, myös lainsäädännön muutoksia, finanssikriisin vaikutukset tuntuvat laajalti reaalitaloudessa, työmarkkinoilla ja kansalaisten elämässä. Kansallisiin rahoitusvaroihin kohdistuu yhä enemmän paineita, joiden lieventämiseksi olisi nyt toteutettava lisätoimenpiteitä käyttämällä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta, jäljempänä ’maaseuturahasto’, myönnettävää rahoitusta mahdollisimman laajasti ja tehokkaasti.
(3)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 122 artiklan 2 kohdassa määrätään mahdollisuudesta myöntää jäsenvaltioille unionin taloudellista apua, jos poikkeukselliset tapahtumat, joihin jäsenvaltio ei voi vaikuttaa, ovat aiheuttaneet sille vaikeuksia tai vakavasti uhkaavat aiheuttaa sille suuria vaikeuksia, ja tämän perusteella on Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta 11 päivänä toukokuuta 2010 annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 407/2010 (3) otettu käyttöön tällainen mekanismi unionin rahoitusvakauden säilyttämiseksi.
(4)
Irlannille myönnettiin tällaista unionin rahoitustukea neuvoston täytäntöönpanopäätöksellä 2011/77/EU (4) ja Portugalille neuvoston täytäntöönpanopäätöksellä 2011/344/EU (5). Kreikalla oli vakavia vaikeuksia rahoitusvakautensa osalta jo ennen asetuksen (EU) N:o 407/2010 voimaantuloa, ja se sai rahoitustukea muun muassa muilta euroalueen jäsenvaltioilta.
(5)
Järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille 18 päivänä helmikuuta 2002 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 332/2002 (6) on luotu järjestely, jonka mukaisesti neuvosto myöntää keskipitkän ajan tukea jäsenvaltiolle, joka ei ole ottanut euroa käyttöön ja jolla on maksutasetta koskevia vaikeuksia tai jota tällaiset vaikeudet vakavasti uhkaavat.
(6)
Tällaista rahoitustukea on myönnetty Unkarille neuvoston päätöksellä 2009/102/EY (7), Latvialle neuvoston päätöksellä 2009/290/EY (8) ja Romanialle neuvoston päätöksellä 2009/459/EY (9).
(7)
Ajanjakso, jona rahoitustuki on Irlannin, Latvian, Portugalin, Romanian ja Unkarin saatavilla, on säädetty asianomaisissa neuvoston päätöksissä. Unkarille myönnetty tuki päättyi 4 päivänä marraskuuta 2010.
(8)
Lainajärjestelysopimuksen yhteydessä Kreikan kanssa tehty lainanantajien välinen sopimus tuli voimaan 11 päivänä toukokuuta 2010. Lainanantajien välisessä sopimuksessa määrätään, että ajanjaksona, jona tuki on saatavilla, päättyy kolmen vuoden kuluttua tuon sopimuksen tekopäivästä.
(9)
Euroalueen 17 jäsenvaltion valtionvarainministerit allekirjoittivat 11 päivänä heinäkuuta 2011 sopimuksen Euroopan vakausmekanismin (EVM) perustamisesta. Tämä sopimus tehtiin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan muuttamisesta niitä jäsenvaltioita koskevaa vakausmekanismia varten, joiden rahayksikkö on euro, 25 päivänä maaliskuuta 2011 annetun Eurooppa-neuvoston päätöksen 2011/199/EU (10) perusteella. Tarkoituksena on, että vuoteen 2013 mennessä EVM ottaa hoitaakseen tällä hetkellä Euroopan rahoitusvakausvälineellä (ERVV) ja Euroopan rahoituksenvakausmekanismilla (ERVM) hoidettavat tehtävät.
(10)
Eurooppa-neuvosto suhtautui 23 ja 24 päivänä kesäkuuta 2011 antamissaan päätelmissä myönteisesti komission aikomukseen parantaa Kreikan lainaohjelman ja unionin varojen välistä synergiaa ja tuki pyrkimyksiä lisätä Kreikan valmiuksia käyttää sen unionilta saamia varoja parantaakseen kasvua ja työllisyyttä keskittymällä kilpailukyvyn tehostumiseen ja uusien työpaikkojen luomiseen. Eurooppa-neuvosto piti tervetulleena ja tuki myös sitä, että komissio valmistelee yhdessä jäsenvaltioiden kanssa kattavan ohjelman Kreikalle annettavasta teknisestä avusta. Tällä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (11) muutoksella edistetään omalta osaltaan tällaisia pyrkimyksiä synergian parantamiseksi.
(11)
Unionin varainhoidon helpottamiseksi, asianomaisiin jäsenvaltioihin ja alueisiin tehtävien investointien nopeuttamiseksi sekä rahoituksen taloudellisten vaikutusten tehostamiseksi on tarpeen sallia, että maaseuturahaston osuutta voidaan korottaa enintään 95 prosenttiin tukikelpoisista julkisista menoista lähentymistavoitealueilla ja enintään 85 prosenttiin tukikelpoisista julkisista menoista muilla alueilla, joilla on vakavia vaikeuksia rahoitusvakautensa osalta.
(12)
Asetuksessa (EY) N:o 1698/2005 säädettyjen yleisten periaatteiden mukaisesti korotettuja yhteisrahoitusosuuksia sovelletaan ainoastaan maksuihin, jotka suoritetaan vasta sen jälkeen, kun komissio on hyväksynyt asianomaiset maaseudun kehittämisohjelmat ja uudet rahoitussuunnitelmat. Sen vuoksi on myös tarpeen määrittää menettely, jolla jäsenvaltiot voivat käyttää tätä mahdollisuutta, sekä mekanismi, jolla tämä voidaan varmistaa.
(13)
Yhteisrahoitusosuuksien väliaikaisen korotuksen yhteydessä olisi otettava huomioon myös kaikkiin jäsenvaltioihin kohdistuvat talousarviorajoitukset, ja nämä talousarviorajoitukset olisi otettava asianmukaisesti huomioon Euroopan unionin yleisessä talousarviossa. Koska mekanismin päätarkoituksena on kohdistua nykyisiin erityisiin ongelmiin, sen soveltamisaika olisi lisäksi rajattava koskemaan maksajavirastojen 31 päivään joulukuuta 2013 asti toteuttamia menoja.
(14)
Sen vuoksi asetus (EY) N:o 1698/2005 olisi muutettava tämän mukaisesti.
(15)
Koska talouskriisi vaatii kiireellisiä toimia, tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Lisätään asetuksen (EY) N:o 1698/2005 70 artiklaan 4 kohdan jälkeen kohta seuraavasti:
”4 c. Maaseuturahaston osuutta voidaan 3, 4 ja 5 kohdassa vahvistetuista enimmäismääristä poiketen nostaa enintään 95 prosenttiin tukikelpoisista julkisista menoista lähentymistavoitealueilla, syrjäisimmillä alueilla ja pienillä Egeanmeren saarilla sekä 85 prosenttiin tukikelpoisista julkisista menoista muilla alueilla. Näitä osuuksia sovelletaan tukikelpoisiin menoihin, jotka on hiljattain ilmoitettu kussakin todennetussa ilmoituksessa menoista, jotka ovat aiheutuneet ajanjaksona, jona jäsenvaltio täyttää jonkin seuraavista edellytyksistä:
a)
sen saataville on asetettu rahoitustukea Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta 11 päivänä toukokuuta 2010 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 407/2010 (12) mukaisesti, tai muut euroalueen jäsenvaltiot ovat asettaneet sen saataville rahoitustukea ennen mainitun asetuksen voimaantuloa;
b)
sen saataville on asetettu keskipitkän ajan rahoitustukea järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille 18 päivänä helmikuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 (13) mukaisesti;
c)
sen saataville on asetettu rahoitustukea Euroopan vakausmekanismin perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti.
Jäsenvaltion, joka haluaa käyttää hyväkseen ensimmäisessä alakohdassa säädettyä poikkeusta, on esitettävä komissiolle pyyntö vastaavan muutoksen tekemisestä sen maaseudun kehittämisohjelmaan. Poikkeusta sovelletaan siitä alkaen, kun komissio on hyväksynyt ohjelman muutoksen, ja sen soveltaminen loppuu, kun asianomainen jäsenvaltio ei enää täytä ainuttakaan ensimmäisen alakohdan a, b tai c alakohdassa säädettyä edellytystä. Joka tapauksessa ensimmäisessä alakohdassa säädettyä poikkeusta sovelletaan ainoastaan menoihin, jotka maksajavirastot ovat toteuttaneet 31 päivään joulukuuta 2013 mennessä.
Kun ensimmäisessä alakohdassa säädetyn poikkeuksen soveltaminen lakkaa, jäsenvaltion on lähetettävä komissiolle ohjelman muuttamista koskeva ehdotus, johon sisältyy ennen poikkeusta sovellettujen enimmäismäärien mukainen uusi rahoitussuunnitelma.
Jos jäsenvaltio ei toimita komissiolle maaseudun kehittämisohjelmansa muuttamista koskevaa ehdotusta ja uutta rahoitussuunnitelmaa sinä päivänä, jona poikkeuksen soveltaminen toisen alakohdan mukaisesti päättyy tai jos toimitettu rahoitussuunnitelma ei ole 3, 4 ja 5 kohdassa säädettyjen enimmäismäärien mukainen, näitä määriä sovelletaan ilman eri toimenpiteitä mainitusta päivästä alkaen.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 2011.