NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 272/2012
ze dne 7. února 2012,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 s ohledem na poplatky účtované Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy ratingovým agenturám
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (1), a zejména na čl. 19 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení článku 62 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (2) stanoví, že příjmy Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy by měly vedle příspěvků vnitrostátních orgánů a dotace Unie tvořit rovněž poplatky placené Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy v případech stanovených právními předpisy Unie.
(2)
Aby bylo zajištěno efektivní využití rozpočtu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a zároveň byla zmírněna finanční zátěž pro členské státy a Evropskou unii, je nezbytné zajistit, aby ratingové agentury hradily přinejmenším veškeré náklady spojené s dohledem nad nimi. Případný schodek, který může nastat v průběhu jednoho rozpočtového roku, by měl být od ratingových agentur získán zpět v roce následujícím.
(3)
Ratingovým agenturám přesahujícím určitou hranici obratu by měl být účtován roční poplatek za dohled s cílem zajistit rozpočtovou jistotu jak Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, tak dotčeným ratingovým agenturám. Roční poplatky za dohled by se neměly stát zátěží pro nové účastníky vstupující na ratingový trh. Kromě toho se předpokládá, že malé ratingové agentury budou mít podstatně nižší náklady na dohled než agentury větší. Bylo by proto vhodné malé ratingové agentury zcela osvobodit od placení ročního poplatku za dohled v případech, kdy ratingová agentura nebo skupina ratingových agentur, do níž agentura náleží, nepřekročí určitou hranici obratu.
(4)
S cílem zajistit spravedlivé a jasné rozdělení poplatků, které zároveň odrážejí skutečnou administrativní zátěž na daný subjekt, který je předmětem dohledu, by se měl poplatek za dohled počítat v závislosti na obratu ratingových agentur z ratingových činností a doplňkových služeb vzhledem k tomu, že náklady na dohled jsou u větších ratingových agentur vyšší než u menších. Poskytování doplňkových služeb navíc vyžaduje další činnosti v oblasti dohledu vzhledem k potřebě sledovat možné střety zájmů vyplývajících z poskytování doplňkových služeb. Ratingové agentury by neměly obcházet spravedlivé rozdělení poplatků podle tohoto nařízení přerozdělováním příjmů jiným subjektům v rámci své skupiny s cílem snížit výši svých poplatků. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl sledovat a hlásit jakýkoli kritický vývoj v této oblasti.
(5)
Ratingovým agenturám se sídlem v Unii by měly být účtovány takové poplatky za registraci, které by odrážely náklady Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy na zpracování žádosti o registraci. Složitost žádosti a náklady spojené s posouzením žádosti se zvyšují v případech, kdy ratingová agentura žádá o vydávání ratingů pro strukturované finanční nástroje, plánuje přejímání ratingů od agentur ze třetích zemí nebo má pobočky. Proto by se poplatek za registraci měl počítat podle těchto faktorů. Náklady na zpracování jsou rovněž do značné míry závislé na velikosti ratingové agentury, která žádost podává. Vzhledem k tomu, že budoucí obrat nové ratingové agentury nebude v okamžiku její žádosti o registraci znám, měl by být jako společný základ pro výpočet u všech ratingových agentur použit počet zaměstnanců namísto obratu.
(6)
Toto nařízení by mělo stanovit poplatky účtované ratingovým agenturám ze třetích zemí, které žádají o certifikaci v Unii v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1060/2009 s cílem pokrýt náklady na jejich certifikaci a roční dohled nad nimi. V tomto ohledu se nezbytné výdaje Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy vztahují k certifikaci těchto ratingových agentur ze třetích zemí v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009, na kterou se uplatní obdobný postup jako na registraci ratingových agentur usazených v Unii, a rovněž k výdajům Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy nezbytným pro dohled nad certifikovanými ratingovými agenturami.
(7)
Při stažení žádosti v průběhu procesu registrace nebo certifikace by mělo být ratingovým agenturám uhrazeno určité procento poplatku původně účtovaného za jejich registraci nebo certifikaci vzhledem k tomu, že náklady Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy na vyřízení této žádosti budou v takových případech nižší.
(8)
S ohledem na možný budoucí vývoj je vhodné, aby hranice pro výjimku týkající se placení ročních poplatků za dohled ratingovými agenturami a výše poplatků za registraci a certifikaci byly podle potřeb přezkoumány a aktualizovány. Komise by měla posoudit správné uplatňování těchto opatření v průběhu čtyř let od vstupu tohoto nařízení v platnost a podat zprávu Evropskému parlamentu a Radě o možné potřebě jeho přezkumu.
(9)
Příslušným vnitrostátním orgánům vznikají náklady při plnění úkolů, které jim předá Evropský orgán pro cenné papíry a trhy v souladu s článkem 30 nařízení (ES) č. 1060/2009, a při poskytování pomoci Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy v jiných případech stanovených v uvedeném nařízení. Poplatky, které bude Evropský orgán pro cenné papíry a trhy účtovat ratingovým agenturám, by měly zahrnovat i tyto náklady. Aby příslušným orgánům nevznikly na základě plnění přenesených úkolů nebo pomoci poskytované Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy ztráty ani zisky, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl příslušnému vnitrostátnímu orgánu uhradit skutečné náklady, které mu vzniknou.
(10)
Toto nařízení by mělo tvořit základ práva Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy účtovat poplatky ratingovým agenturám. Aby umožnilo okamžité provádění efektivních a účinných kontrolních a vynucovacích činností, mělo by vstoupit v platnost třetím dnem po vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla týkající se poplatků, které Evropský orgán pro cenné papíry a trhy účtuje ratingovým agenturám za dohled, registraci a certifikaci.
Článek 2
Náhrada nákladů za dohled v plné výši
Poplatky účtované ratingovým agenturám pokrývají:
a)
veškeré náklady spojené s dohledem Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy nad ratingovými agenturami v souladu s nařízením (ES) č. 1060/2009, včetně nákladů spojených s registrací a certifikací ratingových agentur;
b)
veškeré náklady na náhradu příslušným orgánům, kterým Evropský orgán pro cenné papíry a trhy předal úkoly v souladu s článkem 30 nařízení (ES) č. 1060/2009;
c)
veškeré náklady na náhradu příslušným orgánům, které poskytly Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy pomoc v souladu s čl. 23c odst. 4 a čl. 23d odst. 5 nařízení (ES) č. 1060/2009.
Článek 3
Použitelný obrat
1) Pro účely výpočtu poplatků uvedených v článku 5, v čl. 7 odst. 1 a v čl. 11 odst. 1 a 2 se bude použitelný obrat za dané účetní období (n) rovnat příjmům ratingové agentury z ratingové činnosti a doplňkových služeb uvedeným v její auditované účetní závěrce za předchozí období (n-1).
2) V případě, že ratingová agentura nepůsobila v průběhu celého období (n-1), odhadnou se použitelné příjmy extrapolací dané částky na celé účetní období.
KAPITOLA II
POPLATKY
Článek 4
Druhy poplatků a obecné způsoby plateb
1. Ratingovým agenturám se sídlem v EU, které žádají o registraci v souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1060/2009, se účtují tyto druhy poplatků:
a)
roční poplatky za dohled podle článku 5;
b)
poplatky za registraci podle článku 6.
2. Ratingovým agenturám usazeným v třetích zemích, které žádají o certifikaci v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1060/2009, se účtují tyto druhy poplatků:
a)
paušální roční poplatky za dohled podle článku 7;
b)
poplatky za certifikaci v souladu s článkem 8.
3. Poplatky se platí v eurech. Poplatky se platí v souladu s čl. 5 odst. 3, čl. 6 odst. 6, čl. 7 odst. 2 a čl. 8 odst. 2.
Za jakékoli prodlení se platí denní penále ve výši 0,1 % z dlužné částky.
Článek 5
Roční poplatek za dohled nad registrovanými ratingovými agenturami
1. Registrované ratingové agentuře se účtuje roční poplatek za dohled.
Odchylně od prvního pododstavce je registrovaná ratingová agentura osvobozena od placení ročního poplatku za dohled, pokud jsou její celkové příjmy zveřejněné v její poslední auditované účetní závěrce nižší než 10 milionů EUR nebo v případě, že patří do skupiny ratingových agentur, přičemž souhrnné celkové příjmy této skupiny ratingových agentur jsou nižší než 10 milionů EUR.
2. Roční poplatek za dohled na dané účetní období se vypočítá takto:
a)
základem pro výpočet ročního poplatku za dohled na dané účetní období je odhad nákladů týkajících se dohledu nad ratingovými agenturami, který je uveden v rozpočtu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy za dané období, stanovený a schválený v souladu s článkem 63 nařízení (EU) č. 1095/2010;
b)
příslušnou částkou pro výpočet ročního poplatku za dohled na dané účetní období bude odhad výdajů podle písmene a) snížený o případné roční poplatky za dohled, které budou účtovány certifikovaným ratingovým agenturám za dané účetní období v souladu s článkem 7, a zvýšený o případný schodek z předchozího účetního období;
c)
registrovaná ratingová agentura uvedená v odstavci 1 platí jako roční poplatek za dohled část příslušné částky, která odpovídá poměru použitelného obratu dané ratingové agentury k celkovému použitelnému obratu všech registrovaných ratingových agentur povinných uhradit roční poplatek za dohled v souladu s odstavcem 1.
3. Roční poplatek za dohled na dané účetní období se platí ve dvou splátkách.
První splátka je splatná do konce února uvedeného roku a činí dvě třetiny odhadovaného ročního poplatku za dohled. Jestliže použitelný obrat není v té době ještě k dispozici, použije Evropský orgán pro cenné papíry a trhy jako základ výpočtu obrat uvedený v poslední dostupné auditované účetní závěrce.
Druhá splátka je splatná do konce srpna. Výše druhé splátky se rovná výši ročního poplatku za dohled vypočítaného podle odstavce 2 a sníženého o výši první splátky.
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zašle faktury na tyto splátky ratingovým agenturám nejméně 30 dní před příslušným datem úhrady.
Článek 6
Poplatek za registraci
1. Výše poplatku za registraci, kterou mají uhradit jednotlivé ratingové agentury žádající o registraci, musí být přiměřená složitosti žádosti a velikosti ratingové agentury podle odstavců 2 až 5.
2. Pro účely výpočtu výše poplatku za registraci se zohlední tato kritéria:
a)
zda má ratingová agentura v úmyslu vydávat ratingy pro strukturované finanční nástroje;
b)
zda má ratingová agentura pobočku v jiném členském státě nebo ve třetí zemi;
c)
zda má ratingová agentura v úmyslu přejímat ratingy.
3. Jestliže neplatí žádné z kritérií stanovených v odstavci 2, vypočtou se poplatky za registraci podle počtu zaměstnanců následujícím způsobem:
a)
ratingové agentury s méně než 15 zaměstnanci uhradí 2 000 EUR;
b)
ratingové agentury s 15 až 49 zaměstnanci uhradí 15 000 EUR;
c)
ratingové agentury s nejméně 50 zaměstnanci uhradí 40 000 EUR.
4. Ratingové agentury, které splňují pouze jedno z kritérií stanovených v odstavci 2, uhradí tyto poplatky za registraci v závislosti na počtu zaměstnanců:
a)
ratingové agentury s méně než 15 zaměstnanci uhradí 10 000 EUR;
b)
ratingové agentury s 15 až 49 zaměstnanci uhradí 40 000 EUR;
c)
ratingové agentury s nejméně 50 zaměstnanci uhradí 100 000 EUR.
5. Ratingové agentury, které splňují nejméně dvě kritéria stanovená v odstavci 2, uhradí tyto poplatky za registraci v závislosti na počtu zaměstnanců:
a)
ratingové agentury s méně než 15 zaměstnanci uhradí 30 000 EUR;
b)
ratingové agentury s 15 až 49 zaměstnanci uhradí 85 000 EUR;
c)
ratingové agentury s nejméně 50 zaměstnanci uhradí 125 000 EUR.
6. Poplatek za registraci je splatný v plné výši v době, kdy ratingová agentura požádá o registraci.
7. Pokud ratingová agentura stáhne svou žádost o registraci dříve, než ji Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vyrozumí, že je tato žádost úplná v souladu s čl. 15 odst. 4 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1060/2009, poskytne jí Evropský orgán pro cenné papíry a trhy náhradu ve výši tří čtvrtin uhrazeného poplatku za registraci. Pokud bude tato žádost stažena po tomto datu, ale dříve, než Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přijme odůvodněné rozhodnutí o provedení nebo odmítnutí registrace, poskytne Evropský orgán pro cenné papíry a trhy náhradu ve výši jedné čtvrtiny uhrazeného poplatku za registraci.
8. Odchylně od článku 5 uhradí registrovaná ratingová agentura, která je povinna platit roční poplatek za dohled v souladu s čl. 5 odst. 1, v roce své registrace počáteční poplatek za dohled ve výši 500 EUR za každý celý měsíc v období mezi datem registrace a koncem účetního období. Tento poplatek je splatný v plné výši, jakmile je ratingová agentura vyrozuměna o registraci.
Článek 7
Paušální roční poplatek za dohled nad certifikovanými ratingovými agenturami
1. Ratingové agentury certifikované v souladu s nařízením (ES) č. 1060/2009 zaplatí roční poplatek za dohled ve výši 6 000 EUR.
Odchylně od prvního pododstavce je certifikovaná ratingová agentura osvobozena od placení ročního poplatku za dohled, pokud jsou její celkové příjmy zveřejněné v její poslední auditované účetní závěrce nižší než 10 milionů EUR nebo v případě, že patří do skupiny ratingových agentur, přičemž souhrnné celkové příjmy této skupiny ratingových agentur jsou nižší než 10 milionů EUR.
2. Roční poplatek za dohled nad certifikovanou ratingovou agenturou je splatný do konce února. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zašle certifikované ratingové agentuře fakturu nejméně 30 dnů před tímto datem.
Článek 8
Poplatek za certifikaci
1. Ratingová agentura žádající o certifikaci zaplatí poplatek za certifikaci ve výši 10 000 EUR.
2. Poplatek za certifikaci je splatný v plné výši v době, kdy ratingová agentura požádá o certifikaci.
3. Pokud ratingová agentura stáhne svou žádost o certifikaci dříve, než ji Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vyrozumí, že je tato žádost úplná v souladu s čl. 15 odst. 4 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1060/2009, poskytne jí Evropský orgán pro cenné papíry a trhy náhradu ve výši tří čtvrtin uhrazeného poplatku za certifikaci. Pokud bude tato žádost stažena po tomto datu, ale dříve, než Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přijme odůvodněné rozhodnutí o provedení nebo odmítnutí certifikace, poskytne Evropský orgán pro cenné papíry a trhy náhradu ve výši jedné čtvrtiny uhrazeného poplatku za certifikaci.
4. Odchylně od článku 7 uhradí certifikovaná ratingová agentura, která je povinna platit roční poplatek za dohled v souladu s čl. 7 odst. 1, v roce své certifikace počáteční poplatek za dohled ve výši 500 EUR za každý celý měsíc v období mezi datem certifikace a koncem účetního období. Tento poplatek je splatný v plné výši, jakmile je ratingová agentura vyrozuměna o certifikaci.
Článek 9
Náhrada příslušným orgánům
1. Poplatky ratingovým agenturám za jejich registraci, certifikaci a dozor nad nimi účtuje pouze Evropský orgán pro cenné papíry a trhy. Příslušné orgány nebudou ratingovým agenturám účtovat poplatky, a to ani v případech, kdy tyto orgány plní úkoly jménem Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy v souladu s článkem 30 nařízení (ES) č. 1060/2009.
2. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy nahradí příslušnému orgánu skutečné náklady vzniklé v důsledku plnění přenesených úkolů v souladu s článkem 30 nařízení (ES) č. 1060/2009 nebo v důsledku poskytnutí pomoci Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy v souladu s čl. 23c odst. 4 nebo čl. 23d odst. 5 tohoto nařízení. Náklady k náhradě zahrnují veškeré fixní náklady i variabilní náklady spojené s výkonem přenesených úkolů nebo pomoci poskytnuté Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy.
KAPITOLA III
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 10
Poplatky v roce 2011
1. Ratingové agentury registrované v roce 2011 uhradí za rok 2011 počáteční poplatek za dohled ve výši 500 EUR za každý celý měsíc v období mezi datem registrace, počínaje 1. červencem 2011, a 31. prosincem 2011. Tento poplatek je splatný v plné výši do konce dubna 2012.
Odchylně od prvního pododstavce je registrovaná ratingová agentura v roce 2011 osvobozena od placení poplatku za dohled, pokud jsou její celkové příjmy zveřejněné v její poslední auditované účetní závěrce nižší než 10 milionů EUR nebo v případě, že patří do skupiny ratingových agentur, přičemž souhrnné celkové příjmy této skupiny ratingových agentur jsou nižší než 10 milionů EUR.
2. Ratingové agentury certifikované v roce 2011 uhradí za rok 2011 počáteční poplatek za dohled ve výši 500 EUR za každý celý měsíc v období mezi datem certifikace, počínaje 1. červencem 2011, a 31. prosincem 2011. Tento poplatek je splatný v plné výši do konce dubna 2012.
Odchylně od prvního pododstavce je certifikovaná ratingová agentura v roce 2011 osvobozena od placení poplatku za dohled, pokud její použitelný obrat činí méně než 10 milionů EUR nebo v případě, že patří do skupiny ratingových agentur, jejíž souhrnný použitelný obrat činí méně než 10 milionů EUR.
Článek 11
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. února 2012.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 272/2012,
annettu 7 päivänä helmikuuta 2012,
luottoluokituslaitoksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1060/2009 täydentämisestä Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen luottoluokituslaitoksilta kantamien maksujen osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon luottoluokituslaitoksista 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1060/2009 (1) ja erityisesti sen 19 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1095/2010 (2) 62 artiklassa säädetään, että Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) tulot koostuvat kansallisten viranomaisten maksuosuuksien ja unionin avustuksen lisäksi myös EAMV:lle unionin säädöksissä tarkemmin säädetyissä tapauksissa suoritettavista maksuista.
(2)
Jotta turvattaisiin EAMV:n talousarvion tehokas käyttö ja kevennettäisiin samalla jäsenvaltioiden ja unionin taloudellista rasitusta, on tarpeen varmistaa, että luottoluokituslaitokset maksavat ainakin kaikki niiden valvontaan liittyvät kustannukset. Yhden varainhoitokauden mahdollinen vaje olisi katettava seuraavalla kaudella luottoluokituslaitoksilta kannettavilla maksuilla.
(3)
Luottoluokituslaitoksilta, joiden liikevaihto ylittää tietyn kynnysarvon, olisi kannettava vuotuinen valvontamaksu budjettivarmuuden turvaamiseksi sekä EAMV:lle että kyseisille luottoluokituslaitoksille. Vuotuiset valvontamaksut eivät saisi koitua rasitukseksi luottoluokitusmarkkinoiden uusille tulokkaille. Pienten luottoluokituslaitosten odotetaan myös aiheuttavan huomattavasti vähemmän valvontakustannuksia kuin suurten luottoluokituslaitosten. Sen vuoksi olisi oikeasuhteista vapauttaa pienet luottoluokituslaitokset kokonaan vuotuisen valvontamaksun maksamisesta silloin, kun luottoluokituslaitoksen tai sen ryhmän liikevaihto, johon luottoluokituslaitos kuuluu, ei ylitä tiettyä kynnysarvoa.
(4)
Jotta varmistettaisiin maksujen selkeä ja oikeudenmukainen jakautuminen, jossa on otettu samalla huomioon todellinen hallinnollinen rasitus valvottua yhteisöä kohden, valvontamaksu olisi laskettava luottoluokituslaitosten luokitustoimista ja liitännäispalveluista syntyneen liikevaihdon perusteella, koska suuret luottoluokituslaitokset aiheuttavat suurempia valvontakustannuksia kuin pienet. Lisäksi liitännäispalvelujen tarjonnan valvominen vaatii ylimääräistä työtä, koska tällöin joudutaan valvomaan näiden palvelujen tarjonnasta mahdollisesti aiheutuvia eturistiriitoja. Luottoluokituslaitokset eivät saisi pyrkiä välttämään tämän asetuksen mukaista maksujen oikeudenmukaista jakautumista jakamalla tuotot uudelleen muille ryhmänsä yhteisöille pienentääkseen omia maksuosuuksiaan. EAMV:n olisi tältä osin seurattava kriittisiä muutoksia ja raportoitava niistä.
(5)
Unioniin sijoittautuneilta luottoluokituslaitoksilta olisi kannettava rekisteröintimaksu, jossa otettaisiin huomioon EAMV:lle rekisteröintihakemusten käsittelystä aiheutuvat kustannukset. Jos luottoluokituslaitos hakee strukturoituja rahoitusvälineitä koskevien luokitusten antamista tai aikoo vahvistaa kolmansien maiden luottoluokituslaitosten luokituksia tai jos sillä on sivukonttoreita, sen tekemä hakemus on monimutkaisempi ja siihen liittyvät arviointikustannukset suurempia. Sen vuoksi nämä tekijät olisi otettava huomioon rekisteröintimaksua laskettaessa. Käsittelykustannukset riippuvat suuresti myös hakijana olevan luottoluokituslaitoksen koosta. Koska uuden luottoluokituslaitoksen tulevaa liikevaihtoa ei tiedetä vielä sen hakiessa rekisteröintiä, yleisenä laskentaperusteena olisi käytettävä työntekijöiden määrää liikevaihdon sijasta kaikkien luottoluokituslaitosten osalta.
(6)
Tässä asetuksessa olisi säädettävä sellaisilta kolmansien maiden luottoluokituslaitoksilta kannettavista maksuista, jotka hakevat sertifiointia unionissa asetuksen (EY) N:o 1060/2009 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti, jotta voidaan kattaa kyseisten laitosten sertifioinnista ja vuotuisesta valvonnasta aiheutuvat kustannukset. EAMV:lle tässä yhteydessä aiheutuvat välttämättömät menot liittyvät asetuksen (EY) N:o 1060/2009 5 artiklan 3 kohdan mukaiseen kolmansien maiden luottoluokituslaitosten sertifiointiin (jossa noudatetaan samanlaista menettelyä kuin rekisteröitäessä unioniin sijoittautuneita luottoluokituslaitoksia) sekä sertifioitujen luottoluokituslaitosten valvontaan.
(7)
Luottoluokituslaitoksille, jotka peruuttavat hakemuksensa rekisteröinti- tai sertifiointiprosessin alussa, olisi maksettava takaisin osa niiltä alun perin kannetusta rekisteröinti- tai sertifiointimaksusta, koska EAMV:lle aiheutuu tällaisissa tapauksissa vähemmän kustannuksia hakemusten käsittelystä.
(8)
Mahdollisten tulevien muutosten vuoksi olisi asianmukaista, että kynnysarvoja, jotka on asetettu luottoluokituslaitosten vapauttamiselle vuotuisten valvontamaksujen maksamisesta, sekä rekisteröinti- ja sertifiointimaksujen määriä tarkastellaan tarvittaessa uudelleen ja että ne saatetaan ajan tasalle. Komission olisi arvioitava näiden toimenpiteiden asianmukaista soveltamista neljän vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta ja ilmoitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle, onko asetusta mahdollisesti tarpeen tarkastella uudelleen.
(9)
Kansallisille toimivaltaisille viranomaisille aiheutuu kustannuksia, kun ne hoitavat EAMV:n niille asetuksen (EY) N:o 1060/2009 30 artiklan mukaisesti siirtämiä tehtäviä ja kun ne avustavat EAMV:ta muissa mainitussa asetuksessa määritellyissä tapauksissa. Myös nämä kustannukset olisi katettava EAMV:n luottoluokituslaitoksilta kantamilla maksuilla. Jotta vältettäisiin se, että toimivaltaiset viranomaiset kärsivät tappiota tai saavat voittoa niille siirrettyjen tehtävien hoitamisesta tai EAMV:n avustamisesta, EAMV olisi korvattava kansallisille toimivaltaisille viranomaisille aiheutuneet todelliset kustannukset.
(10)
Tämän asetuksen olisi muodostettava perusta EAMV:n oikeudelle kantaa maksuja luottoluokituslaitoksilta. Asetuksen olisi tultava voimaan kolmantena päivänä julkaisemisensa jälkeen, jotta tehokasta valvonta- ja täytäntöönpanotoimintaa voitaisiin helpottaa välittömästi,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan niitä maksuja koskevat säännöt, jotka Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (EAMV) kantaa luottoluokituslaitoksilta niiden valvonnasta, rekisteröinnistä ja sertifioinnista.
2 artikla
Valvontakustannusten kattaminen kokonaan
Luottoluokituslaitoksilta kannettavilla maksuilla katetaan
a)
kaikki kustannukset, jotka liittyvät EAMV:n asetuksen (EY) N:o 1060/2009 mukaisesti harjoittamaan luottoluokituslaitosten valvontaan, mukaan luettuina luottoluokituslaitosten rekisteröinnistä ja sertifioinnista aiheutuvat kustannukset;
b)
kaikki kustannukset, jotka aiheutuvat korvausten maksamisesta toimivaltaisille viranomaisille, joille EAMV on siirtänyt tehtäviä asetuksen (EY) N:o 1060/2009 30 artiklan mukaisesti;
c)
kaikki kustannukset, jotka aiheutuvat korvausten maksamisesta toimivaltaisille viranomaisille, jotka ovat avustaneet EAMV:ta asetuksen (EY) N:o 1060/2009 23 c artiklan 4 kohdan ja 23 d artiklan 5 kohdan mukaisesti.
3 artikla
Sovellettava liikevaihto
1. Tiettyyn tilikauteen (n) sovellettavana liikevaihtona ovat 5 artiklassa, 7 artiklan 1 kohdassa sekä 11 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja maksuja laskettaessa luottoluokitustoiminnasta ja liitännäispalveluista syntyneet luottoluokituslaitoksen tuotot, sellaisina kun ne on julkaistu luottoluokituslaitoksen edellisen tilikauden (n-1) tarkastetussa tilinpäätöksessä.
2. Jos luottoluokituslaitos ei ole ollut toiminnassa koko tilikautta (n-1), sovellettavat tuotot arvioidaan ekstrapoloimalla kyseinen määrä koko tilikaudelle.
II LUKU
MAKSUT
4 artikla
Maksutyypit ja yleiset maksutavat
1. Unioniin sijoittautuneilta luottoluokituslaitoksilta, jotka hakevat rekisteröintiä asetuksen (EY) N:o 1060/2009 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti, kannetaan seuraavantyyppiset maksut:
a)
5 artiklan mukaiset vuotuiset valvontamaksut;
b)
6 artiklan mukaiset rekisteröintimaksut.
2. Kolmansiin maihin sijoittautuneilta luottoluokituslaitoksilta, jotka hakevat sertifiointia asetuksen (EY) N:o 1060/2009 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti, kannetaan seuraavantyyppiset maksut:
a)
7 artiklan mukaiset kiinteämääräiset vuotuiset valvontamaksut;
b)
8 artiklan mukaiset sertifiointimaksut.
3. Maksut on suoritettava euroina. Ne on suoritettava 5 artiklan 3 kohdassa, 6 artiklan 6 kohdassa, 7 artiklan 2 kohdassa ja 8 artiklan 2 kohdassa määritellyillä tavoilla.
Kaikista myöhästyneistä maksuista määrätään viivästyskorko, joka on 0,1 prosenttia maksettavasta määrästä päivää kohden.
5 artikla
Rekisteröityjen luottoluokituslaitosten vuotuiset valvontamaksut
1. Rekisteröidyiltä luottoluokituslaitoksilta kannetaan vuotuinen valvontamaksu.
Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, rekisteröity luottoluokituslaitos vapautetaan vuotuisen valvontamaksun maksamisesta, jos sen kokonaistuotot, sellaisina kuin ne on julkaistu sen tuoreimmassa tarkastetussa tilinpäätöksessä, ovat alle 10 miljoonaa euroa tai, kun luottoluokituslaitos kuuluu luottoluokituslaitosten ryhmään, jos kyseisen ryhmän yhteenlasketut kokonaistuotot ovat alle 10 miljoonaa euroa.
2. Tietyn tilikauden vuotuinen valvontamaksu lasketaan seuraavasti:
a)
tietyn tilikauden vuotuisen valvontamaksun perustana on arvio luottoluokituslaitosten valvontaan liittyvistä menoista, sellaisena kuin kyseinen arvio on laadittu ja hyväksytty asetuksen (EU) N:o 1095/2010 63 artiklan mukaisesti ja sisällytetty kyseiseksi vuodeksi tehtyyn EAMV:n talousarvioon;
b)
huomioon otettava määrä, jota käytetään tietyn tilikauden vuotuisen valvontamaksun laskennassa, on a alakohdan mukainen menoarvio, josta vähennetään vuotuiset valvontamaksut, jotka sertifioitujen luottoluokituslaitosten on maksettava tietyltä tilikaudelta 7 artiklan mukaisesti, ja johon lisätään edellisen tilikauden mahdollinen vaje;
c)
1 kohdassa tarkoitetun rekisteröidyn luottoluokituslaitoksen on vuotuisena valvontamaksuna maksettava huomioon otettavasta määrästä osuus, joka vastaa kyseisen luottoluokituslaitoksen sovellettavan liikevaihdon ja kaikkien niiden rekisteröityjen luottoluokituslaitosten sovellettavan kokonaisliikevaihdon välistä suhdetta, joiden on maksettava vuotuinen valvontamaksu 1 kohdan mukaisesti.
3. Tietyn tilikauden vuotuinen valvontamaksu on maksettava kahdessa maksuerässä.
Ensimmäinen maksuerä, joka on kaksi kolmasosaa arvioidusta vuotuisesta valvontamaksusta, on maksettava kyseisen vuoden helmikuun loppuun mennessä. Jos sovellettava liikevaihto ei ole tuolloin vielä tiedossa, EAMV valitsee laskennan perustaksi liikevaihdon, joka sisältyy tuoreimpaan saatavilla olevaan tarkastettuun tilinpäätökseen.
Toinen maksuerä on maksettava elokuun loppuun mennessä. Toisen maksuerän määrä on 2 kohdan mukaisesti laskettu vuotuinen valvontamaksu, josta on vähennetty ensimmäinen maksuerä.
EAMV lähettää luottoluokituslaitoksille maksueriä varten laskut vähintään 30 päivää ennen kyseisen erän maksupäivää.
6 artikla
Rekisteröintimaksu
1. Kunkin rekisteröintiä hakevan luottoluokituslaitoksen maksettavaksi tulevan rekisteröintimaksun määrän on oltava oikeassa suhteessa hakemuksen monimutkaisuuteen ja luottoluokituslaitoksen kokoon, kuten 2-5 kohdassa täsmennetään.
2. Rekisterimaksun määrää laskettaessa otetaan huomioon seuraavat perusteet:
a)
aikooko luottoluokituslaitos antaa strukturoituja rahoitusvälineitä koskevia luokituksia;
b)
onko luottoluokituslaitoksella sivukonttori toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa;
c)
aikooko luottoluokituslaitos vahvistaa luokituksia.
3. Jos mikään 2 kohdassa mainituista perusteista ei täyty, rekisteröintimaksu lasketaan työntekijöiden määrän perusteella seuraavasti:
a)
luottoluokituslaitosten, joissa on alle 15 työntekijää, on maksettava 2 000 euroa;
b)
luottoluokituslaitosten, joissa on 15-49 työntekijää, on maksettava 15 000 euroa;
c)
luottoluokituslaitosten, joissa on vähintään 50 työntekijää, on maksettava 40 000 euroa.
4. Luottoluokituslaitosten, jotka täyttävät vain yhden 2 kohdassa mainituista perusteista, on maksettava rekisteröintimaksut työntekijöidensä määrän perusteella seuraavasti:
a)
luottoluokituslaitosten, joissa on alle 15 työntekijää, on maksettava 10 000 euroa;
b)
luottoluokituslaitosten, joissa on 15-49 työntekijää, on maksettava 40 000 euroa;
c)
luottoluokituslaitosten, joissa on vähintään 50 työntekijää, on maksettava 100 000 euroa.
5. Luottoluokituslaitosten, jotka täyttävät vähintään kaksi 2 kohdassa mainituista perusteista, on maksettava rekisteröintimaksut työntekijöidensä määrän perusteella seuraavasti:
a)
luottoluokituslaitosten, joissa on alle 15 työntekijää, on maksettava 30 000 euroa;
b)
luottoluokituslaitosten, joissa on 15-49 työntekijää, on maksettava 85 000 euroa;
c)
luottoluokituslaitosten, joissa on vähintään 50 työntekijää, on maksettava 125 000 euroa.
6. Rekisteröintimaksu on maksettava kokonaan sinä ajankohtana, jona luottoluokituslaitos hakee rekisteröintiä.
7. Jos luottoluokituslaitos peruuttaa hakemuksensa ennen kuin EAMV on ilmoittanut sille asetuksen (EY) N:o 1060/2009 15 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti, että hakemus on täydellinen, EAMV maksaa takaisin kolme neljäsosaa maksetusta rekisteröintimaksusta. Jos hakemus peruutetaan kyseisen päivän jälkeen mutta ennen kuin EAMV antaa perustellun päätöksen rekisteröinnistä tai rekisteröinnin epäämisestä, EAMV maksaa takaisin yhden neljäsosan maksetusta rekisteröintimaksusta.
8. Poiketen siitä, mitä 5 artiklassa säädetään, rekisteröidyn luottoluokituslaitoksen, jonka on maksettava vuotuinen valvontamaksu 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti, on rekisteröintivuotenaan maksettava rekisteröintipäivän ja tilikauden päättymisen välisen ajanjakson jokaiselta täydeltä kuukaudelta 500 euron suuruinen ensimmäinen valvontamaksu. Tämä maksu on maksettava kokonaan sen jälkeen, kun rekisteröinnistä on ilmoitettu luottoluokituslaitokselle.
7 artikla
Rekisteröityjen luottoluokituslaitosten kiinteät vuotuiset valvontamaksut
1. Asetuksen (EY) N:o 1060/2009 mukaisesti sertifioidun luottoluokituslaitoksen on maksettava 6 000 euron suuruinen vuotuinen valvontamaksu.
Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, rekisteröity luottoluokituslaitos vapautetaan vuotuisen valvontamaksun maksamisesta, jos sen kokonaistuotot, sellaisina kuin ne on julkaistu sen tuoreimmassa tarkastetussa tilinpäätöksessä, ovat alle 10 miljoonaa euroa tai, kun luottoluokituslaitos kuuluu luottoluokituslaitosten ryhmään, jos kyseisen ryhmän yhteenlasketut kokonaistuotot ovat alle 10 miljoonaa euroa.
2. Sertifioidun luottoluokituslaitoksen vuotuinen valvontamaksu on maksettava helmikuun loppuun mennessä. EAMV lähettää sertifioidulle luottoluokituslaitokselle maksua varten laskun vähintään 30 päivää ennen kyseistä päivämäärää.
8 artikla
Sertifiointimaksu
1. Sertifiointia hakevan luottoluokituslaitoksen on maksettava 10 000 euron suuruinen sertifiointimaksu.
2. Sertifiointimaksu on maksettava kokonaan sinä ajankohtana, jona luottoluokituslaitos hakee sertifiointia.
3. Jos luottoluokituslaitos peruuttaa sertifiointihakemuksensa ennen kuin EAMV on ilmoittanut sille asetuksen (EY) N:o 1060/2009 15 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti, että hakemus on täydellinen, EAMV maksaa takaisin kolme neljäsosaa maksetusta sertifiointimaksusta. Jos hakemus peruutetaan kyseisen päivän jälkeen mutta ennen kuin EAMV antaa perustellun päätöksen sertifioinnista tai sertifioinnin epäämisestä, EAMV maksaa takaisin yhden neljäsosan maksetusta sertifiointimaksusta.
4. Poiketen siitä, mitä 7 artiklassa säädetään, sertifioidun luottoluokituslaitoksen, jonka on maksettava vuotuinen valvontamaksu 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti, on sertifiointivuotenaan maksettava sertifiointipäivän ja tilikauden päättymisen välisen ajanjakson jokaiselta täydeltä kuukaudelta 500 euron suuruinen ensimmäinen valvontamaksu. Tämä maksu on maksettava kokonaan sen jälkeen, kun sertifioinnista on ilmoitettu luottoluokituslaitokselle.
9 artikla
Korvausten maksaminen toimivaltaisille viranomaisille
1. Ainoastaan EAMV saa kantaa luottoluokituslaitoksilta maksuja niiden rekisteröinnistä, sertifioinnista ja valvonnasta. Toimivaltaiset viranomaiset eivät saa kantaa luottoluokituslaitoksilta maksuja myöskään sellaisissa tapauksissa, joissa kyseiset viranomaiset hoitavat tehtäviä EAMV:n puolesta asetuksen (EY) N:o 1060/2009 30 artiklan mukaisesti.
2. EAMV korvaa toimivaltaiselle viranomaiselle todelliset kustannukset, jotka ovat aiheutuneet asetuksen (EU) N:o 1060/2009 30 artiklan mukaisesti siirrettyjen tehtävien hoitamisesta tai mainitun asetuksen 23 c artiklan 4 kohdan tai 23 d artiklan 5 kohdan mukaisesta avustamisesta. Korvattaviin kustannuksiin kuuluvat kaikki kiinteät ja muuttuvat kustannukset, jotka liittyvät siirrettyjen tehtävien suorittamiseen tai EAMV:n avustamiseen.
III LUKU
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
10 artikla
Vuoden 2011 maksut
1. Vuonna 2011 rekisteröityjen luottoluokituslaitosten on maksettava 500 euron suuruinen ensimmäinen valvontamaksu vuoden 2011 jokaiselta sellaisen ajanjakson täydeltä kuukaudelta, joka alkaa rekisteröintipäivänä mutta aikaisintaan 1 päivänä heinäkuuta 2011 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2011. Maksu on maksettava kokonaan huhtikuun 2012 loppuun mennessä.
Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, rekisteröity luottoluokituslaitos vapautetaan vuoden 2011 vuotuisen valvontamaksun maksamisesta, jos sen kokonaistuotot, sellaisina kuin ne on julkaistu sen tuoreimmassa tarkastetussa tilinpäätöksessä, ovat alle 10 miljoonaa euroa tai, kun luottoluokituslaitos kuuluu luottoluokituslaitosten ryhmään, jos kyseisen ryhmän yhteenlasketut kokonaistuotot ovat alle 10 miljoonaa euroa.
2. Vuonna 2011 sertifioitujen luottoluokituslaitosten on maksettava 500 euron suuruinen ensimmäinen valvontamaksu vuoden 2011 jokaiselta sellaisen ajanjakson täydeltä kuukaudelta, joka alkaa rekisteröintipäivänä mutta aikaisintaan 1 päivänä heinäkuuta 2011 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2011. Maksu on maksettava kokonaan huhtikuun 2012 loppuun mennessä.
Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, rekisteröity luottoluokituslaitos vapautetaan vuoden 2011 vuotuisen valvontamaksun maksamisesta, jos sen kokonaistuotot, sellaisina kuin ne on julkaistu sen tuoreimmassa tarkastetussa tilinpäätöksessä, ovat alle 10 miljoonaa euroa tai, kun luottoluokituslaitos kuuluu luottoluokituslaitosten ryhmään, jos kyseisen ryhmän yhteenlasketut kokonaistuotot ovat alle 10 miljoonaa euroa.
11 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 7 päivänä helmikuuta 2012.