PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 580/2010
ze dne 29. června 2010,
kterým se mění nařízení (ES) č. 452/2007 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu žehlicích prken pocházejících mimo jiné z Ukrajiny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 452/2007 (2) (dále jen „původní nařízení“) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu žehlicích prken pocházejících mimo jiné z Ukrajiny. Tato opatření sestávají z valorického cla ve výši 9,9 %.
1.2 Žádost o přezkum
(2)
V srpnu 2008 obdržela Komise žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „prozatímní přezkum“). Žádost byla vyřízena v prosinci 2008. Žádost omezenou na přezkoumání dumpingu podal vyvážející výrobce z Ukrajiny, společnost Eurogold Industries Ltd. (dále jen „žadatel“ nebo „EGI“). Žadatel spolupracoval při šetření, které vedlo ke zjištěním a závěrům stanoveným v původním nařízení (dále jen „původní šetření“). Antidumpingové clo použitelné na žadatele, který je jediným známým vyvážejícím vývozcem daného výrobku z Ukrajiny, je 9,9 %.
(3)
Ve své žádosti žadatel tvrdil, že okolnosti, na jejichž základě byla opatření zavedena, se změnily a že tyto změny mají trvalý charakter. Žadatel poskytl přímé důkazy o tom, že k vyrovnání účinků dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření.
1.3 Zahájení přezkumu
(4)
Poté, co po konzultaci s poradním výborem Komise stanovila, že existují dostatečné důkazy pro zahájení prozatímního přezkumu, rozhodla se zahájit v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení částečný prozatímní přezkum omezený pouze na posouzení dumpingu ve vztahu ke společnosti EGI. Oznámení o zahájení přezkumu Komise zveřejnila dne 9. dubna 2009 v Úředním věstníku Evropské unie (3) (dále jen „oznámení o zahájení“) a zahájila šetření.
1.4 Dotčený výrobek a obdobný výrobek
(5)
Výrobek, který je předmětem prozatímního přezkumu, je stejným výrobkem jako ten, který byl předmětem původního šetření, tj. jedná se o žehlicí prkna, opěrná či samostatně stojící, s vyvíječem páry či bez něj a/nebo s vyhřívanou a/nebo odsávanou deskou, včetně rukávníků, a jejich základní součásti, tj. podpěru, desku a rampu na žehličku, pocházející z Ukrajiny, v současné době kódů KN ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 a ex 8516 90 00.
(6)
Dotčený výrobek vyráběný a prodávaný na Ukrajině a výrobek vyvážený do Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné použití, a proto se ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení považují za obdobné.
1.5 Zúčastněné strany
(7)
Komise o zahájení prozatímního přezkumu oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(8)
Komise zaslala žadateli dotazník a obdržela odpověď ve lhůtě stanovené k tomuto účelu. Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení dumpingu, a u žadatele byla provedena inspekce na místě:
-
ve společnosti Eurogold Industries Ltd., Zhitomir, Ukrajina
-
a ve společnosti ve spojení Eurogold Service Zumbühl & Co., Zug ve Švýcarsku (dále jen „EGS“).
1.6 Období šetření
(9)
Šetření probíhalo od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008 (dále jen „období šetření“).
2. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
2.1 Běžná hodnota
(10)
Za účelem stanovení běžné hodnoty se nejdříve stanovilo, zda celkový objem domácího prodeje společnosti EGI obdobného výrobku nezávislým odběratelům byl ve srovnání s jeho celkovým objemem vývozu do Unie reprezentativní. Podle čl. 2 odst. 2 základního nařízení se domácí prodej považuje za reprezentativní, pokud celkový objem domácího prodeje dosáhne alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku do Unie. Bylo zjištěno, že celkový prodej společnosti EGI obdobného výrobku na domácím trhu je reprezentativní.
(11)
U každého typu výrobku prodávaného společností EGI na domácím trhu, který byl uznán za přímo srovnatelný s typem prodávaným za účelem vývozu do Unie, bylo stanoveno, zda je jeho prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého typu výrobku na jejím domácím trhu byl uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového typu nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření představoval nejméně 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(12)
Rovněž bylo zkoumáno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. Toho bylo dosaženo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu pro každý vyvážený typ dotčeného výrobku během období šetření.
(13)
V případě těch typů výrobku, u nichž více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu daného typu výrobku bylo prodáno za cenu vyšší než náklady na jednotku a jejichž vážená průměrná výrobní cena daného typu výrobku byla rovna nebo vyšší než výrobní náklady na jednotku, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen na domácím trhu veškerého prodeje daného typu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový či nikoli.
(14)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného během období šetření.
(15)
Pokud u některého druhu výrobku prodávaného společností EGI nebylo možné pro stanovení běžné hodnoty použít ceny na domácím trhu, byla běžná hodnota určena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(16)
Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoví podle úvodní věty čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které společnost EGI skutečně zaznamenala při výrobě a prodeji obdobného výrobku v rámci běžného obchodního styku.
(17)
Po zveřejnění zjištění společnost EGI tvrdila, že procentní sazba pro prodejní, režijní a správní náklady použitá pro určení běžné hodnoty neodpovídá sazbě ve vztahu k domácímu prodeji uskutečněnému v běžném obchodním styku a že v důsledku toho byly některé početně určené běžné hodnoty v tomto ohledu nadhodnocené.
(18)
Tvrzení bylo posouzeno, bylo ale shledáno jako neopodstatněné, neboť použitá procentní sazba pro prodejní, režijní a správní náklady byla právě sazba nahlášená pro domácí prodej a zůstává stejná bez ohledu na to, zda je prodej uskutečněn v běžném obchodním styku či nikoli, neboť je vyjádřen jako procento obratu. Toto tvrzení se proto zamítá.
2.2 Vývozní cena
(19)
Společnost EGI uskutečnila prodej na vývoz do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím spřízněné společnosti EGS se sídlem ve Švýcarsku.
(20)
V případě prodeje na vývoz do Unie uskutečněného přímo nezávislým odběratelům byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě skutečně zaplacených cen nebo cen, které je třeba zaplatit za dotčený výrobek.
(21)
V případě, že prodej na vývoz do Unie byl uskutečněn prostřednictvím společnosti ve spojení EGS, jež plnila dovozní funkce spojené se zbožím vstupujícím do volného oběhu v Unii, tj. funkce dovozce ve spojení, vývozní cena byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě cen, za které byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu. Pro tento účel byly provedeny úpravy, aby bylo možno přihlédnout k veškerým nákladům vzniklým mezi dovozem a dalším prodejem a k ziskům obvykle dosahovaným a stanovit spolehlivou vývozní cenu. Pro tento účel se vzhledem k absenci nových informací od nezávislých dovozců o obvykle dosahovaných ziscích použil shodný procentní zisk, z něhož se vycházelo v původním šetření.
(22)
Společnost EGI podle čl. 11 odst. 10 základního nařízení tvrdila, že je-li vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, zaplacené antidumpingové clo by nemělo být odečteno jako náklady, neboť, jak tvrdila, je řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje.
(23)
Z tohoto hlediska byly důkazy pro toto tvrzení spočívající v několika výpočtech prodejní ceny přezkoumány. Avšak předložené výpočty se týkaly jen některých z prodávaných modelů během období šetření a dokládaly, že prodejní cena plně nezohlednila antidumpingové clo ve všech případech. Předložené důkazy tudíž nebyly shledány jako nezvratné k určení, zda antidumpingové clo bylo zohledněno v cenách dalšího prodeje. Žádost byla tedy zamítnuta a při stanovení vývozní ceny pro prodej do Unie uskutečněný prostřednictvím společnosti EGS bylo podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení antidumpingové clo odečteno jako náklad.
(24)
Po zveřejnění zjištění společnost EGI zopakovala své tvrzení. Nebyl však předložen žádný nový důkaz ani argument ve prospěch uvedeného tvrzení. Toto tvrzení se proto zamítá.
2.3 Srovnání
(25)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro účely zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny v oprávněných případech náležité úpravy přepravních nákladů, balného, nákladů na úvěr a poplatků.
(26)
Po zveřejnění zjištění vyšla najevo početní chyba týkající se nesprávného přepočtu měn některých úprav balného. Chyba byla opravena a výpočet dumpingového rozpětí byl příslušným způsobem upraven.
(27)
Po zveřejnění zjištění společnost EGI dále tvrdila, že k úpravám nahlášeným ve vztahu k domácímu prodeji neuskutečněném v běžném obchodním styku by se pro určení běžné hodnoty nemělo přihlížet a při neexistenci jiného prodeje dotčeného typu výrobku by se měly použít průměrné úpravy pro prodej jiných typů výrobku uskutečněný v běžném obchodním styku, protože jen tak by se zohlednily náklady, které byly zahrnuty v prodejních, režijních a správních nákladech použitých pro určení běžné hodnoty.
(28)
Toto tvrzení bylo posouzeno, avšak nebylo přijato, neboť úpravy se používají pouze pro účely srovnání a za normálních okolností zohledňují skutečné náklady, které jsou specifické pro každou transakci, jsou objektivním prvkem, a nezávisí tudíž na tom, zda byl prodej nakonec uskutečněn v běžném obchodním styku či nikoli.
(29)
Při posuzování uvedeného tvrzení bylo dále zjištěno, že pro určení běžných hodnot byly použity nesprávné úpravy v případě těch typů výrobku, jež nebyly na domácím trhu prodávány. K opravě chyby se použily celkové průměrné úpravy veškerého domácího prodeje a výpočet byl příslušným způsobem upraven. Společnost EGI tvrdila, že úpravy nákladů na úvěr by měly být přiznány těmto typům výrobku, neboť náklady na úvěr byly zahrnuty v prodejních, režijních a správních nákladech použitých pro určení běžné hodnoty. Toto tvrzení bylo odmítnuto, protože dotčené typy výrobku nebyly na domácím trhu nikdy skutečně prodávány, a neexistuje tudíž důkaz, že by platba za ně byla opožděna. V této souvislosti je třeba poukázat na to, že úprava nákladů na úvěr se nezakládá na skutečných platebních podmínkách a nákladech, nýbrž na nákladech příležitosti, které se zakládají na platebních podmínkách smluvených v době prodeje.
2.4 Dumpingové rozpětí
(30)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Toto srovnání ukázalo existenci dumpingu.
(31)
Bylo zjištěno, že dumpingové rozpětí pro společnost EGI vyjádřené jako procentní podíl čisté ceny s dodáním na hranici Unie před proclením činí 7,0 %.
(32)
Podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení se také posuzovalo, zda lze zjištění považovat za zjištění trvalé povahy.
(33)
Organizační restrukturalizace prodejních kanálů žadatele a jeho společnosti ve spojení je nyní dobře zavedena pro většinu prodeje a může být považována za trvalou. Okolnosti, kvůli nimž byl tento prozatímní přezkum zahájen, se tedy pravděpodobně v dohledné době nezmění způsobem, který by měl vliv na zjištění prozatímního přezkumu. V průběhu šetření navíc nevyšla najevo žádná skutečnost, která by nasvědčovala tomu, že nové okolnosti nemají trvalou povahu. V důsledku toho se dospívá k závěru, že změna okolností má trvalou povahu.
3. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(34)
V původním šetření se zjistilo, že společnost EGI je jediný ukrajinský vyvážející výrobce žehlicích prken. Postup použitý k určení dumpingového rozpětí pro společnost EGI byl proto použit ke stanovení dumpingového rozpětí pro jakékoli další ukrajinské vyvážející výrobce dotčeného výrobku.
(35)
Vzhledem k výsledkům tohoto přezkumného šetření se proto považuje za vhodné změnit antidumpingové clo platné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ukrajiny na 7,0 %.
(36)
Zúčastněné strany byly informovány o zásadních skutečnostech a důvodech, na kterých se zakládá záměr změnit nařízení (ES) č. 452/2007 o uložení antidumpingového cla na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího mimo jiné z Ukrajiny, a dostaly možnost se vyjádřit. Jejich připomínky byly náležitým způsobem vzaty v úvahu a jsou řádně zohledněny v tomto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V tabulce v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 452/2007 se údaje týkající se všech společností na Ukrajině nahrazují tímto:
„Ukrajina
Všechny společnosti
7,0
-“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 29. června 2010.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 580/2010,
annettu 29 päivänä kesäkuuta 2010,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta muun muassa Ukrainasta peräisin olevien silityslautojen tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 452/2007 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ”perusasetus”, ja erityisesti sen 11 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Voimassa olevat toimenpiteet
(1)
Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 452/2007 (2), jäljempänä ”alkuperäinen asetus”, käyttöön lopullisen polkumyyntitullin muun muassa Ukrainasta peräisin olevien silityslautojen tuonnissa. Toimenpiteet muodostuvat 9,9 prosentin suuruisesta arvotullista.
1.2 Tarkastelupyyntö
(2)
Elokuussa 2008 komissio sai perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaista osittaista välivaiheen tarkastelua, jäljempänä ”välivaiheen tarkastelu”, koskevan pyynnön. Pyyntöä täydennettiin joulukuussa 2008. Pyyntö oli rajattu polkumyynnin tarkasteluun, ja sen esitti Ukrainassa toimiva vientiä harjoittava tuottaja Eurogold Industries Ltd., jäljempänä ”pyynnön esittäjä”. Pyynnön esittäjä oli toiminut yhteistyössä tutkimuksessa, joka johti alkuperäisessä asetuksessa esitettyihin havaintoihin ja päätelmiin, jäljempänä ”alkuperäinen tutkimus”. Pyynnön esittäjään, joka on ainoa tiedossa oleva tarkasteltavana olevaa tuotetta vievä tuottaja Ukrainassa, sovellettava polkumyyntitulli on 9,9 prosenttia.
(3)
Pyynnön esittäjä väitti pyynnössään, että olosuhteet, joiden perusteella toimenpiteet oli otettu käyttöön, olivat muuttuneet ja että muutokset olivat luonteeltaan pysyviä. Pyynnön esittäjä toimitti alustavaa näyttöä siitä, että polkumyynnin vaikutusten korjaaminen ei enää edellytä nykytasoisen toimenpiteen soveltamista.
1.3 Tarkastelun vireillepano
(4)
Neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan komissio päätti, että osittaisen välivaiheen tarkastelun vireille panemiseksi oli olemassa riittävä näyttö, minkä vuoksi komissio aloitti perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti polkumyyntiä koskevan tarkastelun pyynnön esittäjän osalta. Komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä9 päivänä huhtikuuta 2009 menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen (3), jäljempänä ”menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus”, ja aloitti tutkimuksen.
1.4 Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote
(5)
Välivaiheen tarkastelussa tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä tutkimuksessa, eli Ukrainasta peräisin olevat silityslaudat, jotka kuuluvat nykyisin CN-koodeihin ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 ja ex 8516 90 00, riippumatta siitä, ovatko ne vapaasti seisovia vai ei ja ovatko ne höyrynimutoiminnolla ja/tai lämpötoiminnolla ja/tai puhallustoiminnolla varustettuja vai ei, hihalaudat ja silityslaudan oleelliset osat eli jalat, päällinen ja silitysrautateline mukaan lukien.
(6)
Ukrainassa valmistettu ja myytävä tuote sekä unioniin vietävä tuote ovat fyysisiltä ja teknisiltä perusominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan samanlaisia, minkä vuoksi niitä on pidettävä perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
1.5 Asianomaiset osapuolet
(7)
Komissio ilmoitti välivaiheen tarkastelun vireillepanosta virallisesti unionin tuotannonalalle, pyynnön esittäjälle ja viejämaan viranomaisille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja tulla kuulluiksi.
(8)
Komissio lähetti pyynnön esittäjälle kyselylomakkeen, jonka tämä palautti täytettynä asetetussa määräajassa. Komissio pyrki tarkistamaan kaikki polkumyynnin määrittelemisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot, ja pyynnön esittäjän toimitiloihin tehtiin tarkastuskäynti:
-
Eurogold Industries Ltd., Zhitomir, Ukraina
-
ja siihen etuyhteydessä oleva yritys Eurogold Service Zumbühl & Co., Zug, Sveitsi, jäljempänä ”EGS”.
1.6 Tutkimusajanjakso
(9)
Tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2008 ja 31 päivän joulukuuta 2008 välisen ajanjakson, jäljempänä ”tutkimusajanjakso”.
2. TUTKIMUKSEN TULOKSET
2.1 Normaaliarvo
(10)
Normaaliarvon määrittämiseksi tutkittiin aluksi, oliko pyynnön esittäjän samankaltaisen tuotteen kokonaismyynti kotimarkkinoilla riippumattomille asiakkaille edustavaa verrattuna unioniin suuntautuvan vientimyynnin kokonaismäärään. Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti kotimarkkinamyynnin katsotaan olevan edustavaa, jos sen kokonaismäärä on vähintään 5 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaismyyntimäärästä unioniin. Todettiin, että pyynnön esittäjän samankaltaisen tuotteen kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustava.
(11)
Kaikkien pyynnön esittäjän kotimarkkinoillaan myymien ja unioniin vietäväksi myydyn tuotelajin kanssa suoraan vertailukelpoiseksi todettujen tuotelajien osalta tutkittiin, oliko kotimarkkinamyynti ollut riittävän edustavaa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos sen myynti kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjakson aikana oli vähintään 5 prosenttia unioniin viedyn vastaavan tuotelajin kokonaismyyntimäärästä.
(12)
Tutkimuksessa selvitettiin myös, voitiinko kunkin tuotelajin kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Tätä varten määritettiin tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin viedyn tuotelajin osalta, kuinka suuri osuus riippumattomille asiakkaille kotimarkkinoilla suuntautuneesta myynnistä oli ollut kannattavaa tutkimusajanjakson aikana.
(13)
Niille tuotelajeille, joilla yli 80 prosenttia kotimarkkinoiden myynnistä ylitti kustannukset ja joiden painotettu keskimääräinen myyntihinta oli sama tai suurempi kuin yksikkökohtainen tuotantokustannus, määritettiin normaaliarvo tuotelajeittain kyseisen lajin koko myynnin tosiasiallisten kotimarkkinahintojen painotettuna keskiarvona riippumatta siitä, oliko myynti kannattavaa vai ei.
(14)
Jos tuotelajin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai jos kyseisen tuotelajin painotettu keskimääräinen myyntihinta oli yksikkökohtaisia tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan kyseisen tuotelajin kannattavan kotimarkkinamyynnin painotettu keskimääräinen myyntihinta tutkimusajanjaksolla.
(15)
Jos normaaliarvon määrittämiseen ei voitu käyttää pyynnön esittäjän myymän tietyn tuotelajin kotimarkkinahintoja, se muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(16)
Perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaista normaaliarvoa määritettäessä myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia sekä voittoa varten lisätyt määrät perustuivat perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan johdantolauseen mukaisesti tosiasialliseen tietoon, joka pohjautuu pyynnön esittäjän samankaltaisen tuotteen tuotantoon ja myyntiin tavanomaisessa kaupankäynnissä.
(17)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen pyynnön esittäjä esitti, että normaaliarvon muodostamisessa käytetty myyntikustannuksien, hallinnollisten kulujen ja muiden kustannuksien prosenttiosuus ei vastannut tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen kotimarkkinamyynnin prosenttiosuutta, minkä seurauksena tietyt laskennalliset normaaliarvot oli tässä suhteessa arvioitu todellista suuremmiksi.
(18)
Väitettä tarkasteltiin, mutta se todettiin perusteettomaksi, koska käytetty myyntikustannuksien, hallinnollisten kulujen ja muiden kustannuksien prosenttiosuus on sama kuin ilmoitetun kotimarkkinamyynnin ja pysyy samana tapahtuipa myynti tavanomaisessa kaupankäynnissä tai ei, koska se ilmaistaan prosentteina liikevaihdosta. Siksi tämä väite hylätään.
2.2 Vientihinta
(19)
Pyynnön esittäjän vienti unionin riippumattomille asiakkaille tapahtui joko suoraan tai Sveitsissä sijaitsevan siihen etuyhteydessä olevan yrityksen EGS:n kautta.
(20)
Kun tuotetta vietiin unionissa toimiville riippumattomille asiakkaille suoraan, vientihinnat määritettiin tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti.
(21)
Kun vienti tapahtui pyynnön esittäjään etuyhteydessä olevan yrityksen eli EGS:n kautta, joka hoiti kaikki etuyhteydessä olevan tuojan toimet eli tuotteiden luovuttamista vapaaseen liikkeeseen unionissa koskevat tuontitoimet, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen hinnan perusteella, jolla maahantuodut tuotteet jälleenmyytiin riippumattomalle ostajalle ensimmäisen kerran. Tätä varten tehtiin kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välillä aiheutuneiden kustannusten sekä ja kertyneen voiton huomioon ottamiseksi oikaisuja, jotta luotettava vientihinta voitiin määrittää. Tätä varten ja riippumattomilta maahantuojilta saatavan kertynyttä voittoa koskevan uuden tiedon puuttuessa käytettiin samaa voittoprosenttia kuin alkuperäisessä tutkimuksessa.
(22)
Perusasetuksen 11 artiklan 10 kohdan nojalla pyynnön esittäjä väitti, että jos vientihinta määritetään perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti, maksettua polkumyyntitullia ei pitäisi vähentää kustannuksena, koska se hänen mukaansa siirretään asianmukaisesti jälleenmyyntihintoihin.
(23)
Tämän vuoksi tutkittiin väitettä tukeva näyttö, joka muodostuu eri myyntihintalaskelmista. Kyseiset laskelmat koskivat kuitenkin ainoastaan joitakin tutkimusajanjakson aikana myytyjä malleja ja osoittivat, että myyntihinnassa ei aina otettu polkumyyntitullia täysin huomioon. Näin ollen laskelmat eivät ratkaisevasti todistaneet, että polkumyyntitulli olisi siirtynyt jälleenmyyntihintoihin. Tällä perusteella väite hylättiin, ja kun määriteltiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti EGS:n kautta tapahtuneen, unioniin suuntautuneen myynnin vientihintaa, polkumyyntitulli vähennettiin kustannuksena.
(24)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen pyynnön esittäjä esitti väitteensä uudelleen. Väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty uutta näyttöä tai perusteluja. Siksi tämä väite hylätään.
2.3 Vertailu
(25)
Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin vapaasti tehtaalla -tasolla. Normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin asianmukaisesti oikaisujen muodossa huomioon kuljetus-, pakkaus- ja luottokustannukset sekä palkkiot perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti, jos se oli tarpeellista ja perusteltua.
(26)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen tuli esiin tiettyjen pakkauskustannuksia koskevien oikaisujen virheellisestä valuutan muuntamisesta johtuva laskuvirhe. Virhe korjattiin ja polkumyyntimarginaalia koskevia laskelmia tarkastettiin.
(27)
Lisäksi päätelmien ilmoittamisen jälkeen pyynnön esittäjä väitti, että normaaliarvoa muodostettaessa ilmoitettuja oikaisuja, jotka koskevat muussa kuin tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtunutta kotimarkkinamyyntiä, ei pitäisi ottaa huomioon, vaan kyseisen tuotelajin muun myynnin puuttuessa olisi hyödynnettävä muiden tuotelajien tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuvaa myyntiä koskevaa oikaisujen keskiarvoa, koska vain jälkimmäinen vastaa myynti-, hallinto- ja muihin kustannuksiin sisältyneitä kustannuksia, joita käytettiin normaaliarvon muodostamiseen.
(28)
Väite tutkittiin, mutta sitä ei hyväksytty, koska oikaisuja käytetään ainoastaan vertailutarkoituksiin ja ne vastaavat tavallisesti jokaisen liiketoimen tosiasiallisia kustannuksia, joten ne ovat objektiivinen tekijä eivätkä näin ollen ole riippuvaisia siitä, tapahtuuko lopullinen myynti tavanomaisessa kaupankäynnissä vai ei.
(29)
Lisäksi väitettä tutkittaessa todettiin, että normaaliarvojen muodostamisessa oli käytetty virheellisiä oikaisuja niiden tuotelajien osalta, joita ei myyty kotimarkkinoilla. Tämä korjattiin käyttämällä kaiken kotimarkkinamyynnin oikaisujen keskiarvoa, ja laskelmaa muutettiin vastaavasti. Pyynnön esittäjä väitti, että luottokustannusten oikaisut olisi myönnettävä kyseisille tuotelajeille, koska luottokustannukset oli sisällytetty normaaliarvon muodostamiseen käytettyihin myynti-, hallinto- ja muihin kustannuksiin. Väite hylättiin, koska kyseisiä tuotelajeja ei tosiasiassa myyty kotimarkkinoilla, minkä vuoksi niiden maksun siirtämisestä ei ollut näyttöä. Tältä osin todetaan, että luottokustannusoikaisu ei perustu tosiasiallisiin maksuehtoihin ja kustannuksiin vaan myyntihetkellä sovittuihin maksuehtoihin perustuvaan vaihtoehtokustannukseen.
2.4 Polkumyyntimarginaali
(30)
Tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti vastaavan tuotelajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan. Vertailu osoitti, että polkumyyntiä esiintyi.
(31)
Pyynnön esittäjän polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -hinnasta on 7 prosenttia.
(32)
Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti tutkittiin myös, voidaanko muutoksia perustellusti pitää pysyvinä.
(33)
Pyynnön esittäjän ja siihen etuyhteydessä olevan yrityksen myyntikanavien rakenneuudistus koskee nyt suurinta osaa sen myyntiä, ja sitä voidaan pitää pitkäkestoisena. Näin ollen tämän välivaiheen tarkastelun vireillepanoon johtaneet olosuhteet eivät todennäköisesti muutu lähitulevaisuudessa tavalla, joka vaikuttaisi välivaiheen tarkastelun päätelmiin. Lisäksi tutkimuksessa ei tullut esille mitään, mikä olisi osoittanut, että uudet olosuhteet eivät ole pysyviä. Tämän vuoksi katsotaan, että olosuhteiden muutokset ovat pysyviä.
3. POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
(34)
Alkuperäisessä tutkimuksessa todettiin, että pyynnön esittäjä oli ainoa Ukrainassa toimiva silityslautojen vientiä harjoittava tuottaja. Menetelmää, jolla määritettiin pyynnön esittäjään sovellettava polkumyyntimarginaali, käytettiin tämän vuoksi määrittämään keneen tahansa Ukrainassa toimivaan tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä harjoittavaan tuottajaan sovellettava polkumyyntimarginaali.
(35)
Näin ollen tarkastelua koskevan tutkimuksen tulosten perusteella katsotaan aiheelliseksi muuttaa Ukrainasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa sovellettavan polkumyyntitullin määräksi 7,0 prosenttia.
(36)
Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin niistä keskeisistä tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella ehdotettaisiin polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta muun muassa Ukrainasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 452/2007 muuttamista, ja niille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa. Niiden huomautukset on otettu tässä asetuksessa soveltuvin osin asianmukaisesti huomioon,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Korvataan asetuksen (EY) N:o 452/2007 1 artiklan 2 kohdassa olevan taulukon kaikkia ukrainalaisia yrityksiä koskeva kohta seuraavasti:
”Ukraina
Kaikki yritykset
7,0
-”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 29 päivänä kesäkuuta 2010.