ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 26. července 2010
o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 27. února 2007 přijala Rada Evropské unie společný postoj 2007/140/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (1) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006).
(2)
Dne 23. dubna 2007 přijala Rada společný postoj 2007/246/SZBP (2) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti č. OSN 1747 (2007).
(3)
Dne 7. srpna 2008 přijala Rada společný postoj 2008/652/SZBP (3) k provedení rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1803 (2008).
(4)
Dne 9. června 2010 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č.1929 (2010), která rozšířila působnost omezujících opatření uložených rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007) a 1803 (2008) a která zavedla další omezující opatření vůči Íránu.
(5)
Dne 17. června 2010 zdůraznila Evropská rada, že je stále více znepokojena íránským jaderným programem a uvítala přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010). Evropská rada připomněla své prohlášení ze dne 11. prosince 2009 a vyzvala Radu, aby přijala opatření k provedení opatření uvedených v rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) a doprovodná opatření s cílem napomoci prostřednictvím jednání k vyřešení všech existujících obav týkajících se vývoje citlivých technologií Íránem na podporu jeho jaderného a raketového programu. Tato opatření by se měla zaměřit na oblast obchodu, finanční sektor, odvětví dopravy, klíčová odvětví ropného a plynárenského průmyslu a určení dalších osob, zejména příslušníků islámských revolučních gard.
(6)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) zakazuje Íránu, jeho státním příslušníkům a subjektům registrovaným v Íránu nebo spadající do jeho pravomoci, osobám nebo subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a subjektům, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, aby investovali do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií.
(7)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rozšiřuje působnost finančních a cestovních omezení uložených rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) na další osoby a subjekty, včetně osob a subjektů působících v rámci islámských revolučních gard a subjektů společnosti Islamic Republic of Iran Shipping Line (IRISL).
(8)
V souladu s prohlášením Evropské rady by se vedle osob a subjektů určených Radou bezpečnosti nebo výborem zřízeným podle odstavce 18 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) (dále jen „výbor“) měla omezení vstupu a zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů vztahovat i na další osoby a subjekty, a to za použití týchž kritérií, která použila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor.
(9)
V souladu s prohlášením Evropské rady je vhodné zakázat dodávky, prodej nebo převod do Íránu dalších věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií vedle těch, které určila Rada bezpečnosti nebo výbor, jež by mohly přispět k íránským činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností spojených s dalšími tématy, v souvislosti s nimiž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo je označila za nedořešené. Tento zákaz by měl zahrnovat veškeré zboží a technologie dvojího užití uvedené v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití.
(10)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zachovat zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem za účelem snížení nesplacených částek, zejména s cílem zabránit veškeré finanční podpoře přispívající k jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a měly by zakázat přijímání jakýchkoli střednědobých i dlouhodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem.
(11)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, veškeré náklady pocházející z Íránu nebo směřující do něj, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010).
(12)
V rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) se také uvádí, že členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(13)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rovněž stanoví, že členské státy OSN zajistí a odstraní věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), a to způsobem, který není v rozporu s jejich závazky podle platných rezolucí Rady bezpečnosti a mezinárodních úmluv.
(14)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) dále stanoví, že členské státy OSN svým státním příslušníkům zakáží poskytovat íránským plavidlům služby spojené se zásobováním palivem či další služby, nebo poskytování těchto služeb z jejich území, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(15)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, měly přijmout nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště v jejich pravomoci.
(16)
Dále by mělo být zakázáno, aby osoby pocházejíc z členských států poskytovali íránským nákladním letadlům služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(17)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž vyzývá všechny členské státy OSN, aby zabránily tomu, aby se na jejich území, přes ně nebo z něj poskytovaly finanční služby, včetně pojištění a zajištění, nebo převáděla finanční nebo jiná aktiva či zdroje, které by mohly přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, nebo aby takové služby, aktiva či zdroje byly poskytovány státním příslušníkům těchto států nebo subjektům založeným podle jejich práva nebo jejich prostřednictvím či osobám nebo finančním institucím na území těchto států nebo jejich prostřednictvím.
(18)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo spadajícím do pravomoci Íránu nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
(19)
Dále je třeba zakázat prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo íránským bankám, včetně jejich poboček a dceřiných společností, a finančním subjektům ovládaným osobami a subjekty s bydlištěm nebo sídlem v Íránu.
(20)
V souladu s prohlášením Evropské rady a v zájmu splnění cílů rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) by mělo být zakázáno zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států, jakož i zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti íránskými bankami v bankách spadajících do pravomoci členských států. Členské státy by dále měly přijmout vhodná opatření s cílem zakázat finančním institucím nacházejícím se na jejich území nebo podléhajícím jejich pravomoci, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo bankovní účty.
(21)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž stanoví, že státy musí vyžadovat, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci nebo podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, pokud mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že by tato obchodní spolupráce mohla přispět k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(22)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) poukazuje na možnou souvislost mezi íránskými příjmy plynoucími z jeho odvětví energetiky a financováním íránských jaderných činností potenciálně ohrožujících nešíření a dále konstatuje, že zařízení a materiály určené k chemickým procesům v petrochemickém průmyslu mají mnoho společného se zařízením a materiály nezbytnými pro určité citlivé činnosti spojené s jaderným palivovým cyklem.
(23)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat, aby do Íránu bylo prodáváno, dodáváno či převáděno klíčové zařízení a technologie, které by mohly být využity v klíčových oborech odvětví ropy a zemního plynu, a rovněž by měly zakázat poskytování související technické a finanční pomoci. Členské státy by dále měly zakázat veškeré nové investice do těchto odvětví v Íránu.
(24)
Součástí postupu v případě změny příloh I a II tohoto rozhodnutí by mělo být to, že určeným osobám či subjektům budou sděleny důvody zařazení na seznam, aby tyto osoby či subjekty měly příležitost se k těmto důvodům vyjádřit. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, měla by Rada s ohledem na tyto připomínky své rozhodnutí přezkoumat a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informovat.
(25)
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, a především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Toto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(26)
Toto rozhodnutí rovněž plně ctí závazky členských států podle Charty OSN a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti OSN.
(27)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OMEZENÍ VÝVOZU A DOVOZU
Článek 1
1. Zakazují se přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod následujících věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, ať již pocházejí z území členských států či nikoli, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států:
a)
věci, materiály, vybavení, zboží a technologie uvedené na seznamech skupiny jaderných dodavatelů a režimu kontroly raketových technologií;
b)
všechny další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie určené Radou bezpečnosti OSN nebo výborem, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní;
c)
zbraně a související materiál všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro tyto zbraně a související materiál, jakož i vybavení, které by mohlo být použito k vnitřní represi. Tento zákaz se nevztahuje na nebojová vozidla vyrobená za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavená, která jsou určena pouze pro ochranu personálu EU a jejích členských států v Íránu;
d)
některé další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či s těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností souvisejících s jinými tématy, ohledně nichž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo které označila jako nedořešené. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat;
e)
jiné zboží a technologie dvojího užití, jež jsou uvedeny v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (4), a na něž se nevztahuje písmeno a), kromě kategorie 5 - části 1 a kategorie 5 - části 2 v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na přímý ani nepřímý převoz věcí, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a jsou určeny pro lehkovodní reaktory, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch, přes území členských států, pokud byl zahájen dříve než v prosinci roku 2006.
3. Rovněž je zakázáno:
a)
poskytovat technickou pomoc nebo odbornou přípravu, investice nebo zprostředkovatelské služby související s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí a technologií, nebo v souvislosti s poskytováním technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v písmenech a) a b).
4. Zakazuje se rovněž pořízení věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1 z Íránu, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, příslušníky členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států.
Článek 2
1. Přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, které nejsou uvedeny v článku 1 a které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k pokračování v činnostech souvisejících s dalšími tématy, ohledně nichž MAAE vyjádřila své znepokojení nebo které označila jako nedořešené, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států nebo za použití plavidel či letadel spadajících do jejich pravomoci podléhají v jednotlivých případech povolení příslušných orgánů vyvážejícího členského státu. Evropská unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Poskytování:
a)
technické pomoci nebo odborné přípravy, investic nebo zprostředkovatelských služeb souvisejících s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
finančních prostředků nebo finanční pomoci v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnujících zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí nebo v souvislosti s poskytováním související technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi
rovněž podléhá povolení příslušného orgánu vyvážejícího členského státu.
3. Příslušné orgány členského státu neudělí povolení pro žádné dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1, pokud určí, že dotyčný prodej, dodávky, převod nebo vývoz nebo poskytování dotyčných služeb přispěje k činnostem uvedeným v odstavci 1.
Článek 3
1. Opatření podle čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) a čl. 1 odst. 3 se tam, kde je to vhodné, nepoužijí, pokud výbor v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k potravinové pomoci, pomoci v zemědělství nebo zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
2. Opatření podle čl. 1. odst. 1 písm. e) a čl. 1 odst. 3 se nepoužijí, pokud příslušný orgán v členském státě v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k pomoci ve zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o veškerých zamítnutých výjimkách.
Článek 4
1. Zakazuje se prodej, dodávky nebo převod klíčového vybavení a technologií pro následující klíčové obory odvětví ropy a zemního plynu v Íránu nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu, které jsou prováděny státními příslušníky členských států nebo z území členských států, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, nebo za použití plavidel či letadel podléhajících pravomoci členských států:
a)
rafinace;
b)
zkapalněný zemní plyn;
c)
průzkum;
d)
výroba.
Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Pro podniky v Íránu působící v klíčových oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu podle odstavce 1 nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu se zakazuje poskytovat:
a)
technickou pomoc nebo odbornou přípravu a další služby související s klíčovým vybavením a technologiemi ve smyslu odstavce 1;
b)
finanční prostředky nebo finanční pomoc za účelem prodeje, dodávek, převodu nebo vývozu klíčového vybavení a technologií ve smyslu odstavce 1 nebo za účelem poskytnutí související technické pomoci nebo odborné přípravy.
3. Zakazuje se podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v odstavcích 1 a 2.
OMEZENÍ FINANCOVÁNÍ NĚKTERÝCH PODNIKŮ
Článek 5
Zakazují se investice na území podléhajícím pravomoci členských států ze strany Íránu, jeho státních příslušníků a podniků registrovaných v Íránu nebo podléhajících jeho pravomoci nebo osob či subjektů, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektů, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií, zejména obohacování a přepracování uranu, s činnostmi spojenými s těžkou vodu nebo technologiemi souvisejícími s balistickými raketami schopnými nést jaderné zbraně. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má tento článek vztahovat.
Článek 6
Zakazuje se:
a)
poskytovat jakékoli finanční půjčky nebo úvěry podnikům v Íránu, které působí v oborech íránských odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu;
b)
nabývat nebo zvyšovat účast v podnicích v Íránu, které působí v oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu, včetně úplného nabytí těchto podniků a nabývání akcií a jiných účastnických cenných papírů;
c)
zřizovat jakékoli společné podniky s podniky v Íránu, které působí v odvětvích ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, a s jejich dceřinými společnostmi či afilacemi pod jejich kontrolou.
Článek 7
1. Zákazem podle čl. 4 odst. 1 není dotčeno plnění závazků týkajících se dodávek zboží, které vyplývají ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
2. Zákazem podle článku 4 není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí a týkajících se investic vynaložených v Íránu před tímto dnem podniky usazenými v některém z členských států.
3. Zákazy podle čl. 6 písm. a) a b):
i)
není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv nebo dohod uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí;
ii)
nebrání zvýšení účasti, pokud toto zvýšení účasti představuje závazek podle dohody uzavřené před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
OMEZENÍ FINANČNÍ PODPORY OBCHODU
Článek 8
1. Členské státy zachovají zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem, včetně udělování vývozních úvěrů, záruk nebo pojištění jejich státním příslušníkům nebo subjektům zapojeným do takového obchodu za účelem snížení jejich nesplacených částek, zejména s cílem předejít tomu, aby tato finanční podpora přispívala k jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní. Členské státy dále nepřijmou nové střednědobé a dlouhodobé závazky v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem.
2. Odstavcem 1 nejsou dotčeny závazky přijaté před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost.
3. Odstavec 1 se netýká obchodu zaměřeného na potraviny, zemědělství, zdravotnictví nebo jiné humanitární účely.
KAPITOLA 2
FINANČNÍ SEKTOR
Článek 9
Členské státy nepřijmou nové závazky týkající se grantů, finanční pomoci a zvýhodněných půjček íránské vládě, a to ani prostřednictvím své účasti v mezinárodních finančních institucích, s výjimkou humanitárních a rozvojových účelů.
Článek 10
1. Ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k jaderným činnostem Íránu potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a s cílem zabránit poskytování finančních služeb nebo provádění převodů na území členských států, přes ně nebo z něj, nebo poskytování finančních služeb nebo provádění převodů, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva (včetně poboček v zahraničí) nebo osoby či finanční instituce nacházející se na území členských států, členské státy důkladně monitorují veškeré činnosti finančních institucí v rámci své pravomoci, do nichž jsou zapojeny:
a)
banky se sídlem v Íránu, zejména íránská centrální banka;
b)
pobočky a dceřiné společnosti podléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
c)
pobočky a dceřiné společnosti nepodléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
d)
finanční subjekty, které nemají sídlo v Íránu, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu.
2. Pro účely odstavce 1 se vyžaduje, aby finanční instituce v rámci svých činností, do nichž jsou zapojeny banky a finanční instituce uvedené v odstavci 1,
a)
nepřetržitě a obezřetně sledovaly operace na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta a v rámci svých závazků v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu;
b)
vyžadovaly vyplnění všech informačních kolonek platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné transakce, a v případě neposkytnutí těchto informací transakci odmítly;
c)
po dobu pěti let uchovávaly veškeré záznamy o transakcích a na požádání je zpřístupnily vnitrostátním orgánům;
d)
pokud mají podezření nebo se mohou důvodně domnívat, že finanční prostředky souvisejí s financováním šíření, neprodleně své podezření oznámí útvaru finančního zpravodajství nebo jinému příslušnému orgánu určenému dotčeným členským státem. Útvar finančního zpravodajství nebo jiný příslušný orgán má přímý či nepřímý přístup k aktuálním informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebuje k řádnému plnění svých úkolů, včetně analýz hlášení o podezřelých transakcích.
3. Převody finančních prostředků do Íránu a z Íránu se provádějí takto:
a)
převody související s transakcemi, jež se týkající potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro humanitárních účely, se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
b)
veškeré jiné převody částek nižších než 40 000 EUR se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
c)
veškeré jiné převody částek vyšších než 40 000 EUR vyžadují předchozí povolení příslušným orgánem dotčeného členského státu. Povolení se považuje za udělené, pokud příslušný orgán nevznese do čtyř týdnů námitku. Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o všech zamítnutých povoleních.
4. Rovněž se vyžaduje, aby pobočky a dceřiné společnosti bank se sídlem v Íránu podléhající pravomoci členských států informovaly příslušné orgány členského státu, v němž jsou usazeny, o všech převodech finančních prostředků, které provedly nebo obdržely, a to do pěti pracovních dnů po provedení nebo obdržení příslušného převodu finančních prostředků.
V závislosti na ujednáních o sdílení informací příslušné orgány tyto údaje po jejich oznámení neprodleně předají dle potřeby příslušným orgánům jiných členských států, v nichž jsou usazeny strany účastnící se těchto transakcí.
Článek 11
1. Zakazuje se zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států a zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti v íránských bankách nebo navazování nových korespondenčních bankovních vztahů ze strany íránských bank, včetně íránské centrální banky, poboček a dceřiných společností a dalších finančních institucí uvedených v čl. 10 odst. 1 s bankami, které podléhají pravomoci členských států.
2. Finančním institucím nacházejícím se na území členských států nebo podléhajícím pravomoci členských států se zakazuje, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo otevíraly bankovní účty.
Článek 12
1. Zakazuje se poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo podléhajícím pravomoci Íránu, nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
2. Odstavec 1 se nepoužije na poskytování zdravotního a cestovního pojištění fyzickým osobám.
3. Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v odstavci 1.
Článek 13
Zakazuje se přímý nebo nepřímý prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů vydaných po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo bankám se sídlem v Íránu, nebo pobočkám a dceřiným společnostem, ať již podléhají pravomoci členských států či nikoli a které náležejí bankám se sídlem v Íránu, nebo finančním subjektům, které nemají sídlo v Íránu ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu, jakož i osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány.
Článek 14
Členské státy vyžadují, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci a podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, včetně příslušníků islámských revolučních gard a společnosti IRISL, a s osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a se subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, s cílem zajistit, že tato obchodní spolupráce nebude přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
KAPITOLA 3
ODVĚTVÍ DOPRAVY
Článek 15
1. Členské státy kontrolují prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména mořským právem a příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Íránu a směřující do něj, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
2. Členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
3. Členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy spolupracují při kontrolách podle odstavce 2.
4. Letadla a plavidla přepravující náklad do Íránu nebo z něj podléhají požadavku na poskytování dodatečných informací před příjezdem a před odjezdem ohledně veškerého zboží, které je přiváženo do členského státu nebo z něj vyváženo.
5. V případech, kdy je provedena kontrola podle odstavců 1 a 2, členské státy zajistí a odstraní (například zničením, znehodnocením, uskladněním nebo převozem do jiného státu, než je stát původu nebo určení) věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí v souladu s odstavcem 16 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1929 (2010). Toto zajištění a odstranění se provede na náklady dovozce, nebo pokud není možné získat úhradu těchto výdajů od dovozce, může být získána v souladu s vnitrostátními právními předpisy od jakékoli jiné osoby nebo subjektu, které jsou odpovědné za pokus o nezákonnou dodávku, prodej, převod či vývoz.
6. Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali plavidlům vlastněným nebo najatým Íránem, včetně charterových plavidel, služby spojené se zásobováním nebo jiné služby, nebo aby tyto služby byly poskytovány z území podléhajících pravomoci členských států, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné pro humanitární účely, nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s odstavci 1, 2 a 5.
Článek 16
Členské státy sdělí výboru veškeré dostupné informace o převodech činností nákladové divize společnosti Iran Air nebo převodech plavidel, jejichž vlastníkem nebo provozovatelem je společnost IRISL, na jiné společnosti, jež mohly být provedeny s cílem vyhnout se sankcím podle ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010) nebo v rozporu s těmito rezolucemi, včetně přejmenování nebo přeregistrování letadel, plavidel nebo lodí.
Článek 17
Členské státy přijmou prostřednictvím svých vnitrostátních příslušných orgánů a v souladu s vnitrostátními právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům provozovaným íránskými dopravci nebo pocházejícím z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště podléhající jejich pravomoci.
Článek 18
Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali íránským nákladním letadlům a služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že nákladní letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné z humanitárních či bezpečnostních důvodů nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s čl. 15 odst. 1 a 5.
KAPITOLA 4
OMEZENÍ VSTUPU
Článek 19
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zamezení vstupu na své území nebo průjezdu přes ně:
a)
osobám uvedeným na seznamu v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a dalším osobám určeným Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 10 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 č. (2006), jakož i příslušníkům islámských revolučních gard určeným Radou bezpečnosti nebo výborem. Tyto osoby jsou uvedeny v příloze I;
b)
jiným osobám, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobám, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo osobám, které napomáhaly určeným osobám a subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalším vysoce postaveným příslušníkům islámských revolučních gard uvedeným v příloze II.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na průjezd přes území členských států pro účely činností přímo souvisejících s věcmi, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určeny pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
3. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k tomu, aby svým státním příslušníkům zamítly vstup na své území.
4. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, konkrétně:
i)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
ii)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané Organizací spojených národů nebo konané pod její záštitou;
iii)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách;
iv)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
5. Odstavec 4 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
6. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 4 nebo 5.
7. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření stanovených v odstavci 1, pokud je cesta odůvodněná na základě:
i)
naléhavé humanitární potřeby, včetně náboženské povinnosti,
ii)
nutnosti dosáhnout cílů rezolucí Rady bezpečnosti č. OSN 1737 (2006) a 1929 (2010), včetně případů, kdy se uplatní článek XV statutu MAAE,
iii)
účasti na mezivládních setkáních, včetně setkání podporovaných Evropskou unií nebo těch, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Íránu.
8. Členský stát, který si přeje udělit výjimku podle odstavce 7, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
9. Pokud členský stát podle odstavců 4, 5 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze I nebo II vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
10. V případě udělení výjimky oznámí členské státy výboru vstup osob uvedených v příloze I na své území nebo jejich tranzit přes své území.
KAPITOLA 5
ZMRAZENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ A HOSPODÁŘSKÝCH ZDROJŮ
Článek 20
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo nebo nepřímo náležející, vlastněné, držené či ovládané
a)
osobami a subjekty uvedenými v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), dalšími osobami a subjekty určenými Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 (2006) a odstavce 7 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1803 (2008), jakož i osobami a subjekty působícími v rámci islámských revolučních gard a subjekty společnosti IRISL určenými Radou bezpečnosti nebo výborem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze I,
b)
osobami a subjekty, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, nebo osobami, které napomáhaly určeným osobám či subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalšími vysoce postavenými příslušníky a subjekty islámských revolučních gard a společnosti IRISL a subjekty, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány nebo jednají jejich jménem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze II.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Výjimku lze učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb, včetně plateb za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů, v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů,
za předpokladu, že dotčený členský stát oznámil výboru svůj úmysl případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům a do pěti pracovních dnů od tohoto oznámení neobdržel od výboru zamítavé rozhodnutí.
4. Výjimku lze rovněž učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, a to po oznámení dotyčného členského státu výboru a po schválení výborem,
b)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno před dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1737(2006) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení výboru ze strany dotyčného členského státu,
c)
nezbytné pro činnosti přímo související s věcmi uvedenými v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určenými pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
5. Odstavec 2 se nevztahuje na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tyto úroky, výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
6. Ustanovení odstavce 1 nebrání určeným osobám nebo subjektům v provádění plateb vyplývajících ze smlouvy, která byla uzavřena dříve, než byly tyto osoby nebo subjekty zařazeny na seznam, za předpokladu, že příslušný členský stát stanovil, že:
a)
smlouva se netýká žádné zakázané věci, materiálů, vybavení, zboží, technologií, pomoci, odborné přípravy, finanční pomoci, investic, zprostředkovatelství nebo služeb uvedených v článku 1;
b)
platba není přímo nebo nepřímo obdržena osobou nebo subjektem podle odstavce 1;
a pokud příslušný členský stát oznámil výboru úmysl takové platby provést nebo je přijmout nebo případně povolit uvolnění zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za tímto účelem, a to deset dnů před tímto povolením.
KAPITOLA 6
DALŠÍ OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
Článek 21
Členské státy přijmou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy nezbytná opatření za účelem zabránění specializované výuce nebo odborné přípravě íránských státních příslušníků na svých územích nebo ze strany svých státních příslušníků v oborech, které by přispěly k íránským jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní.
KAPITOLA 7
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I a II ani jakékoli jiné osobě nebo subjektu v Íránu, včetně íránské vlády, ani jakékoli osobě nebo subjektu, která vznese nárok prostřednictvím této osoby nebo subjektu nebo v její či jeho prospěch, se nepřiznají žádné nároky, a to ani kompenzace nebo jiný nárok tohoto druhu, jako je nárok na započtení pohledávek nebo nárok v rámci záruky v souvislosti s jakoukoli smlouvou nebo transakcí, jejíž plnění bylo přímo či nepřímo, zcela či částečně dotčeno z důvodu opatření, o nichž bylo rozhodnuto podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), včetně opatření Evropské unie nebo kteréhokoli členského státu k provedení příslušných rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo opatření stanovených tímto rozhodnutím nebo v souladu nebo spojitosti s nimi.
Článek 23
1. Rada provede změny přílohy I na základě rozhodnutí přijatých Radou bezpečnosti OSN nebo výborem.
2. Rada jednomyslně na návrh členských států nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku stanoví seznam v příloze II a přijímá jeho změny.
Článek 24
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo výbor zařadí na seznam určitou osobu nebo subjekt, Rada tuto osobu nebo subjekt zahrne do přílohy I.
2. Pokud Rada rozhodne o tom, že na určitou osobu nebo subjekt se budou vztahovat opatření uvedená v čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b), změní odpovídajícím způsobem přílohu II.
3. Rada sdělí své rozhodnutí osobě nebo subjektu uvedeným v odstavcích 1 a 2, včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
4. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 25
1. V příloze I a II jsou uvedeny důvody pro zařazení uvedených osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor s ohledem na přílohu I.
2. V příloze I a II jsou rovněž uvedeny informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů, poskytnuté Radou bezpečnosti OSN nebo výborem pro účely přílohy I, pokud jsou tyto informace k dispozici. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha I rovněž zahrnuje datum určení Radou bezpečnosti nebo výborem.
Článek 26
1. Toto rozhodnutí se odpovídajícím způsobem přezkoumá, změní nebo zruší, zejména s ohledem na příslušná rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN.
2. Opatření o bankovních stycích s íránskými bankami podle článků 10 a 11 budou přezkoumána do šesti měsíců od přijetí této směrnice.
3. Opatření podle čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b) se pravidelně přezkoumají, a to alespoň každých 12 měsíců. Tato opatření pro dotyčné osoby a subjekty přestávají platit, pokud Rada postupem podle článku 24 rozhodne, že již nejsou splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 27
Společný postoj 2007/140/SZBP se zrušuje.
Článek 28
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 26. července 2010.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
annettu 26 päivänä heinäkuuta 2010,
Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin neuvosto hyväksyi Irania koskevista rajoittavista toimenpiteistä 27 päivänä helmikuuta 2007 yhteisen kannan 2007/140/YUTP (1), jolla pantiin täytäntöön Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselma, jäljempänä ‘päätöslauselma’, 1737 (2006).
(2)
Neuvosto hyväksyi 23 päivänä huhtikuuta 2007 yhteisen kannan 2007/246/YUTP (2), jolla pantiin täytäntöön päätöslauselma 1747 (2007).
(3)
Neuvosto hyväksyi 7 päivänä elokuuta 2008 yhteisen kannan 2008/652/YUTP (3), jolla pantiin täytäntöön päätöslauselma 1803 (2008).
(4)
Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto, jäljempänä ‘turvallisuusneuvosto’, hyväksyi 9 päivänä kesäkuuta 2010 päätöslauselman 1929 (2010), jolla laajennettiin päätöslauselmilla 1737 (2006), 1747 (2007) ja 1803 (2008) määrättyjen rajoittavien toimenpiteiden soveltamisalaa ja otettiin käyttöön uusia Iraniin kohdistuvia rajoittavia toimenpiteitä.
(5)
Eurooppa-neuvosto korosti 17 päivänä kesäkuuta 2010 olevansa yhä enemmän huolissaan Iranin ydinohjelmasta ja totesi olevansa tyytyväinen päätöslauselmaan 1929 (2010). Palauttaen mieleen 11 päivänä joulukuuta 2009 antamansa julkilausuman Eurooppa-neuvosto pyysi neuvostoa hyväksymään toimenpiteitä, joilla pannaan täytäntöön päätöslauselmaan 1929 (2010) sisältyvät toimenpiteet, sekä liitännäistoimenpiteitä, joilla tuettaisiin neuvotteluratkaisun löytämistä kaikkiin jäljellä oleviin ongelmiin, jotka koskevat Iranin ydin- ja ohjusohjelmiensa tueksi kehittämiä arkaluonteisia teknologioita. Toimenpiteiden olisi keskityttävä kaupan eri aloihin, finanssialaan, Iranin kuljetusalaan, kaasu- ja öljyteollisuuden avainaloihin sekä muihin, erityisesti islamilaisen vallankumouskaartin (Islamic Revolutionary Guard Corps, jäljempänä ‘IRGC’) kohteisiin.
(6)
Päätöslauselmassa 1929 (2010) kielletään Iranin, sen kansalaisten sekä Iraniin sijoittautuneiden tai sen lainkäyttövaltaan kuuluvien yhteisöjen taikka näiden puolesta tai johdolla toimivien henkilöiden tai yhteisöjen taikka näiden omistuksessa tai määräysvallassa olevien yhteisöjen investoinnit liiketoimintaan, joka liittyy uraanin louhintaan tai ydinmateriaalien ja -teknologian tuotantoon tai käyttöön.
(7)
Päätöslauselmalla 1929 (2010) laajennetaan päätöslauselmalla 1737 (2006) määrätyt taloudelliset ja matkustusta koskevat pakotteet koskemaan muita uusia henkilöitä ja yhteisöjä, mukaan lukien IRGC:n jäsenet ja yhteisöt sekä Iranin islamilaisen tasavallan linjavarustamon (Islamic Republic of Iran Shipping Lines, jäljempänä ‘IRISL’) yhteisöt.
(8)
Eurooppa-neuvoston julkilausuman mukaisesti maahanpääsyä koskevat rajoitukset sekä varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen olisi ulotettava eräisiin muihin henkilöihin ja yhteisöihin niiden lisäksi, jotka turvallisuusneuvosto tai päätöslauselman 1737 (2006) 18 kohdan nojalla perustettu komitea, jäljempänä ‘komitea’, on nimennyt, soveltaen samoja perusteita kuin turvallisuusneuvosto tai komitea.
(9)
Eurooppa-neuvoston julkilausuman mukaisesti on tarkoituksenmukaista kieltää turvallisuusneuvoston tai komitean määrittämien tuotteiden, aineiden, laitteiden, tavaroiden ja teknologian lisäksi muiden sellaisten tuotteiden, aineiden, laitteiden, tavaroiden ja teknologiantoimitus, myynti tai siirto Iraniin, joilla voidaan edistää uraanin rikastamiseen liittyvää toimintaa, jälleenkäsittelyä tai raskasveteen liittyvää toimintaa Iranissa, ydinasejärjestelmien kehittämistä tai muun sellaisiin asioihin liittyvän toiminnan jatkamista, joista Kansainvälinen atomienergiajärjestö (IAEA) on ilmoittanut olevansa huolestunut tai joiden se on todennut olevan ratkaisematta, tai muita joukkotuhoaseohjelmia. Tähän kieltoon olisi sisällytettävä kaksikäyttötuotteet ja -teknologia.
(10)
Eurooppa-neuvoston julkilausuman mukaisesti jäsenvaltioiden olisi noudatettava pidättyväisyyttä tehdessään uusia lyhyen aikavälin sitoumuksia julkisen ja yksityisen rahoitustuen myöntämiseksi Iranin kanssa käytävää kauppaa varten sitoumusten jäljellä olevan määrän vähentämiseksi, jotta voitaisiin erityisesti välttää se, että tämä apu edistäisi joukkotuhoaseiden leviämisen vaaraa aiheuttavia ydinalan toimia tai ydinasejärjestelmien kehittämistä, ja niiden olisi kiellettävä kaikki keskipitkän ja pitkän aikavälin sitoumukset julkisen ja yksityisen rahoitustuen myöntämiseksi Iranin kanssa käytävää kauppaa varten.
(11)
Päätöslauselmassa 1929 (2010) kehotetaan kaikkia valtioita tarkastamaan alueellaan, myös merisatamissaan ja lentoasemillaan, kansallisten viranomaistensa määräysten ja lainsäädäntönsä mukaisesti sekä kansainvälistä oikeutta noudattaen kaikki Iraniin lähtevät ja sieltä saapuvat rahdit, jos asianomaisella valtiolla on tietoja, joiden nojalla on perusteltua syytä olettaa, että rahti sisältää tuotteita, joiden toimitus, myynti, siirto tai vienti on kiellettyä päätöslauselmien 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) tai 1929 (2010) nojalla.
(12)
Päätöslauselmassa 1929 (2010) todetaan myös, että jäsenvaltiot voivat kansainvälistä oikeutta, erityisesti merioikeutta, noudattaen pyytää lippuvaltion suostumuksella alusten tarkastuksia avomerellä, jos niillä on tietoja, joiden nojalla on perusteltua syytä olettaa, että alusten rahtina on tuotteita, joiden toimitus, myynti, siirto tai vienti on kiellettyä päätöslauselmien 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) tai 1929 (2010) nojalla.
(13)
Samoin päätöslauselman 1929 (2010) mukaan YK:n jäsenvaltioiden on takavarikoitava ja hävitettävä tavalla, joka ei ole ristiriidassa turvallisuusneuvoston asiaa koskevien päätöslauselmien ja kansainvälisten yleissopimusten niille asettamien velvoitteiden kanssa, tuotteet, joiden toimitus, myynti, siirto tai vienti on kiellettyä päätöslauselmien 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) tai 1929 (2010) nojalla.
(14)
Edelleen päätöslauselman 1929 (2010) mukaan YK:n jäsenvaltioiden on kiellettävä polttoainetäydennyspalvelujen tai alusten muiden huoltopalvelujen tarjoaminen kansalaistensa toimesta tai alueeltaan käsin Iranin aluksille, jos niillä on tietoja, joiden nojalla on perusteltua syytä olettaa, että tällaisilla aluksilla on tuotteita, joiden toimitus, myynti, siirto tai vienti on kiellettyä päätöslauselmien 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) tai 1929 (2010) nojalla.
(15)
Eurooppa-neuvoston julkilausuman mukaisesti jäsenvaltioiden olisi kansallisten oikeusviranomaistensa määräysten ja lainsäädäntönsä mukaisesti sekä kansainvälistä oikeutta ja erityisesti asiaan liittyviä kansainvälisiä siviili-ilmailua koskevia sopimuksia noudattaen toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen kaikkien Iranista tulevien rahtilentojen pääsy lainkäyttövaltaansa kuuluville lentoasemille, lukuun ottamatta yhdistettyjä matkustaja- ja rahtilentoja.
(16)
Lisäksi olisi kiellettävä teknisten ja huoltopalvelujen tarjoaminen jäsenvaltioiden kansalaisten toimesta tai jäsenvaltioiden alueelta käsin Iranin rahti-ilma-aluksille, jos asianomaisella valtiolla on tietoja, joiden nojalla on perusteltua syytä olettaa, että rahti sisältää tuotteita, joiden toimitus, myynti, siirto tai vienti on kiellettyä päätöslauselmien 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) tai 1929 (2010) nojalla.
(17)
Päätöslauselmassa 1929 (2010) kehotetaan myös kaikkia YK:n jäsenvaltioita estämään rahoituspalvelujen tarjoaminen, mukaan lukien vakuutus- ja jälleenvakuutuspalvelut, tai sellaisten taloudellisten varojen, muun omaisuuden tai muiden resurssien, jotka voisivat edistää Iranin ydinalan toimia, joihin liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, tai ydinasejärjestelmien kehittämistä, siirto alueelleen, alueensa kautta tai alueeltaan käsin tai kansalaisilleen tai maansa lainsäädännön mukaisesti järjestäytyneille yhteisöille tai alueellaan oleskeleville henkilöille tai alueelleen sijoittautuneille rahoituslaitoksille taikka niiden toimesta.
(18)
Eurooppa-neuvoston julkilausuman mukaisesti jäsenvaltioiden olisi kiellettävä vakuutusten ja jälleenvakuutusten tarjoaminen Iranin hallitukselle, Iraniin sijoittautuneille tai sen lainkäyttövaltaan kuuluville yhteisöille taikka näiden puolesta tai johdolla toimiville henkilöille ja yhteisöille tai näiden omistuksessa tai määräysvallassa, myös laittomin keinoin, oleville yhteisöille.
(19)
Lisäksi olisi kiellettävä valtion tai valtion takaamien joukkovelkakirjojen myynti Iranin hallitukselle, Iranin keskuspankille tai iranilaisille pankeille, niiden konttorit ja tytäryhtiöt mukaan lukien, ja sellaisten henkilöiden tai yhteisöjen määräysvallassa oleville taloudellisille yhteisöille, joiden kotipaikka on Iranissa, sekä tällaisten joukkovelkakirjojen osto mainituilta tahoilta ja niiden välitys mainituille tahoille sekä joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskussa avustaminen.
(20)
Eurooppa-neuvoston julkilausuman mukaisesti ja päätöslauselman 1929 (2010) tavoitteiden toteuttamiseksi olisi kiellettävä iranilaisten pankkien uusien konttoreiden, tytäryhtiöiden tai edustustojen avaaminen jäsenvaltioiden alueella sekä uusien yhteisyritysten perustaminen sekä se, että iranilaiset pankit hankkivat omistusosuuden jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluvista pankeista. Jäsenvaltioiden olisi lisäksi toteutettava aiheelliset toimenpiteet kieltääkseen alueellaan toimivia tai lainkäyttövaltaansa kuuluvia rahoituslaitoksia avaamasta edustustoja tai tytäryhtiöitä taikka pankkitilejä Iranissa.
(21)
Päätöslauselmassa 1929 (2010) määrätään myös, että valtioiden on vaadittava kansalaisiaan, lainkäyttövaltaansa kuuluvia henkilöitä tai alueelleen sijoittautuneita tai lainkäyttövaltaansa kuuluvia yrityksiä noudattamaan tarkkaavaisuutta näiden harjoittaessa liiketoimintaa Iraniin sijoittautuneiden tai Iranin lainkäyttövaltaan kuuluvien yhteisöjen kanssa, jos niillä on perusteltua syytä olettaa, että tällaiset liiketoimet voisivat edistää Iranin ydinalan toimia, joihin liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, tai ydinasejärjestelmien kehittämistä tai päätöslauselmien 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) tai 1929 (2010) rikkomista.
(22)
Päätöslauselmassa 1929 (2010) todetaan, että Iranin energia-alan tuottamien tulojen ja Iranin ydinalan toimien, joihin liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, rahoituksen välillä on mahdollinen yhteys, ja siinä todetaan lisäksi, että kemiallisissa prosesseissa käytettävillä laitteilla ja aineilla, joita tarvitaan toisaalta petrokemian teollisuudessa ja toisaalta tietyissä arkaluonteisissa ydinpolttoainekiertoon liittyvissä toimissa, on paljon yhteistä.
(23)
Eurooppa-neuvoston julkilausuman mukaisesti jäsenvaltioiden olisi kiellettävä öljy- ja maakaasuteollisuuden avainaloilla käytettävien keskeisten laitteiden ja teknologian sekä niihin liittyvän teknisen ja taloudellisen avun myynti, toimitus tai siirto Iraniin. Jäsenvaltioiden olisi myös kiellettävä kaikki uudet investoinnit näihin aloihin Iranissa.
(24)
Tämän päätöksen liitteiden I ja II muuttamista koskevaan menettelyyn olisi kuuluttava se, että nimetyille henkilöille ja yhteisöille toimitetaan luetteloon merkitsemisen perusteet, jotta näillä on tilaisuus esittää huomautuksia. Jos huomautuksia tehdään tai jos esitetään olennaista uutta näyttöä, neuvoston olisi tarkasteltava päätöstään uudelleen näiden huomautusten perusteella ja ilmoitettava tästä asianomaiselle henkilölle tai yhteisölle.
(25)
Tässä päätöksessä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan periaatteita, jotka vahvistetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, varsinkin oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, omistusoikeutta ja oikeutta henkilötietojen suojaan. Tätä päätöstä olisi sovellettava näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti.
(26)
Tässä päätöksessä noudatetaan myös täysimääräisesti Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan mukaisia jäsenvaltioiden velvoitteita ja otetaan huomioon turvallisuusneuvoston päätöslauselmien oikeudellisesti sitova luonne.
(27)
Unionin lisätoimet ovat tarpeen tiettyjen toimenpiteiden panemiseksi täytäntöön,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 LUKU
VIENTI- JA TUONTIRAJOITUKSET
1 artikla
1. Kielletään seuraavien tuotteiden, aineiden, laitteiden, tavaroiden ja teknologian, myös ohjelmistojen, suora tai välillinen toimitus, myynti tai siirto Iraniin, siellä käytettäväksi tai sen hyödyksi jäsenvaltioiden kansalaisten toimesta tai jäsenvaltioiden alueen kautta taikka jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa alusta tai jäsenvaltiossa rekisteröityä ilma-alusta käyttäen, riippumatta siitä, ovatko nämä tuotteet peräisin jäsenvaltioiden alueelta:
a)
ydinalan viejämaiden ryhmän ja ohjusteknologian valvontajärjestelyn luetteloihin sisältyvät tuotteet, aineet, laitteet, tavarat ja teknologia;
b)
muut turvallisuusneuvoston tai komitean määrittämät tuotteet, aineet, laitteet, tavarat ja teknologia, joilla voitaisiin edistää rikastamiseen liittyvää toimintaa, jälleenkäsittelyä tai raskasveteen liittyvää toimintaa taikka ydinasejärjestelmien kehittämistä;
c)
aseet ja kaikenlaiset niihin liittyvät tarvikkeet, mukaan lukien ampuma-aseet ja ampumatarvikkeet, sotilasajoneuvot ja -laitteet, puolisotilaalliset tarvikkeet ja tällaisiin aseisiin ja niihin liittyviin tarvikkeisiin tarkoitetut varaosat sekä tarvikkeet, joita voitaisiin käyttää kansallisiin sortotoimiin. Tämä kielto ei koske ajoneuvoja, jotka on tarkoitettu muuhun kuin taistelukäyttöön ja jotka on valmistettu luodinkestävistä materiaaleista tai varustettu luodinkestävillä tarvikkeilla ja jotka on tarkoitettu käytettäviksi yksinomaan Iranissa olevan EU:n ja sen jäsenvaltioiden henkilöstön suojaamiseen;
d)
tietyt muut tuotteet, aineet, laitteet, tavarat ja teknologia, joilla voidaan edistää rikastamiseen liittyvää toimintaa, jälleenkäsittelyä tai raskasveteen liittyvää toimintaa, ydinasejärjestelmien kehittämistä tai muun sellaisiin asioihin liittyvän toiminnan jatkamista, joista IAEA on ilmoittanut olevansa huolestunut tai joiden se on todennut olevan ratkaisematta. Unioni toteuttaa tarvittavat toimenpiteet määrittääkseen, mitkä tuotteet kuuluvat tämän säännöksen soveltamisalaan;
e)
muut kuin a kohdassa tarkoitetut, kaksikäyttötuotteiden vientiä, siirtoa, välitystä ja kauttakulkua koskevan yhteisön valvontajärjestelmän perustamisesta 5 päivänä toukokuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 428/2009 (4) liitteessä I luetteloidut kaksikäyttötuotteet ja -teknologia, paitsi mainitun neuvoston asetuksen liitteessä I olevan ryhmän 5 osaan 1 ja 2 kuuluvat tuotteet ja -teknologia.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyä kieltoa ei sovelleta ennen joulukuuta 2006 käyttöön otettujen kevytvesireaktoreiden osien, jotka on eritelty päätöslauselman 1737 (2006) 3 kohdan b alakohdan i ja ii alakohdassa, suoraan tai välilliseen siirtoon Iraniin, Iranissa käytettäväksi tai Iranin hyödyksi jäsenvaltioiden alueen kautta.
3. Samoin kielletään:
a)
sellaisen teknisen avun tai koulutus-, sijoitus- tai välityspalvelujen tarjoaminen, jotka liittyvät 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin, aineisiin, laitteisiin, tavaroihin ja teknologiaan ja kyseisten tuotteiden, aineiden, laitteiden, tavaroiden ja teknologian toimitukseen, valmistukseen, huoltoon ja käyttöön, suoraan tai välillisesti, Iranissa oleville henkilöille, yhteisöille tai elimille taikka Iranissa käytettäväksi;
b)
edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin ja teknologiaan liittyvän rahoituksen tai rahoitustuen myöntäminen, mukaan lukien erityisesti avustukset, lainat ja vientiluottovakuutukset, näiden tuotteiden ja teknologian myyntiin, toimitukseen, siirtoon tai vientiin taikka niihin liittyvän teknisen koulutuksen, palvelujen tai avun antamiseen, suoraan tai välillisesti, Iranissa oleville henkilöille, yhteisöille tai elimille taikka Iranissa käytettäväksi;
c)
tietoinen tai tarkoituksellinen osallistuminen toimintaan, jonka tarkoituksena tai tuloksena on a tai b alakohdassa tarkoitetun kiellon kiertäminen.
4. Kielletään 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden, aineiden, laitteiden, tavaroiden ja teknologian hankinta Iranista jäsenvaltioiden kansalaisten toimesta tai jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa alusta tai jäsenvaltiossa rekisteröityä ilma-alusta käyttäen, riippumatta siitä, ovatko nämä tuotteet peräisin Iranin alueelta.
2 artikla
1. Viejäjäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta on saatava tapauskohtaisesti lupa sellaisten 1 artiklan soveltamisalaan kuulumattomien tuotteiden, aineiden, laitteiden, tavaroiden ja teknologian, myös ohjelmistojen, suoraan tai välilliseen toimitukseen, myyntiin tai siirtoon Iraniin, Iranissa käytettäväksi tai Iranin hyödyksi, joilla voitaisiin edistää rikastamiseen liittyvää toimintaa, jälleenkäsittelyä tai raskasveteen liittyvää toimintaa taikka ydinasejärjestelmien kehittämistä tai toimintaa, jotka liittyvät muihin aiheisiin, joiden osalta IAEA on ilmaissut huolensa tai joiden se on todennut olevan ratkaisematta, jäsenvaltioiden kansalaisten toimesta tai jäsenvaltioiden alueen kautta taikka jäsenvaltion lainkäyttövallan alaisia aluksia tai ilma-aluksia käyttäen. Unioni toteuttaa tarvittavat toimenpiteet määrittääkseen, mitkä tuotteet kuuluvat tämän säännöksen soveltamisalaan.
2. Lisäksi:
a)
sellaisen teknisen avun tai koulutuksen tai sijoitus- tai välityspalvelun tarjoamiseen, joka liittyy 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin, aineisiin, laitteisiin, tavaroihin ja teknologiaan, tai kyseisten tuotteiden toimitukseen, valmistukseen, huoltoon ja käyttöön, suoraan tai välillisesti, Iranissa oleville henkilöille, yhteisöille tai elimille tai Iranissa käytettäväksi;
b)
edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin ja teknologiaan liittyvän rahoituksen tai rahoitustuen myöntämiseen, mukaan lukien erityisesti avustukset, lainat ja vientiluottovakuutukset, näiden tuotteiden myyntiä, toimitusta, siirtoa tai vientiä sekä niihin liittyvän teknisen koulutuksen, palvelujen tai avun antamista varten, suoraan tai välillisesti, Iranissa oleville henkilöille, yhteisöille tai elimille tai Iranissa käytettäväksi;
on myös saatava lupa viejäjäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta.
3. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset eivät saa antaa lupaa 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden, aineiden, laitteiden, tavaroiden ja teknologian toimitukseen, myyntiin tai siirtoon, jos ne katsovat, että kyseinen myynti, toimitus, siirto tai vienti taikka kyseisen palvelun suorittaminen edistäisi 1 kohdassa tarkoitettua toimintaa.
3 artikla
1. Edellä 1 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa sekä 3 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä ei tilanteen mukaan sovelleta silloin, kun komitea toteaa etukäteen tapauskohtaisesti, että tällaisten tuotteiden toimitus, myynti, siirto tai tarjoaminen taikka tuen antaminen ei selvästikään edistäisi Iranin sellaisen teknologian kehittämistä, jolla tuetaan sen ydinalan toimia, joihin liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, tai ydinasejärjestelmien kehittämistä, mukaan lukien tapaukset, joissa tuotteet tai tuki on tarkoitettu elintarvikkeita, maataloutta, lääkinnällistä tai muuta humanitaarista tarkoitusta varten, edellyttäen, että:
a)
tuotteiden tai tuen toimitusta koskevat sopimukset sisältävät asianmukaiset takeet loppukäyttäjästä; ja
b)
Iran on sitoutunut olemaan käyttämättä tuotteita ydinalan toimiin, joihin liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, tai ydinasejärjestelmien kehittämiseen.
2. Edellä 1 artiklan 1 kohdan e alakohdassa sekä 3 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä ei sovelleta silloin, kun asianomaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen toteaa etukäteen tapauskohtaisesti, että tällaisten tuotteiden toimitus, myynti, siirto tai tarjoaminen taikka tuen antaminen ei selvästikään edistäisi Iranin sellaisen teknologian kehittämistä, jolla tuetaan sen ydinalan toimia, joihin liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, tai ydinasejärjestelmien kehittämistä, mukaan lukien tapaukset, joissa tuotteet tai tuki on tarkoitettu lääkinnällistä tai muuta humanitaarista tarkoitusta varten, edellyttäen, että:
a)
tuotteiden tai tuen toimitusta koskevat sopimukset sisältävät asianmukaiset takeet loppukäyttäjästä; ja
b)
Iran on sitoutunut olemaan käyttämättä tuotteita ydinalan toimiin, joihin liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, tai ydinasejärjestelmien kehittämiseen.
Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille kaikista hylätyistä poikkeuksista.
4 artikla
1. Kielletään keskeisten laitteiden ja teknologian myynti, toimitus tai siirto seuraaville Iranissa toimiville öljy- ja maakaasuteollisuuden avainaloille tai näillä aloilla Iranin ulkopuolella toimiville iranilaisille tai iranilaisomistuksessa oleville yrityksille jäsenvaltioiden kansalaisten toimesta tai jäsenvaltioiden alueelta käsin taikka jäsenvaltioiden lainkäyttövallan alaisia aluksia tai ilma-aluksia käyttäen, riippumatta siitä, ovatko ne peräisin jäsenvaltioiden alueelta:
a)
jalostus;
b)
nesteytetty maakaasu;
c)
etsintä;
d)
tuotanto.
Unioni toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen määrittämiseksi, mitkä tuotteet kuuluvat tämän säännöksen soveltamisalaan.
2. Kielletään seuraavien palvelujen antaminen 1 kohdassa tarkoitetuilla Iranin öljy- ja maakaasuteollisuuden avainaloilla Iranissa toimiville yrityksille tai näillä aloilla Iranin ulkopuolella toimiville iranilaisille tai iranilaisomistuksessa oleville yrityksille:
a)
edellä 1 kohdassa tarkoitettuja keskeisiä laitteita ja teknologiaa koskeva tekninen apu tai koulutus ja muut palvelut;
b)
rahoitus tai rahoitustuki edellä 1 kohdassa tarkoitettujen keskeisten laitteiden ja teknologian myyntiin, toimitukseen, siirtoon tai vientiin tai niihin liittyvä tekninen apu tai koulutus.
3. Kielletään tietoinen tai tarkoituksellinen osallistuminen toimintaan, jonka tarkoituksena tai tuloksena on 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen kieltojen kiertäminen.
TIETTYJEN YRITYSTEN RAHOITUSTA KOSKEVAT RAJOITUKSET
5 artikla
Kielletään Iranin, sen kansalaisten tai Iraniin sijoittautuneiden tai sen lainkäyttövaltaan kuuluvien yhteisöjen taikka näiden puolesta tai johdolla toimivien henkilöiden tai yhteisöjen tai näiden omistuksessa tai määräysvallassa olevien yhteisöjen investoinnit jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla alueilla liiketoimintaan, joka liittyy uraanin louhintaan, ydinmateriaalien ja -teknologian tuotantoon tai käyttöön, erityisesti uraanin rikastamiseen ja jälleenkäsittelyyn liittyvään toimintaan, raskasveteen liittyvään toimintaan taikka ydinaseiden maaliin saattamiseen soveltuviin ballistisiin ohjuksiin liittyviin teknologioihin. Unioni toteuttaa tarvittavat toimenpiteet määrittääkseen, mitkä tuotteet kuuluvat tämän artiklan soveltamisalaan.
6 artikla
Kielletään:
a)
rahoituslainojen tai -luottojen myöntäminen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla Iranin öljy- ja kaasuteollisuuden aloilla toimiville yrityksille Iranissa tai näillä aloilla Iranin ulkopuolella toimiville iranilaisille tai iranilaisomistuksessa oleville yrityksille;
b)
osuuden tai lisäosuuden hankkiminen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla Iranin öljy- ja kaasuteollisuuden aloilla Iranissa toimivista yrityksistä tai näillä aloilla Iranin ulkopuolella toimivista iranilaisista tai iranilaisomistuksessa olevista yrityksistä, mukaan lukien tällaisten yritysten hankkiminen kokonaan ja osuuteen oikeuttavien osakkeiden ja arvopapereiden hankkiminen;
c)
yhteisyritysten perustaminen niiden iranilaisten yritysten kanssa, jotka toimivat 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla öljy- ja kaasuteollisuuden aloilla, ja niiden valvonnassa olevien tytäryhtiöiden tai osakkuusyhtiöiden kanssa.
7 artikla
1. Edellä 4 artiklan 1 kohdassa säädetty kielto ei rajoita tuotteiden toimitukseen liittyvien sellaisten velvoitteiden täytäntöönpanoa, jotka perustuvat ennen tämän päätöksen hyväksymispäivää tehtyihin sopimuksiin.
2. Edellä 4 artiklassa säädetyt kiellot eivät rajoita sellaisten velvoitteiden täytäntöönpanoa, jotka perustuvat ennen tämän päätöksen hyväksymispäivää tehtyihin sopimuksiin ja koskevat jäsenvaltioihin sijoittautuneiden yritysten Iranissa ennen kyseistä päivää tekemiä investointeja.
3. Edellä olevan 6 artiklan a ja b kohdassa säädetyt kiellot:
i)
eivät rajoita sellaisten velvoitteiden täytäntöönpanoa, jotka perustuvat ennen tämän päätöksen hyväksymispäivää tehtyihin sopimuksiin;
ii)
eivät estä lisäosuuden hankkimista, jos kyseinen lisäosuus on ennen tämän päätöksen hyväksymispäivää tehtyyn sopimukseen perustuva velvoite.
KAUPALLE MYÖNNETTÄVÄÄ RAHOITUSTUKEA KOSKEVAT RAJOITUKSET
8 artikla
1. Jäsenvaltioiden on noudatettava pidättyväisyyttä tehdessään uusia lyhyen aikavälin sitoumuksia julkisen ja yksityisen taloudellisen avun myöntämiseksi Iranin kanssa käytävää kauppaa varten, mukaan lukien vientiluottojen, -vakuuksien tai -vakuutuksen myöntäminen, tällaiseen kauppaan osallistuville kansalaisilleen tai yhteisöilleen sitoumusten jäljellä olevan määrän vähentämiseksi, jotta voitaisiin erityisesti välttää se, että tämä taloudellinen apu edistäisi joukkotuhoaseiden leviämisen vaaraa aiheuttavia ydinalan toimia tai ydinasejärjestelmien kehittämistä. Jäsenvaltiot eivät myöskään saa tehdä uusia keskipitkän ja pitkän aikavälin sitoumuksia julkisen ja yksityisen taloudellisen avun myöntämiseksi Iranin kanssa käytävää kauppaa varten.
2. Edellä oleva 1 kohta ei vaikuta ennen tämän päätöksen voimaantuloa tehtyihin sitoumuksiin.
3. Edellä oleva 1 kohta ei koske kauppaa, jota käydään elintarvikkeisiin tai maatalouteen taikka lääkinnälliseen tai muuhun humanitaariseen tarkoitukseen liittyen.
2 LUKU
RAHOITUSALA
9 artikla
Jäsenvaltiot eivät saa tehdä uusia sitoumuksia Iranin hallitukselle myönnettävistä avustuksista, rahoitustuesta ja pehmeäehtoisista luotoista muihin kuin humanitaarisiin tarkoituksiin ja kehitystarkoituksiin, eivät myöskään osallistumalla kansainvälisten rahoituslaitosten toimintaan.
10 artikla
1. Jotta estetään rahoituspalvelujen tarjoaminen tai sellaisten varojen, muun omaisuuden tai muiden resurssien, jotka saattaisivat edistää Iranin ydinalan toimia, joihin liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, tai ydinasejärjestelmien kehittämistä, siirtäminen jäsenvaltioiden alueelle, jäsenvaltioiden alueen kautta tai jäsenvaltioiden alueelta käsin taikka jäsenvaltioiden kansalaisille tai jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti järjestäytyneille yhteisöille, ulkomaiset sivuliikkeet mukaan lukien, tai jäsenvaltioiden alueella oleskeleville henkilöille tai jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluville rahoituslaitoksille tai näiden toimesta, jäsenvaltioiden on valvottava tehostetusti lainkäyttövaltaansa kuuluvien rahoituslaitosten kaikkea toimintaa seuraavien kanssa:
a)
pankit, joiden kotipaikka on Iranissa, erityisesti Iranin keskuspankki;
b)
sellaisten pankkien, joiden kotipaikka on Iranissa, jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluvat konttorit ja tytäryhtiöt;
c)
sellaisten pankkien, joiden kotipaikka on Iranissa, jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan kuulumattomat konttorit ja tytäryhtiöt;
d)
rahoituslaitokset, joiden kotipaikka ei ole Iranissa, mutta jotka ovat sellaisten henkilöiden ja yhteisöjen määräysvallassa, joiden kotipaikka on Iranissa.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovellettaessa rahoituslaitoksilta vaaditaan niiden toimiessa 1 kohdassa tarkoitettujen pankkien ja rahoituslaitosten kanssa, että ne:
a)
noudattavat jatkuvaa tarkkaavaisuutta tilitoiminnassa muun muassa asiakkaan tunnistamisvelvollisuutta (due diligence) koskevien ohjelmiensa avulla sekä rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyvien velvoitteidensa mukaisesti;
b)
vaativat täydennettäväksi kaikki ne maksumääräysten tietokentät, jotka liittyvät kyseisen maksumääräyksen antajaan ja saajaan; jos näitä tietoja ei anneta, ne hylkäävät maksutapahtuman;
c)
säilyttävät kaikki maksutapahtumia koskevat tiedot viiden vuoden ajan ja antavat ne pyydettäessä kansallisten viranomaisten käyttöön;
d)
jos ne epäilevät tai jos niillä on perusteltua syytä epäillä, että varat liittyvät joukkotuhoaseiden leviämisen rahoittamiseen, ilmoittavat viipymättä epäilystään rahanpesun selvittelykeskukselle tai kyseessä olevan jäsenvaltion nimeämälle muulle toimivaltaiselle viranomaiselle. Rahanpesun selvittelykeskuksella tai kyseisellä muulla toimivaltaisella viranomaisella on oltava suoraan tai välillisesti ja riittävän nopeasti käytettävissään ne rahoitusta, hallintoa ja lainvalvontaa koskevat tiedot, jotka se tarvitsee hoitaakseen asianmukaisesti tämän tehtävän, mukaan lukien epäilyttäviä maksutapahtumia koskevien ilmoitusten analyysit.
3. Varainsiirrot Iraniin ja Iranista suoritetaan seuraavasti:
a)
elintarvikkeisiin, terveydenhuoltoon, lääkinnällisiin laitteisiin tai humanitaariseen tarkoitukseen liittyvät maksutapahtumat suoritetaan ilman ennakkolupaa; jos siirto on yli 10 000 euroa, siitä ilmoitetaan asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle;
b)
kaikki muut alle 40 000 euron siirrot suoritetaan ilman ennakkolupaa; jos siirto on yli 10 000 euroa, siitä ilmoitetaan asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle;
c)
kaikki muut yli 40 000 euron siirrot edellyttävät asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen ennakkolupaa. Lupa katsotaan myönnetyksi neljän viikon kuluessa, ellei asianomaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ole esittänyt vastustustaan mainitussa määräajassa. Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava kaikista evätyistä luvista muille jäsenvaltioille.
4. Jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluvia sellaisten pankkien konttoreita ja tytäryhtiöitä, joiden kotipaikka on Iranissa, on myös vaadittava ilmoittamaan sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, johon ne ovat sijoittautuneet, kaikista niiden suorittamista tai niiden vastaanottamista varainsiirroista viiden työpäivän kuluessa kyseisen varainsiirron suorittamisesta tai vastaanottamisesta.
Ilmoituksen saaneiden toimivaltaisten viranomaisten on välittömästi toimitettava nämä tiedot, silloin kun se on tarkoituksenmukaista, niiden muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joihin maksutapahtumien vastapuolet ovat sijoittautuneet, tietojenvaihtoa koskevien järjestelyjen mukaisesti.
11 artikla
1. Kielletään iranilaisten pankkien uusien konttoreiden, tytäryhtiöiden tai edustustojen avaaminen jäsenvaltioiden alueella sekä uusien yhteisyritysten perustaminen tai omistusosuuden hankkiminen taikka uusien kirjeenvaihtajapankkisuhteiden perustaminen iranilaisten pankkien, mukaan lukien Iranin keskuspankki, sen konttorit ja tytäryhtiöt sekä muut 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut rahoituslaitokset, toimesta jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluvien pankkien kanssa.
2. Jäsenvaltioiden alueella toimivia tai niiden lainkäyttövaltaan kuuluvia rahoituslaitoksia kielletään avaamasta edustustoja, tytäryhtiöitä tai pankkitilejä Iranissa.
12 artikla
1. Kielletään vakuutusten ja jälleenvakuutusten tarjoaminen Iranin hallitukselle, Iraniin sijoittautuneille tai sen lainkäyttövaltaan kuuluville yhteisöille taikka näiden puolesta tai johdolla toimiville henkilöille tai yhteisöille tai näiden omistuksessa tai määräysvallassa, myös laittomin keinoin, oleville yhteisöille.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta yksityishenkilöille myönnettäviin sairaus- ja matkavakuutuksiin.
3. Kielletään tietoinen ja tarkoituksellinen osallistuminen toimintaan, jonka tavoitteena tai seurauksena on kiertää 1 kohdassa tarkoitettua kieltoa.
13 artikla
Kielletään tämän päätöksen voimaantulon jälkeen liikkeeseen laskettujen valtion tai valtion takaamien joukkovelkakirjojen suora tai välillinen myynti Iranin hallitukselle, Iranin keskuspankille tai sellaisille pankeille, joiden kotipaikka on Iranissa, tai sellaisten pankkien, joiden kotipaikka on Iranissa, jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluville ja kuulumattomille konttoreille ja tytäryhtiöille sekä sellaisille yhteisöille, joiden kotipaikka ei ole Iranissa tai jotka eivät kuulu jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan, mutta jotka ovat sellaisten henkilöiden ja yhteisöjen määräysvallassa, joiden kotipaikka on Iranissa, samoin kuin niiden puolesta tai johdolla toimiville henkilöille ja yhteisöille tai näiden omistamille tai määräysvallassa oleville yhteisöille, sekä kyseisten joukkovelkakirjojen suora tai välillinen osto mainituilta tahoilta ja niiden välitys mainituille tahoille sekä tällaisten joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskussa avustaminen.
14 artikla
Jäsenvaltioiden on vaadittava kansalaisiaan, lainkäyttövaltaansa kuuluvia henkilöitä ja alueelleen sijoittautuneita tai lainkäyttövaltaansa kuuluvia yrityksiä noudattamaan tarkkaavaisuutta niiden harjoittaessa liiketoimintaa Iraniin sijoittautuneiden tai Iranin lainkäyttövaltaan kuuluvien yhteisöjen kanssa, mukaan lukien IRGC:n sekä IRISL:n yhteisöt sekä niiden puolesta tai johdolla toimivat henkilöt ja yhteisöt ja niiden omistuksessa tai määräysvallassa, myös laittomin keinoin, olevat yhteisöt, sen varmistamiseksi, ettei kyseinen liiketoiminta edistä Iranin ydinalan toimia, joihin liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, tai ydinasejärjestelmien kehittämistä, tai päätöslauselmien 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) tai 1929 (2010) rikkomista.
3 LUKU
KULJETUSALA
15 artikla
1. Jäsenvaltioiden on tarkastettava alueellaan, myös merisatamissaan ja lentoasemillaan, kansallisten viranomaistensa määräysten ja lainsäädäntönsä mukaisesti sekä kansainvälistä oikeutta, erityisesti merioikeutta ja asiaan liittyviä kansainvälisiä siviili-ilmailua koskevia sopimuksia noudattaen kaikki Iraniin lähtevät ja sieltä saapuvat rahdit, jos niillä on tietoja, joiden nojalla on perusteltua syytä olettaa, että rahti sisältää tuotteita, joiden toimitus, myynti, siirto tai vienti on kiellettyä tämän päätöksen nojalla.
2. Jäsenvaltiot voivat kansainvälistä oikeutta, erityisesti merioikeutta noudattaen pyytää lippuvaltion suostumuksella alusten tarkastuksia avomerellä, jos niillä on tietoja, joiden nojalla on perusteltua syytä olettaa, että alusten rahtina on tuotteita, joiden toimitus, myynti, siirto tai vienti on kiellettyä tämän päätöksen nojalla.
3. Jäsenvaltioiden on tehtävä 2 kohdan nojalla suoritettavissa tarkastuksissa yhteistyötä kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.
4. Ilma-aluksia ja aluksia, jotka kuljettavat rahtia Iraniin ja sieltä pois, on vaadittava antamaan ennen saapumistaan tai lähtemistään ylimääräisiä tietoja kaikista tavaroista, jotka tuodaan jäsenvaltioon tai viedään sieltä.
5. Jos suoritetaan 1 tai 2 kohdassa tarkoitettu tarkastus, jäsenvaltioiden on takavarikoitava ja hävitettävä (esimerkiksi tuhoamalla, tekemällä käyttökelvottomiksi, varastoimalla tai siirtämällä tavarat hävitettäviksi muuhun valtioon kuin alkuperä- tai määrävaltioon) tuotteet, joiden toimitus, myynti, siirto tai vienti on kiellettyä tämän päätöksen nojalla päätöslauselman 1929 (2010) 16 kohdan mukaisesti. Takavarikointi ja hävittäminen toteutetaan maahantuojan kustannuksella tai, jollei kustannuksia voida periä maahantuojalta, ne voidaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti periä keneltä tahansa muulta henkilöltä tai yhteisöltä, joka on vastuussa aiotusta laittomasta toimituksesta, myynnistä, siirrosta tai viennistä.
6. Kielletään jäsenvaltioiden kansalaisten harjoittama tai jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluvalta alueelta käsin tapahtuva polttoainetäydennyspalvelujen tai aluksille suunnattujen muiden täydennys- tai huoltopalvelujen tarjoaminen iranilaisessa omistuksessa tai sopimuksen perusteella iranilaisessa käytössä oleville aluksille, vuokratut alukset mukaan lukien, jos näillä on tietoja, joiden nojalla on perusteltua syytä olettaa, että alusten rahtina on tuotteita, joiden toimitus, myynti, siirto tai vienti on kiellettyä tämän päätöksen nojalla, paitsi jos tällaisten palvelujen tarjoaminen on tarpeen humanitaarisia tarkoituksia varten tai kunnes rahti on tarkastettu ja tarvittaessa takavarikoitu ja hävitetty 1, 2 ja 5 kohdan mukaisesti.
16 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komitealle kaikki saatavilla olevat tiedot Iran Air -lentoyhtiön rahtiosaston tai IRISL:n omistuksessa tai käytössä olevien alusten sellaisesta muihin yhtiöihin liittyvästä toiminnasta tai sellaisista siirroista muihin yhtiöihin, joihin on saatettu ryhtyä päätöslauselmien 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) tai 1929 (2010) mukaisten pakotteiden kiertämiseksi tai kyseisten päätöslauselmien määräysten rikkomiseksi, mukaan lukien ilma-alusten, alusten tai laivojen uudelleennimeäminen tai -rekisteröinti.
17 artikla
Jäsenvaltioiden on kansallisten oikeusviranomaistensa määräysten ja lainsäädäntönsä mukaisesti sekä kansainvälistä oikeutta, erityisesti asiaan liittyviä kansainvälisiä siviili-ilmailua koskevia sopimuksia noudattaen toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen kaikkien iranilaisten liikenteenharjoittajien liikennöimien tai Iranista tulevien rahtilentojen pääsy lainkäyttövaltaansa kuuluville lentoasemille, lukuun ottamatta yhdistettyjä matkustaja- ja rahtilentoja.
18 artikla
Kielletään jäsenvaltioiden kansalaisten harjoittama tai jäsenvaltioiden alueelta käsin tapahtuva teknisten palvelujen ja huoltopalvelujen tarjoaminen iranilaisille rahti-ilma-aluksille, jos näillä on tietoja, joiden nojalla on perusteltua syytä olettaa, että rahti-ilma-alusten rahtina on tuotteita, joiden toimitus, myynti, siirto tai vienti on kiellettyä tämän päätöksen nojalla, paitsi jos tällaisten palvelujen tarjoaminen on tarpeen humanitaarisia tarkoituksia ja turvallisuustarkoituksia varten tai kunnes rahti on tarkastettu ja tarvittaessa takavarikoitu ja hävitetty 15 artiklan 1 ja 5 kohdan mukaisesti.
4 LUKU
MAAHANPÄÄSYÄ KOSKEVAT RAJOITUKSET
19 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen seuraavien henkilöiden pääsyn alueelleen tai näiden kauttakulun alueensa kautta:
a)
päätöslauselman 1737 (2006) liitteessä luetellut henkilöt sekä muut turvallisuusneuvoston tai komitean päätöslauselman 1737 (2006) 10 kohdan mukaisesti nimeämät henkilöt sekä turvallisuusneuvoston tai komitean nimeämät IRGC:n jäsenet, joiden luettelo on liitteessä I;
b)
muut henkilöt, jotka eivät sisälly liitteeseen I ja jotka osallistuvat Iranin ydinalan toimintaan, johon liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, tai ydinasejärjestelmien kehittämiseen, tai joilla on välitön yhteys tällaiseen toimintaan tai jotka antavat tukea tällaiselle toiminnalle, myös osallistumalla kiellettyjen tuotteiden, tavaroiden, laitteiden, aineiden ja teknologian hankintaan, tai niiden puolesta tai johdolla toimivat henkilöt tai henkilöt, jotka ovat avustaneet nimettyjä henkilöitä tai yhteisöjä päätöslauselmien 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) ja 1929 (2010) määräysten tai tämän päätöksen säännösten kiertämisessä tai rikkomisessa sekä muut IRGC:n vanhemmat jäsenet, joiden luettelo on liitteessä II.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyä kieltoa ei sovelleta mainittujen henkilöiden kauttakulkuun jäsenvaltioiden alueen kautta, kun kyse on toiminnasta, joka suoraan liittyy ennen joulukuuta 2006 käyttöön otettuihin kevytvesireaktoreiden osiin, jotka on eritelty päätöslauselman 1737 (2006) 3 kohdan b alakohdan i ja ii alakohdassa.
3. Edellä oleva 1 kohta ei velvoita jäsenvaltiota kieltämään omien kansalaistensa pääsyä alueelleen.
4. Edellä oleva 1 kohta ei vaikuta tapauksiin, joissa jokin kansainvälisen oikeuden velvoite sitoo jäsenvaltiota, erityisesti:
i)
kansainvälisen hallitustenvälisen järjestön isäntämaana;
ii)
Yhdistyneiden Kansakuntien koolle kutsuman tai sen puitteissa järjestettävän kansainvälisen konferenssin isäntämaana;
iii)
erioikeuksia ja vapauksia myöntävän monenvälisen sopimuksen nojalla;
iv)
Pyhän istuimen (Vatikaanivaltio) ja Italian välillä vuonna 1929 tehdyn sopimuksen (lateraanisopimus) nojalla.
5. Mitä 4 kohdassa säädetään, katsotaan koskevan myös tapauksia, joissa jäsenvaltio toimii Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) isäntämaana.
6. Neuvostolle on asianmukaisesti ilmoitettava kaikista tapauksista, joissa jäsenvaltio myöntää poikkeuksen 3 tai 4 kohdan perusteella.
7. Jäsenvaltiot voivat myöntää poikkeuksia 1 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä, jos ne katsovat, että matkustaminen on perusteltua seuraavista syistä:
i)
pakottavat humanitaariset syyt, mukaan lukien uskonnolliset velvoitteet;
ii)
tarve saavuttaa päätöslauselmien 1737 (2006) ja 1929 (2010) tavoitteet, myös tapauksissa, joissa sovelletaan IAEA:n perussäännön 15 artiklaa;
iii)
osallistuminen hallitustenvälisiin kokouksiin, mukaan lukien ne, joita unioni tukee tai jotka Etyjin puheenjohtajana toimiva jäsenvaltio järjestää ja joissa käydään poliittista vuoropuhelua, jolla edistetään suoraan demokratiaa, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltioperiaatetta Iranissa.
8. Jäsenvaltion, joka haluaa myöntää 7 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia, on ilmoitettava siitä neuvostolle kirjallisesti. Poikkeus katsotaan myönnetyksi, jollei yksi tai useampi neuvoston jäsen esitä kirjallista vastalausetta kahden työpäivän kuluessa ehdotettua poikkeusta koskevan ilmoituksen vastaanottamisesta. Jos yksi tai useampi neuvoston jäsen esittää vastalauseen, neuvosto voi määräenemmistöllä päättää myöntää ehdotetun poikkeuksen.
9. Tapauksissa, joissa jäsenvaltio 4, 5 ja 7 kohdan nojalla sallii liitteessä I tai II lueteltujen henkilöiden pääsyn alueelleen tai kauttakulun alueensa kautta, lupa on rajoitettu koskemaan ainoastaan sitä tarkoitusta, johon se on myönnetty, ja niitä henkilöitä, joille se on myönnetty.
10. Jäsenvaltioiden on tällaisen poikkeuksen myönnettyään ilmoitettava komitealle liitteessä I mainittujen henkilöiden pääsystä alueelleen tai kulkemisesta alueensa kautta.
5 LUKU
VAROJEN JA TALOUDELLISTEN RESURSSIEN JÄÄDYTTÄMINEN
20 artikla
1. Jäädytetään kaikki varat ja taloudelliset resurssit, jotka kuuluvat suoraan tai välillisesti seuraaville tai ovat suoraan tai välillisesti seuraavien omistuksessa, hallussa tai määräysvallassa:
a)
päätöslauselman 1737 (2006) liitteessä nimetyt henkilöt ja yhteisöt, muut turvallisuusneuvoston tai komitean päätöslauselman 1737 (2006) 12 kohdan ja päätöslauselman 1803 (2008) 7 kohdan mukaisesti nimeämät henkilöt ja yhteisöt sekä turvallisuusneuvoston tai komitean nimeämät IRGC:n jäsenet ja yhteisöt ja IRISL:n yhteisöt, joiden luettelo on liitteessä I;
b)
henkilöt ja yhteisöt, jotka eivät sisälly liitteeseen I ja jotka osallistuvat Iranin ydinalan toimintaan, johon liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, tai ydinasejärjestelmien kehittämiseen, tai joilla on välitön yhteys tällaiseen toimintaan tai jotka antavat tukea tällaiselle toiminnalle, myös osallistumalla kiellettyjen tuotteiden, tavaroiden, laitteiden, aineiden ja teknologian hankintaan, tai niiden puolesta tai johdolla toimivat henkilöt tai yhteisöt tai niiden omistuksessa tai määräysvallassa, myös laittomin keinoin, olevat yhteisöt, tai henkilöt ja yhteisöt, jotka ovat avustaneet nimettyjä henkilöitä tai yhteisöjä päätöslauselmien 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) ja 1929 (2010) määräysten tai tämän päätöksen säännösten kiertämisessä tai rikkomisessa, sekä muut IRGC:n ja IRISL:n vanhemmat jäsenet ja yhteisöt sekä niiden omistuksessa tai määräysvallassa olevat taikka niiden puolesta toimivat yhteisöt, joiden luettelo on liitteessä II.
2. Varoja ja taloudellisia resursseja ei saa suoraan tai välillisesti asettaa 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden tai yhteisöjen saataville tai asettaa niitä saataville niin, että kyseiset henkilöt tai yhteisöt hyötyisivät niistä.
3. Poikkeuksia voidaan myöntää sellaisten varojen ja taloudellisten resurssien osalta, jotka:
a)
ovat välttämättömiä perustarpeiden kattamiseksi, mukaan lukien elintarvikkeiden hankinta, vuokra tai asuntolaina, lääkkeet ja sairaanhoito, verot, vakuutusmaksut ja julkisten palvelujen käyttö;
b)
on tarkoitettu yksinomaan oikeudellisiin palveluihin liittyvien kohtuullisten palkkioiden maksamiseen ja tällaisista palveluista aiheutuneiden kulujen korvaamiseen;
c)
on tarkoitettu yksinomaan jäädytettyjen varojen ja taloudellisten resurssien tavanomaisesta säilyttämisestä tai hoidosta aiheutuvien palkkioiden tai palvelumaksujen maksamiseen kansallisen lainsäädännön mukaisesti,
sen jälkeen kun asianomainen jäsenvaltio on ilmoittanut komitealle aikomuksestaan sallia tarvittaessa pääsyn edellä tarkoitettuihin varoihin ja taloudellisiin resursseihin eikä komitea tee asiasta kielteistä päätöstä viiden työpäivän kuluessa ilmoituksesta.
4. Poikkeuksia voidaan myöntää myös sellaisten varojen ja taloudellisten resurssien osalta, jotka:
a)
ovat välttämättömiä poikkeuksellisia kuluja varten, sen jälkeen kun asianomainen jäsenvaltio on ilmoittanut asiasta komitealle ja komitea on hyväksynyt sen;
b)
ovat tuomioistuimen, hallintoviranomaisen tai välimiesoikeuden perustaman panttioikeuden tai antaman päätöksen kohteena, jolloin varoja ja taloudellisia resursseja voidaan käyttää kyseisen panttioikeuden tai päätöksen täyttämiseksi sen jälkeen, kun asianomainen jäsenvaltio on ilmoittanut asiasta komitealle, edellyttäen, että panttioikeus on perustettu tai päätös annettu ennen päätöslauselman 1737 (2006) antamispäivää ja että panttioikeus tai päätös ei hyödytä 1 kohdassa tarkoitettua henkilöä tai yhteisöä;
c)
ovat välttämättömiä päätöslauselman 1737 (2006) 3 kohdan b alakohdan i ja ii alakohdassa mainittuihin ennen joulukuuta 2006 käyttöön otettuja kevytvesireaktoreita varten tarkoitettuihin tuotteisiin suoraan liittyvässä toiminnassa.
5. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta seuraaviin jäädytetyille tileille lisättäviin määriin:
a)
näille tileille kertyvät korko- tai muut tuotot; tai
b)
jäädytetyille tileille tehtävät maksut, jotka johtuvat sellaisista sopimuksista tai velvoitteista, jotka on tehty tai jotka ovat syntyneet ennen päivämäärää, jona rajoittavat toimenpiteet kohdistettiin kyseisiin tileihin,
edellyttäen, että kyseisiin korkotuottoihin, muihin tuottoihin ja maksuihin sovelletaan edelleen 1 kohtaa.
6. Edellä oleva 1 kohta ei estä nimettyä henkilöä tai yhteisöä suorittamasta maksua, joka johtuu sellaisesta sopimuksesta, joka on tehty ennen kyseisen henkilön tai yhteisön sisällyttämistä luetteloon, edellyttäen, että asianomainen jäsenvaltio on todennut, että:
a)
sopimus ei liity 1 artiklassa tarkoitettuihin kiellettyihin tuotteisiin, aineisiin, laitteisiin, tavaroihin, teknologiaan, apuun, koulutukseen, rahoitustukeen tai sijoitus-, välitys- tai muihin palveluihin;
b)
edellä 1 kohdassa tarkoitettu henkilö tai yhteisö ei ole suoraan tai välillisesti maksun saaja,
ja asianomainen jäsenvaltio on kymmenen työpäivää ennen asiaa koskevan luvan antamista ilmoittanut komitealle aikomuksestaan suorittaa tai vastaanottaa tällaisia maksuja tai sallia tarvittaessa varojen tai taloudellisten resurssien vapauttaminen tätä varten.
6 LUKU
MUUT RAJOITTAVAT TOIMENPITEET
21 artikla
Jäsenvaltioiden on kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen estämiseksi, että niiden alueella annetaan tai niiden kansalaiset antavat Iranin kansalaisille erikoisopetusta tai -koulutusta sellaisilla aloilla, jotka voivat edistää Iranin sellaisia ydinalan toimia, joihin liittyy joukkotuhoaseiden leviämisen vaara, ja ydinasejärjestelmien kehittämistä.
7 LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
22 artikla
Liitteessä I tai II lueteltujen nimettyjen henkilöiden tai yhteisöjen tai muiden henkilöiden tai yhteisöjen Iranissa, Iranin hallitus mukaan lukien, tai henkilöiden tai yhteisöjen, jotka esittävät vaateen tällaisen henkilön tai yhteisön välityksellä tai puolesta, vaateita, mukaan lukien korvausvaateet tai muut tämänkaltaiset vaateet kuten kuittausvaatimukset tai vakuudelliset vaatimukset, ei oteta huomioon sellaisten sopimusten tai liiketoimien yhteydessä, joiden suorittamiseen on vaikuttanut suoraan tai välillisesti, kokonaan tai osittain, jokin toimenpide, josta on päätetty päätöslauselmien 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) tai 1929 (2010) nojalla, mukaan lukien unionin tai minkä tahansa jäsenvaltion toimenpiteet, joita turvallisuusneuvoston asiaan liittyvien päätösten täytäntöönpano merkitsee tai edellyttää tai jotka jollain tavalla liittyvät siihen, tai tässä päätöksessä tarkoitettu toimenpide.
23 artikla
1. Neuvosto toteuttaa liitteeseen I tehtävät muutokset turvallisuusneuvoston tai komitean päätösten perusteella.
2. Neuvosto vahvistaa liitteen II luettelon ja tekee siihen muutokset yksimielisesti jäsenvaltioiden tai unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen perusteella.
24 artikla
1. Kun turvallisuusneuvosto tai komitea merkitsee luetteloon henkilön tai yhteisön, neuvosto sisällyttää kyseisen henkilön tai yhteisön liitteeseen I.
2. Kun neuvosto päättää kohdistaa henkilöön tai yhteisöön 19 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tai 20 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä, se muuttaa liitettä II vastaavasti.
3. Neuvosto antaa päätöksensä, myös luetteloon ottamisen perusteet, tiedoksi 1 ja 2 kohdassa tarkoitetulle henkilölle tai yhteisölle joko suoraan, jos osoite on tiedossa, tai julkaisemalla ilmoituksen, ja antaa kyseiselle henkilölle tai yhteisölle mahdollisuuden esittää huomautuksia.
4. Jos huomautuksia tehdään tai jos esitetään olennaista uutta näyttöä, neuvosto tarkastelee päätöstään uudelleen ja ilmoittaa asiasta kyseiselle henkilölle tai yhteisölle.
25 artikla
1. Liitteet I ja II sisältävät luetteloon merkittyjen henkilöiden ja yhteisöjen luetteloimisen perusteet, jotka liitteen I osalta on toimittanut turvallisuusneuvosto tai komitea.
2. Liitteet I ja II sisältävät myös saatavilla olevat, kyseessä olevien henkilöiden ja yhteisöjen tunnistamiseksi tarvittavat tiedot, jotka liitteen I osalta on toimittanut turvallisuusneuvosto tai komitea. Henkilön osalta tällaisia tietoja voivat olla nimi, peitenimet mukaan lukien, syntymäaika ja -paikka, kansalaisuus, passin ja henkilökortin numero, sukupuoli, osoite, jos se on tiedossa, ja työtehtävä tai ammatti. Yhteisön osalta tällaisia tietoja voivat olla nimi, rekisteröintiaika ja -paikka, rekisterinumero ja toimipaikka. Liitteessä I mainitaan myös päivä, jona turvallisuusneuvosto tai komitea on nimennyt henkilön tai yhteisön.
26 artikla
1. Tätä päätöstä tarkistetaan tai muutetaan tai se kumotaan tarpeen mukaan ja ottaen erityisesti huomioon turvallisuusneuvoston asiaan liittyvät päätökset.
2. Pankkisuhteita iranilaisten pankkien kanssa koskevia 10 ja 11 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä tarkistetaan kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöksen hyväksymisestä.
3. Edellä 19 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 20 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä tarkistetaan säännöllisin väliajoin ja vähintään 12 kuukauden välein. Niiden soveltaminen lopetetaan kyseessä olevien henkilöiden ja yhteisöjen osalta, jos neuvosto päättää 24 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, että edellytykset niiden soveltamiseksi eivät enää täyty.
27 artikla
Kumotaan yhteinen kanta 2007/140/YUTP.
28 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
Tehty Brysselissä 26 päivänä heinäkuuta 2010.