ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1194/2011/EU
ze dne 16. listopadu 2011,
kterým se zavádí opatření Evropské unie pro označení „Evropské dědictví“
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 167 odst. 5 první odrážku této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) má za cíl vytvářet stále užší svazek mezi národy Evropy, přičemž ukládá Unii, aby mimo jiné přispívala k rozkvětu kultur členských států a respektovala přitom jejich národní a regionální různorodost a zároveň zdůrazňovala společné kulturní dědictví. V tomto ohledu Unie v případě potřeby podporuje a doplňuje činnost členských států v oblasti zlepšování znalostí a šíření kultury a dějin evropských národů.
(2)
Lepší pochopení a docenění významu společného, a přesto rozmanitého dědictví, zejména mezi mladými lidmi, by přispělo k upevnění pocitu sounáležitosti s Unií a k posílení mezikulturního dialogu. Proto je důležité podporovat rozsáhlejší přístup ke kulturnímu dědictví a zdůrazňovat jeho evropský rozměr.
(3)
Smlouva o fungování EU rovněž zavádí občanství Unie, které doplňuje občanství jednotlivých členských států a je důležitým prvkem zajištění a posílení procesu evropské integrace. Aby občané evropskou integraci plně podpořili, měl by být kladen větší důraz na jejich společné hodnoty, dějiny a kulturu jako klíčové prvky jejich členství ve společnosti založené na zásadách svobody, demokracie, dodržování lidských práv, kulturní a jazykové rozmanitosti, tolerance a solidarity.
(4)
Dne 28. dubna 2006 byla v Granadě ve Španělsku zahájena mezivládní iniciativa týkající se označení „Evropské dědictví“ (dále jen „mezivládní iniciativa“).
(5)
Dne 20. listopadu 2008 přijala Rada závěry (3) s cílem přeměnit mezivládní iniciativu v opatření Unie (dále jen „opatření“), přičemž vyzvala Komisi, aby jí předložila návrh na zavedení označení „Evropské dědictví“ v rámci Unie (dále jen „označení“), v němž budou upřesněny praktické postupy realizace tohoto projektu.
(6)
Veřejná konzultace a posouzení dopadů provedené Komisí potvrdily přínos mezivládní iniciativy, avšak zdůraznily, že je třeba ji dále rozvinout, aby byl plně využit její potenciál, a že zapojení Unie by pro ni mohlo znamenat jednoznačnou přidanou hodnotu a pomoci jí kvalitativně se posunout směrem vpřed.
(7)
Ve prospěch označení by měly být využity zkušenosti, které byly získány v rámci mezivládní iniciativy.
(8)
Označení by mělo usilovat o přidanou hodnotu a doplňkovost s ohledem na další iniciativy, jako je seznam světového dědictví Unesco, reprezentativní seznam nehmotného kulturního dědictví lidstva Unesco a „evropské kulturní trasy“ Rady Evropy. Jeho přidaná hodnota by měla být založena na přínosu vybraných pamětihodností k evropským dějinám a kultuře, včetně budování Unie, na jasném vzdělávacím rozměru, který osloví občany, zejména mladé lidi, a na vytváření sítí mezi pamětihodnostmi, které umožní výměnu zkušeností a osvědčených postupů. Opatření by mělo být zaměřeno především na propagaci pamětihodností a přístup k nim a rovněž na kvalitu nabízených informací a aktivit, a nikoli na zachování pamětihodností, které by mělo být zaručeno stávajícími ochrannými režimy.
(9)
Kromě upevnění pocitu sounáležitosti evropských občanů s Unií a podnícení mezikulturního dialogu by opatření mohlo přispět také ke zvýšení hodnoty a zviditelnění kulturního dědictví, k posílení úlohy dědictví v hospodářském a udržitelném rozvoji regionů, zejména prostřednictvím kulturního cestovního ruchu, k posilování synergií mezi kulturním dědictvím a soudobou tvorbou a tvořivostí a obecněji k podpoře demokratických hodnot a lidských práv, na nichž je založena evropská integrace.
(10)
Tyto cíle jsou plně v souladu s cíli stanovenými ve sdělení Komise nazvaném „Sdělení o evropském programu pro kulturu v globalizovaném světě“, mezi něž patří i podpora kulturní rozmanitosti a mezikulturního dialogu a kultury, která je katalyzátorem tvořivosti.
(11)
Je velmi důležité, aby označení bylo udělováno na základě společných, jasných a transparentních kritérií a postupů, a to i během prvních dvou roků výběru, kdy by se měla uplatňovat přechodná ustanovení.
(12)
Řízení pro výběr pamětihodností, na které se vztahuje toto opatření, by mělo probíhat ve dvou fázích. Nejdříve by měl být proveden předběžný výběr pamětihodností na vnitrostátní úrovni. Ve vhodných případech by členské státy mohly zapojit místní a regionální orgány. Poté by se měl uskutečnit výběr na úrovni Unie. Každá pamětihodnost, které bylo uděleno označení, by měla být monitorována, aby se zaručilo, že i nadále splňuje kritéria stanovená pro označení.
(13)
V rámci prvního hodnocení tohoto opatření by mělo být posouzeno možné rozšíření jeho územní oblasti působnosti.
(14)
V případě jasné tematické spojitosti mezi několika pamětihodnostmi, které se nacházejí v jednom členském státě, by toto opatření mělo umožňovat podávání společných žádostí. Takové společné žádosti by měly zahrnovat přiměřený počet zúčastněných pamětihodností a v porovnání s žádostmi týkajícími se stejných pamětihodností podanými samostatně by měly prokázat přidanou hodnotu z celoevropského hlediska.
(15)
Stejně tak by z důvodu nadnárodního rozměru určitých pamětihodností toto opatření mělo umožňovat podávání společných žádostí, a to jak pro pamětihodnosti, které se nacházejí v různých členských státech, ale zaměřují se na jedno konkrétní téma, tak pro pamětihodnost, která se nachází na území nejméně dvou členských států.
(16)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto rozhodnutí, a zejména ustanovení týkajících se určování pamětihodností, kterým má být uděleno označení, odejmutí označení a formálního vzdání se označení, by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci.
(17)
Administrativní opatření pro označení by v souladu se zásadou subsidiarity měla být jednoduchá a flexibilní.
(18)
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, zejména z důvodu potřeby nových společných, jasných a transparentních kritérií a postupů pro označení a výraznější koordinace mezi členskými státy, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zavedení
Zavádí se opatření Evropské unie (dále jen „opatření“) nazvané „označení Evropské dědictví“ (dále jen „označení“).
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„pamětihodnostmi“ památky, přírodní, podvodní, archeologické, průmyslové nebo městské pamětihodnosti, kulturní krajiny, památná místa, kulturní statky a objekty a nehmotné dědictví, které se váže k určitému místu, včetně soudobého dědictví;
2)
„nadnárodní pamětihodností“
a)
několik pamětihodností nacházejících se v různých členských státech, které se zaměřují na jedno určité téma s cílem podat společnou žádost, nebo
b)
jedna určitá pamětihodnost, která se nachází na území alespoň dvou členských států;
3)
„národní tematicky vázanou pamětihodností“ několik pamětihodností nacházejících se v témže členském státě, které se zaměřují na konkrétní téma s cílem podat společnou žádost.
Článek 3
Cíle
1. Opatření přispívá k těmto obecným cílům:
a)
upevnit pocit sounáležitosti evropských občanů, a zejména mladých lidí, s Unií na základě společných hodnot a prvků evropských dějin a kulturního dědictví a docenit význam národní a regionální rozmanitosti;
b)
posílit mezikulturní dialog.
2. Za účelem dosažení cílů stanovených v odstavci 1 toto opatření usiluje o dosažení těchto dílčích cílů:
a)
vyzdvihnout symbolickou hodnotu pamětihodností, které sehrály významnou úlohu v dějinách a kultuře Evropy nebo při budování Unie, a tyto pamětihodnosti více zviditelnit;
b)
zlepšit u evropských občanů pochopení dějin Evropy a zvýšit jejich povědomí o budování Unie a o jejich společném, a přesto rozmanitém kulturním dědictví, zejména ve vztahu k demokratickým hodnotám a lidským právům, na nichž je založena evropská integrace.
3. U samotných pamětihodností se usiluje o dosažení těchto konkrétních cílů:
a)
zdůraznit jejich celoevropský význam;
b)
zvýšit povědomí evropských občanů, a zejména mladých lidí, o jejich společném kulturním dědictví;
c)
usnadnit sdílení zkušeností a výměny osvědčených postupů po celé Unii;
d)
posílit a zlepšit přístup k dědictví pro všechny, zejména pro mladé lidi;
e)
posílit mezikulturní dialog, zejména mezi mladými lidmi, prostřednictvím vzdělávání v oblasti umění, kultury a historie;
f)
podporovat synergie mezi kulturním dědictvím na jedné straně a soudobou tvorbou a tvořivostí na straně druhé;
g)
přispět k atraktivitě a hospodářskému a udržitelnému rozvoji regionů, zejména prostřednictvím kulturního cestovního ruchu.
Článek 4
Účast na opatření
Opatření se mohou dobrovolně účastnit členské státy.
Článek 5
Přidaná hodnota a doplňkovost opatření s ohledem na jiné iniciativy
Komise a členské státy zajistí přidanou hodnotu a doplňkovost opatření s ohledem na jiné iniciativy v oblasti kulturního dědictví, jako jsou seznam světového dědictví Unesco, reprezentativní seznam nehmotného kulturního dědictví lidstva Unesco a „evropské kulturní trasy“ Rady Evropy.
Článek 6
Způsobilost k udělení označení
K udělení označení jsou způsobilé pamětihodnosti ve smyslu článku 2.
Článek 7
Kritéria
1. Označení se uděluje na základě těchto kritérií (dále jen „kritéria“):
a)
Pamětihodnosti ucházející se o označení musí mít symbolickou hodnotu pro Evropu a sehrát významnou úlohu v dějinách a kultuře Evropy nebo při budování Unie. Musí být proto prokázána alespoň jedna z těchto skutečností:
i)
jejich přeshraniční nebo celoevropský charakter: jak jejich vliv a atraktivita v minulosti a přítomnosti přesáhly hranice členského státu,
ii)
jejich místo a úloha v evropských dějinách a při integraci Evropy a jejich spojitost s klíčovými evropskými událostmi, osobnostmi nebo hnutími,
iii)
jejich místo a úloha při rozvoji a prosazování společných hodnot, na nichž je založena evropská integrace.
b)
U pamětihodností ucházejících se o označení musí být předložen projekt, jehož provádění musí začít nejpozději do konce roku určení a který obsahuje všechny tyto prvky:
i)
zvyšování povědomí o celoevropském významu dané pamětihodnosti, zejména prostřednictvím vhodné informační činnosti, směrových informačních tabulí a odborné přípravy pracovníků,
ii)
pořádání vzdělávacích aktivit, zejména pro mladé lidi, které zlepší pochopení společných evropských dějin a společného, a přesto rozmanitého evropského dědictví a posílí pocit příslušnosti ke společnému prostoru,
iii)
podpora mnohojazyčnosti a usnadnění přístupu k dané pamětihodnosti použitím několika jazyků Unie,
iv)
účast na činnostech sítí pamětihodností, kterým bylo uděleno označení, za účelem výměny zkušeností a zahájení společných projektů,
v)
větší zviditelnění a zvýšení atraktivity dané pamětihodnosti v celoevropském měřítku, mimo jiné využíváním možností, které nabízejí moderní technologie a digitální a interaktivní prostředky, a snahou o součinnost s jinými evropskými iniciativami.
Kdykoli to umožňuje konkrétní povaha dané pamětihodnosti, je třeba vítat pořádání uměleckých a kulturních aktivit, které podporují mobilitu evropských kulturních pracovníků, umělců a sbírek, podněcují mezikulturní dialog a podporují vazby mezi dědictvím a soudobou tvorbou a tvořivostí.
c)
U pamětihodností ucházejících se o označení musí být předložen pracovní plán, který obsahuje všechny tyto prvky:
i)
zajištění řádné správy dané pamětihodnosti, včetně stanovení cílů a ukazatelů,
ii)
zajištění ochrany dané pamětihodnosti a jejího zachování pro budoucí generace v souladu s příslušnými ochrannými režimy,
iii)
zajištění kvality zařízení pro přijímání návštěvníků, například kvality historických prezentací, informací pro návštěvníky a směrových informačních tabulí,
iv)
zajištění přístupu pro co nejširší veřejnost, mimo jiné prostřednictvím úprav dané pamětihodnosti nebo odborné přípravy pracovníků,
v)
věnování zvláštní pozornosti mladým lidem, a to zejména tím, že jim bude poskytnut přístup k dané pamětihodnosti za zvýhodněných podmínek,
vi)
propagace dané pamětihodnosti jako udržitelné turistické destinace,
vii)
vytvoření ucelené a komplexní komunikační strategie s důrazem na celoevropský význam dané pamětihodnosti,
viii)
zajištění co nejekologičtější správy dané pamětihodnosti.
2. Pokud jde o kritéria uvedená v odstavci 1 písmenech b) a c), každá pamětihodnost se posuzuje přiměřeným způsobem s přihlédnutím k jejím charakteristickým rysům.
Článek 8
Evropský panel odborníků
1. Zřizuje se evropský panel nezávislých odborníků (dále jen „evropský panel“), který provádí výběr a monitorování na úrovni Unie. Evropský panel zajistí řádné uplatňování stanovených kritérií v případě pamětihodností ve všech členských státech.
2. Evropský panel má 13 členů, z nichž čtyři jmenuje Evropský parlament, čtyři Rada, čtyři Komise a jednoho člena Výbor regionů, v souladu se svými příslušnými postupy. Evropský panel určí svého předsedu.
3. Členové evropského panelu jsou nezávislí odborníci se značnými zkušenostmi a odbornými znalostmi v oblastech souvisejících s cíli opatření. Každý orgán a každá instituce usiluje o to, aby se jimi jmenovaní odborníci svými odbornostmi co nejvíce vzájemně doplňovali a aby bylo zajištěno jejich geograficky vyvážené zastoupení.
4. Členové evropského panelu jsou jmenováni na tři roky.
V roce 2012 však Evropský parlament jmenuje čtyři odborníky na dva roky, Rada čtyři odborníky na tři roky, Komise čtyři odborníky na jeden rok a Výbor regionů jednoho odborníka na tři roky.
5. Členové evropského panelu ohlásí jakýkoli existující nebo možný konflikt zájmů ve vztahu k určité pamětihodnosti. Pokud člen učiní takové prohlášení nebo pokud vyjde najevo střet zájmů, neúčastní se dotyčný člen hodnocení této pamětihodnosti ani jiných pamětihodností nacházejících se v dotyčném členském státě nebo v dotyčných členských státech.
6. Komise zveřejní veškeré zprávy, doporučení a oznámení evropského panelu.
Článek 9
Formulář žádosti
S cílem zajistit, aby příslušné postupy byly co nejúčelnější a nejjednodušší, vypracuje Komise na základě stanovených kritérií společný formulář žádosti (dále jen „formulář žádosti“), který bude používán pro všechny pamětihodnosti ucházející se o označení.
Článek 10
Předběžný výběr na vnitrostátní úrovni
1. Za předběžný výběr pamětihodností za účelem udělení označení odpovídají členské státy.
2. Každý členský stát může jednou za dva roky provést předběžný výběr nejvýše dvou pamětihodností.
3. Předběžný výběr vychází ze stanovených kritérií a z formuláře žádosti.
4. Každý zúčastněný členský stát stanoví vlastní postupy a vlastní časový rozvrh pro předběžný výběr v souladu se zásadou subsidiarity, přičemž usiluje o to, aby administrativní opatření byla co nejjednodušší a nejflexibilnější. Formuláře žádostí předběžně vybraných pamětihodností předloží zúčastněný členský stát Komisi do 1. března roku konání výběrového řízení, podle časového rozvrhu uvedeného v příloze.
5. Komise zveřejní úplný seznam předběžně vybraných pamětihodností a uvědomí o něm ihned po dokončení fáze předběžného výběru Evropský parlament, Radu a Výbor regionů tak, aby Evropský parlament, Rada, Výbor regionů, členské státy nebo jakákoli jiná osoba či subjekt mohly sdělit Komisi jakékoli připomínky, které by mohly ovlivnit výběr daných pamětihodností.
Článek 11
Výběr na úrovni Unie
1. Výběr pamětihodností za účelem udělení označení provádí evropský panel pod vedením Komise.
2. Evropský panel vyhodnotí žádosti předběžně vybraných pamětihodností a vybere nejvýše jednu pamětihodnost z každého členského státu. V případě potřeby si může vyžádat další informace a uspořádat návštěvy příslušných pamětihodností.
3. Výběr vychází ze stanovených kritérií a z formuláře žádosti. Evropský panel patřičně zohlední připomínky uvedené v čl. 10 odst. 5.
4. Evropský panel vydá zprávu o předběžně vybraných pamětihodnostech a nejpozději do konce roku konání výběrového řízení ji předloží Komisi. Uvedená zpráva zahrnuje doporučení pro udělení označení a obsahuje doprovodné vysvětlení závěrů evropského panelu týkajících se těch pamětihodností, které byly vybrány, a těch, které vybrány nebyly. Komise tuto zprávu neprodleně zašle pro informaci Evropskému parlamentu, Radě a Výboru regionů.
5. Pamětihodnosti ucházející se o označení, které nejsou vybrány, mohou v následujících letech podat novou žádost o předběžný výběr na vnitrostátní úrovni.
Článek 12
Nadnárodní pamětihodnosti
1. Aby byla nadnárodní pamětihodnost způsobilá k udělení označení, musí splňovat všechny tyto podmínky:
a)
každá zúčastněná pamětihodnost zcela splňuje stanovená kritéria;
b)
jedna ze zúčastněných pamětihodností je určena jako koordinátor, který bude společným kontaktním místem pro Komisi;
c)
žádost je podána pod společným názvem;
d)
v příslušných případech je doložena jasná tematická spojitost.
2. Žádosti se v případě nadnárodních pamětihodností řídí stejným postupem jako žádosti pro jiné pamětihodnosti. Po konzultaci mezi zúčastněnými pamětihodnostmi, do níž jsou zapojeny příslušné vnitrostátní orgány, se u každé ze zúčastněných pamětihodností vyplní formulář žádosti, který se zašle koordinátorovi. Nadnárodní pamětihodnosti jsou předběžně vybírány členským státem koordinátora v rámci početních limitů pro pamětihodnosti stanovených v čl. 10 odst. 2 a jsou navrhovány jménem všech dotčených členských států poté, co s tím tyto členské státy souhlasily.
3. Jakmile je nadnárodní pamětihodnost vybrána, označení se udělí nadnárodní pamětihodnosti jako celku a pod společným názvem.
4. Pokud určitá nadnárodní pamětihodnost splňuje všechna kritéria, bude této pamětihodnosti při výběru dána přednost.
Článek 13
Národní tematicky vázané pamětihodnosti
1. Aby byla národní tematicky vázaná pamětihodnost způsobilá k udělení označení, musí splňovat všechny tyto podmínky:
a)
je doložena přidaná hodnota společné žádosti z celoevropského hlediska v porovnání s žádostmi podanými samostatně;
b)
je doložena jasná tematická spojitost;
c)
každá zúčastněná pamětihodnost zcela splňuje stanovená kritéria;
d)
jedna ze zúčastněných pamětihodností je určena jako koordinátor, který bude společným kontaktním místem pro Komisi;
e)
žádost je podána pod společným názvem.
2. Žádosti se v případě národních tematicky vázaných pamětihodností řídí stejným postupem jako žádosti pro jiné pamětihodnosti. U každé ze zúčastněných pamětihodností se vyplní formulář žádosti, který se zašle koordinátorovi. Národní tematicky vázané pamětihodnosti jsou předběžně vybírány dotčeným členským státem v rámci početních limitů pro pamětihodnosti stanovených v čl. 10 odst. 2.
3. Jakmile je národní tematicky vázaná pamětihodnost vybrána, označení se udělí národní tematicky vázané pamětihodnosti jako celku a pod společným názvem.
Článek 14
Určení
1. Pamětihodnosti, kterým se udělí označení, určí Komise, přičemž řádně zohlední doporučení evropského panelu. Komise o udělení označení uvědomí Evropský parlament, Radu a Výbor regionů.
2. Označení se uděluje na neomezenou dobu za podmínek stanovených v článku 15 a s výhradou pokračování opatření, aniž je dotčen článek 16.
Článek 15
Monitorování
1. Každá pamětihodnost, které bylo uděleno označení, je pravidelně monitorována, aby se zaručilo, že i nadále splňuje stanovená kritéria a dodržuje projekt a pracovní plán, které byly předloženy v její žádosti.
2. Jednotlivé členské státy jsou odpovědné za monitorování všech pamětihodností nacházejících se na jejich území. Za monitorování nadnárodní pamětihodnosti je odpovědný členský stát koordinátora.
3. Členské státy shromažďují všechny nezbytné informace a jednou za čtyři roky vypracují zprávu podle časového rozvrhu uvedeného v příloze. Členské státy zašlou uvedenou zprávu Komisi do 1. března roku, v němž probíhá monitorování. Komise předá tuto zprávu k posouzení evropskému panelu.
4. Do konce roku, v němž probíhá monitorování, vydá evropský panel zprávu o stavu pamětihodností, jimž bylo uděleno označení, která bude v případě potřeby obsahovat doporučení, k nimž je nutno přihlédnout v následujícím monitorovacím období.
5. Komise stanoví ve spolupráci s evropským panelem společné ukazatele pro členské státy, aby byl zajištěn jednotný přístup k monitorování.
Článek 16
Odejmutí nebo vzdání se označení
1. Pokud evropský panel zjistí, že určitá pamětihodnost již nesplňuje stanovená kritéria nebo že přestal být dodržován projekt a pracovní plán předložený v žádosti, zahájí prostřednictvím Komise dialog s dotčeným členským státem s cílem usnadnit nezbytné změny u dané pamětihodnosti.
2. Pokud do 18 měsíců od zahájení dialogu nejsou u dané pamětihodnosti nezbytné změny provedeny, uvědomí evropský panel o této skutečnosti Komisi. K oznámení je připojeno odůvodnění a zahrnuje praktická doporučení, jak situaci zlepšit.
3. Pokud do 18 měsíců od oznámení uvedeného v odstavci 2 nejsou praktická doporučení provedena, vydá evropský panel doporučení Komisi, aby bylo označení dané pamětihodnosti odejmuto.
4. Pokud evropský panel zjistí, že určitá pamětihodnost, která je součástí nadnárodní pamětihodnosti nebo národní tematicky vázané pamětihodnosti, již nesplňuje stanovená kritéria nebo že přestal být dodržován projekt a pracovní plán předložený v žádosti, použije se postup stanovený v odstavcích 1, 2 a 3. Odejmutí stanovené v tomto odstavci se vztahuje na nadnárodní pamětihodnost nebo národní tematicky vázanou pamětihodnost jako celek. V případech, v nichž není ohrožena soudržnost dané nadnárodní pamětihodnosti nebo národní tematicky vázané pamětihodnosti, však může evropský panel doporučit, aby odejmutí bylo omezeno na dotčenou zúčastněnou pamětihodnost.
5. Rozhodnutí o odejmutí označení přijímá Komise, přičemž řádně zohlední doporučení uvedené v odstavci 3. Komise o svém rozhodnutí odejmout označení uvědomí Evropský parlament, Radu a Výbor regionů.
6. Pamětihodnosti se mohou označení kdykoli vzdát a v takových případech uvědomí dotčené členské státy, které poté uvědomí Komisi. Komise toto vzdání se označení formálně schválí a uvědomí Evropský parlament, Radu a Výbor regionů.
Článek 17
Praktická ujednání
1. Opatření provádí Komise. Komise zejména:
a)
zajišťuje celkovou soudržnost a kvalitu opatření;
b)
zajišťuje koordinaci mezi členskými státy a evropským panelem;
c)
s ohledem na cíle a kritéria stanovuje v úzké spolupráci s evropským panelem pokyny na podporu výběrových řízení a monitorování;
d)
poskytuje podporu evropskému panelu.
2. Komise je odpovědná za šíření informací týkajících se označení a za zajištění jeho zviditelnění na úrovni Unie, zejména vytvořením a provozováním zvláštních internetových stránek. Komise rovněž zajistí, aby bylo pro toto označení vytvořeno logo.
3. Komise podporuje činnosti zaměřené na vytváření sítí pamětihodností, kterým bylo uděleno označení.
4. Činnosti podle odstavců 2 a 3 tohoto článku a náklady na činnost evropského panelu jsou financovány prostřednictvím finančního krytí stanoveného v článku 20.
Článek 18
Hodnocení
1. Komise zajistí externí a nezávislé hodnocení opatření. Toto hodnocení proběhne jednou za šest let podle časového rozvrhu uvedeného v příloze a posoudí všechny aspekty, včetně účinnosti procesů souvisejících s prováděním opatření, počtu pamětihodností, dopadů opatření, rozšíření jeho územní oblasti působnosti a toho, jak by bylo možné je zlepšit a zda by mělo pokračovat.
2. Komise předloží zprávu o hodnocení stanoveném v odstavci 1 Evropskému parlamentu, Radě a Výboru regionů do šesti měsíců od jeho dokončení a případně k ní přiloží příslušné návrhy.
Článek 19
Přechodná ustanovení
1. Členské státy, které se neúčastnily mezivládní iniciativy týkající se označení „Evropské dědictví“ z roku 2006 (dále jen „mezivládní iniciativa“), mají možnost předběžně vybrat v roce 2013 až čtyři pamětihodnosti pro udělení označení.
2. Členské státy, které se účastnily mezivládní iniciativy, mají možnost předběžně vybrat v roce 2014 až čtyři pamětihodnosti pro udělení označení. Mohou navrhovat pamětihodnosti, kterým již bylo uděleno označení v rámci mezivládní iniciativy.
3. Všechny pamětihodnosti uvedené v odstavcích 1 a 2 jsou posuzovány evropským panelem na základě stejných kritérií a řídí se stejným postupem, jež platí pro ostatní pamětihodnosti.
4. Pokud některá z pamětihodností uvedených v odstavcích 1 a 2 nesplňuje stanovená kritéria nebo pokud jsou zapotřebí další informace, zahájí evropský panel prostřednictvím Komise dialog s příslušným členským státem s cílem posoudit, zda lze žádost před přijetím rozhodnutí vylepšit. V případě potřeby lze uspořádat návštěvy příslušné pamětihodnosti.
Článek 20
Finanční ustanovení
1. Finanční krytí na provádění opatření v období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2013 činí 650 000 EUR.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje rozpočtový orgán v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 1194/2011/EU,
annettu 16 päivänä marraskuuta 2011,
Euroopan kulttuuriperintötunnusta koskevan Euroopan unionin toimen perustamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 167 artiklan 5 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyllä sopimuksella pyritään Euroopan kansojen yhä läheisempään liittoon ja annetaan unionin tehtäväksi muun muassa myötävaikuttaa siihen, että jäsenvaltioiden kulttuurit kehittyvät kukoistaviksi pitäen arvossa niiden kansallista ja alueellista monimuotoisuutta ja korostaen samalla niiden yhteistä kulttuuriperintöä. Tässä yhteydessä unioni tarvittaessa tukee ja täydentää jäsenvaltioiden toimia, joilla ne parantavat Euroopan kansojen kulttuurin ja historian tuntemusta ja sitä koskevan tiedon levitystä.
(2)
Yhteisen mutta samalla monimuotoisen kulttuuriperinnön parempi tuntemus ja arvostaminen erityisesti nuorten keskuudessa auttaisi vahvistamaan tunnetta unioniin kuulumisesta ja lisäämään kulttuurien välistä vuoropuhelua. Siksi on tärkeää tarjota lisää mahdollisuuksia tutustua kulttuuriperintöön ja vahvistaa sen eurooppalaista ulottuvuutta.
(3)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyllä sopimuksella perustetaan myös unionin kansalaisuus, joka täydentää jäsenvaltion kansalaisuutta ja on tärkeä tekijä Euroopan yhdentymisprosessin lujittamisessa ja turvaamisessa. Jotta kansalaiset antaisivat täyden tukensa Euroopan yhdentymiselle, olisi painotettava entistä enemmän heidän yhteisiä arvojaan, historiaansa ja kulttuuriaan avaimina jäsenyyteen yhteiskunnassa, joka perustuu vapauden, demokratian, ihmisoikeuksien kunnioituksen, kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden, suvaitsevaisuuden ja solidaarisuuden periaatteisiin.
(4)
Hallitustenvälinen Euroopan kulttuuriperintötunnus -aloite, jäljempänä ’hallitustenvälinen aloite’, käynnistettiin 28 päivänä huhtikuuta 2006 Granadassa (Espanja).
(5)
Neuvosto hyväksyi 20 päivänä marraskuuta 2008 päätelmät (3), joiden tarkoituksena oli muuttaa hallitustenvälinen aloite unionin toimeksi, jäljempänä ’toimi’, ja se kehotti komissiota esittämään sille ehdotuksen Euroopan kulttuuriperintötunnuksen käyttöönotosta unionissa, jäljempänä ’tunnus’, ja hankkeen toteuttamista koskevista käytännön järjestelyistä.
(6)
Komission suorittama julkinen kuuleminen ja vaikutustenarviointi vahvistivat ensinnäkin, että hallitustenvälinen aloite on arvokas, mutta siinä tuotiin esiin, että sen kehittämistä olisi jatkettava sen täyden potentiaalin saavuttamiseksi, ja toiseksi, että unionin osallistuminen voisi tuoda siihen selkeää lisäarvoa ja edistää sitä laadullisesti.
(7)
Tunnuksen kehittämisessä olisi hyödynnettävä hallitustenvälisestä aloitteesta saatuja kokemuksia.
(8)
Tunnuksen olisi haettava lisäarvoa ja täydentävyyttä suhteessa muihin aloitteisiin kuten Unescon maailmanperintöluetteloon, Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon ja Euroopan neuvoston Euroopan kulttuurireitit -ohjelmaan. Sen lisäarvon olisi perustuttava ensinnäkin vaikutukseen, joka valituilla kohteilla on ollut Euroopan historiaan ja kulttuuriin, unionin rakentaminen mukaan lukien, toiseksi selkeään kasvatukselliseen ulottuvuuteen, jolla tavoitetaan kansalaiset, erityisesti nuoret, ja kolmanneksi kohteiden väliseen verkottumiseen kokemusten ja parhaiden toimintatapojen vaihtamiseksi. Toimessa olisi keskityttävä kohteiden tunnetuksi tekemiseen ja mahdollisuuksiin tutustua niihin sekä tarjottujen tietojen ja toiminnan laatuun eikä sen sijaan kohteiden säilyttämiseen, joka olisi hoidettava voimassa olevilla suojelujärjestelmillä.
(9)
Sen lisäksi, että toimella vahvistettaisiin Euroopan kansalaisten tunnetta kuulumisesta unioniin ja lisättäisiin kulttuurien välistä vuoropuhelua, sen avulla voitaisiin myös kasvattaa kulttuuriperinnön arvoa ja tunnettuutta, kasvattaa kulttuuriperinnön merkitystä alueiden taloudellisessa ja kestävässä kehityksessä varsinkin kulttuurimatkailun avulla, edistää kulttuuriperinnön sekä tämän päivän kulttuuriteosten ja luovuuden yhteisvaikutuksia sekä yleisemmin ottaen edistää Euroopan yhdentymisen perustana olevia demokraattisia arvoja ja ihmisoikeuksia.
(10)
Nämä tavoitteet noudattavat täysin komission tiedonannossa ”Kulttuuria kansainvälistyvässä maailmassa koskeva Euroopan toimintasuunnitelma” asetettuja tavoitteita, joilla muun muassa edistetään kulttuurista monimuotoisuutta ja kulttuurien välistä vuoropuhelua sekä kulttuurin roolia luovuuden innoittajana.
(11)
On ratkaisevan tärkeää, että tunnus myönnetään yhteisten, selkeiden ja avointen kriteerien ja menettelyjen perusteella, myös kahden ensimmäisen valintavuoden aikana, jolloin olisi sovellettava siirtymäsäännöksiä.
(12)
Toimeen kuuluvien kohteiden valitsemista koskevan menettelyn olisi oltava kaksivaiheinen. Ensiksi olisi suoritettava kohteiden esivalinta kansallisella tasolla. Jäsenvaltiot voisivat tarvittaessa pyytää alueellisia ja paikallisia viranomaisia osallistumaan tähän esivalintaan. Sen jälkeen valinta tehtäisiin unionin tasolla. Jokaista kohdetta, jolle tunnus myönnetään, olisi seurattava sen varmistamiseksi, että kohde edelleen täyttää tunnuksen osalta säädetyt kriteerit.
(13)
Toimen ensimmäisen arvioinnin aikana olisi pohdittava toimen maantieteellisen soveltamisalan laajentamista.
(14)
Jos yhdessä jäsenvaltiossa sijaitsevia useita kohteita yhdistää selkeästi sama teema, toimen yhteydessä olisi sallittava yhteiset hakemukset. Tällaisten yhteisten hakemusten esittäjinä olisi oltava kohtuullinen määrä osallistuvia kohteita, ja niillä olisi osoitettava olevan eurooppalaista lisäarvoa samoja kohteita koskeviin erillisiin hakemuksiin verrattuna.
(15)
Tiettyjen kohteiden rajatylittävän ulottuvuuden takia toimen yhteydessä olisi vastaavasti sallittava yhteiset hakemukset sekä silloin, kun kyse on eri jäsenvaltioissa sijaitsevista mutta yhteen tiettyyn teemaan keskittyvistä kohteista, että silloin, kun kyse on vähintään kahden jäsenvaltion alueella sijaitsevasta kohteesta.
(16)
Jotta voidaan varmistaa tämän päätöksen ja erityisesti säännösten, jotka koskevat niiden kohteiden nimeämistä, joille tunnus myönnetään, sekä tunnuksen peruuttamista ja tunnuksesta luopumisen virallista vahvistamista, yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa.
(17)
Tunnuksen hallinnollisten järjestelyjen olisi oltava kevyitä ja joustavia toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
(18)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän päätöksen tavoitteita, koska tunnusta varten tarvitaan ennen kaikkea uudet yhteiset, selkeät ja avoimet kriteerit ja menettelyt sekä tiiviimpää koordinointia jäsenvaltioiden välillä, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Perustaminen
Perustetaan Euroopan unionin toimi, jäljempänä ’toimi’, nimeltä ”Euroopan kulttuuriperintötunnus”, jäljempänä ’tunnus’.
2 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:
1)
’kohteilla’ tarkoitetaan muistomerkkejä, luontokohteita, vedenalaisia tai arkeologisia kohteita taikka teollisuus- tai kaupunkikohteita, kulttuurimaisemia, historiallisia paikkoja, tiettyyn paikkaan liittyviä kulttuurituotteita ja -esineitä sekä aineetonta perintöä, nykyajan kulttuuriperintö mukaan lukien;
2)
’rajatylittävällä kohteella’ tarkoitetaan
a)
eri jäsenvaltioissa sijaitsevia useita kohteita, joissa keskitytään tiettyyn teemaan ja jotka esittävät yhteisen hakemuksen; tai
b)
yhtä kohdetta, joka sijaitsee vähintään kahden jäsenvaltion alueella;
3)
’kansallisella temaattisella kohteella’ tarkoitetaan useita samassa jäsenvaltiossa sijaitsevia kohteita, jotka keskittyvät tiettyyn teemaan ja esittävät yhteisen hakemuksen.
3 artikla
Tavoitteet
1. Toimella edistetään osaltaan seuraavia yleisiä tavoitteita:
a)
vahvistetaan Euroopan kansalaisten, erityisesti nuorten, tunnetta kuuluvuudesta unioniin yhteisten arvojen, Euroopan historian ja kulttuuriperinnön luomalta pohjalta sekä lisätään kansallisen ja alueellisen monimuotoisuuden arvostamista;
b)
syvennetään kulttuurien välistä vuoropuhelua.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi toimella pyritään saavuttamaan seuraavat välitavoitteet:
a)
korostetaan Euroopan historian ja kulttuurin ja/tai unionin rakentamisen kannalta merkittävässä roolissa olleiden kohteiden symbolista arvoa ja parannetaan niiden tunnettuutta;
b)
lisätään Euroopan kansalaisten tietämystä Euroopan historiasta ja unionin rakentamisesta sekä heidän yhteisestä mutta monimuotoisesta kulttuuriperinnöstään, varsinkin Euroopan yhdentymisen perustana olevien demokraattisten arvojen ja ihmisoikeuksien osalta.
3. Valituilla kohteilla itsellään pyritään saavuttamaan seuraavat erityistavoitteet:
a)
korostetaan niiden eurooppalaista merkitystä;
b)
lisätään Euroopan kansalaisten, erityisesti nuorten, tietoisuutta yhteisestä kulttuuriperinnöstään;
c)
helpotetaan kokemusten ja parhaiden toimintatapojen vaihtoa unionin laajuisesti;
d)
lisätään ja/tai parannetaan kaikkien, erityisesti nuorten, mahdollisuuksia tutustua kohteisiin;
e)
lisätään kulttuurien välistä vuoropuhelua erityisesti nuorten keskuudessa taide-, kulttuuri- ja historiakasvatuksen keinoin;
f)
edistetään toisaalta kulttuuriperinnön ja toisaalta nykypäivän kulttuuriteosten ja luovuuden välistä synergiaa;
g)
lisätään alueiden vetovoimaa ja edistetään niiden taloudellista ja kestävää kehitystä erityisesti kulttuurimatkailun avulla.
4 artikla
Toimeen osallistuminen
Jäsenvaltiot voivat osallistua toimeen vapaaehtoisuuden pohjalta.
5 artikla
Toimen lisäarvo ja täydentävyys muiden aloitteiden kanssa
Komissio ja jäsenvaltiot huolehtivat siitä, että toimi tuo lisäarvoa ja täydentävyyttä suhteessa muihin kulttuuriperintöalan aloitteisiin, joita ovat muun muassa Unescon maailmanperintöluettelo, Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luettelo ja Euroopan neuvoston Euroopan kulttuurireitit -ohjelma.
6 artikla
Valintakelpoisuus
Tunnus voidaan myöntää 2 artiklassa tarkoitetuille kohteille.
7 artikla
Kriteerit
1. Tunnus myönnetään seuraavien kriteerien, jäljempänä ’kriteerit’, perusteella:
a)
Tunnusta hakevilla kohteilla on oltava symbolista eurooppalaista arvoa ja niillä on täytynyt olla merkittävä asema Euroopan historiassa ja kulttuurissa ja/tai unionin rakentamisessa. Niiden on sen vuoksi osoitettava yksi tai useampi seuraavista:
i)
kohteen rajatylittävä tai yleiseurooppalainen luonne; miten kohteen historiallinen ja nykyinen vaikutus ja kiinnostavuus ulottuu jäsenvaltion kansallisten rajojen ulkopuolelle;
ii)
kohteen asema ja rooli Euroopan historiassa ja Euroopan yhdentymisessä sekä kohteeseen liittyvät merkittävät eurooppalaiset tapahtumat, henkilöt tai suuntaukset;
iii)
kohteen asema ja rooli Euroopan yhdentymisen perustana olevien yhteisten arvojen kehittymisessä ja edistämisessä.
b)
Tunnusta hakevien kohteiden on esitettävä hanke, jonka täytäntöönpanon on alettava viimeistään nimeämisvuoden loppuun mennessä ja joka sisältää kaikki seuraavat osa-alueet:
i)
tietoisuuden lisääminen kohteen eurooppalaisesta merkityksestä erityisesti sopivilla tiedotustoimilla, opasteilla ja henkilöstön koulutuksella;
ii)
sellaisten erityisesti nuorille tarkoitettujen opetuksellisten toimien järjestäminen, joilla lisätään tietämystä Euroopan yhteisestä historiasta ja sen yhteisestä mutta monimuotoisesta perinnöstä ja joilla vahvistetaan tunnetta yhteiseen alueeseen kuulumisesta;
iii)
monikielisyyden edistäminen ja kohteeseen tutustumisen helpottaminen käyttämällä useita unionin kieliä;
iv)
osallistuminen tunnuksen saaneiden kohteiden verkostojen toimintaan kokemusten vaihtamiseksi ja yhteisten hankkeiden käynnistämiseksi;
v)
kohteen tunnettuuden ja kiinnostavuuden lisääminen Euroopan mittakaavassa muun muassa uuden teknologian ja digitaalisten ja interaktiivisten keinojen avulla sekä hakemalla synergiaa muiden eurooppalaisten aloitteiden kanssa.
Aina kun kohteen ominaispiirteet sen sallivat, on suotavaa järjestää taide- ja kulttuuritoimintaa, jolla edistetään eurooppalaisten kulttuurialan ammattilaisten, taiteilijoiden ja kokoelmien liikkuvuutta, lisätään kulttuurien välistä vuoropuhelua ja vahvistetaan kulttuuriperinnön sekä nykypäivän teosten ja luovuuden välisiä yhteyksiä.
c)
Tunnusta hakevien kohteiden on esitettävä toimintasuunnitelma, joka sisältää kaikki seuraavat osa-alueet:
i)
varmistetaan kohteen moitteeton hoito, mukaan lukien tavoitteiden ja indikaattorien määrittäminen;
ii)
varmistetaan kohteen säilyttäminen ja siirtäminen tuleville sukupolville voimassa olevien suojelujärjestelmien mukaisesti;
iii)
varmistetaan kävijäpalvelujen laatu, kuten historiasta kertominen, tiedottaminen ja opasteet;
iv)
varmistetaan mahdollisimman laajan yleisön pääsy kohteeseen muun muassa parantamalla saavutettavuutta tai kouluttamalla henkilöstöä;
v)
kiinnitetään erityistä huomiota nuoriin kävijöihin erityisesti tarjoamalla heille pääsy kohteeseen erityisehdoin;
vi)
markkinoidaan kohdetta kestävänä matkailukohteena;
vii)
kehitetään johdonmukainen ja kattava tiedotusstrategia, jossa korostetaan kohteen eurooppalaista merkitystä;
viii)
varmistetaan, että kohteen hoito on mahdollisimman ympäristöystävällistä.
2. Edellä 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyjen kriteerien osalta kukin kohde arvioidaan suhteellisesti sen erityisominaisuudet huomioon ottaen.
8 artikla
Eurooppalainen raati
1. Perustetaan puolueeton eurooppalainen asiantuntijaraati, jäljempänä ’eurooppalainen raati’, joka suorittaa valinnan ja seurannan unionin tasolla. Raati varmistaa, että kriteerejä sovelletaan asianmukaisesti kaikissa jäsenvaltioiden kohteissa.
2. Eurooppalaisessa raadissa on 13 jäsentä, joista Euroopan parlamentti nimittää neljä, neuvosto neljä, komissio neljä ja alueiden komitea yhden, kukin omien menettelyjensä mukaisesti. Eurooppalainen raati nimeää puheenjohtajansa.
3. Eurooppalaisen raadin jäsenten on oltava riippumattomia asiantuntijoita, joilla on vankka kokemus ja asiantuntemus aloilta, jotka liittyvät toimen tavoitteisiin. Kunkin toimielimen ja elimen on pyrittävä varmistamaan, että sen nimittämien asiantuntijoiden pätevyydet täydentävät toisiaan mahdollisimman hyvin ja että nämä asiantuntijat valitaan laajalta maantieteelliseltä alueelta.
4. Eurooppalaisen raadin jäsenet nimitetään kolmeksi vuodeksi.
Vuonna 2012 Euroopan parlamentti kuitenkin nimittää neljä asiantuntijaa kahdeksi vuodeksi, neuvosto nimittää neljä asiantuntijaa kolmeksi vuodeksi, komissio nimittää neljä asiantuntijaa yhdeksi vuodeksi ja alueiden komitea nimittää yhden asiantuntijan kolmeksi vuodeksi.
5. Eurooppalaisen raadin jäsenten on ilmoitettava kaikki tiettyyn kohteeseen liittyvät todelliset tai mahdolliset eturistiriidat. Jos jäsen antaa tällaisen ilmoituksen tai jos tällainen eturistiriita käy ilmi, kyseinen raadin jäsen ei saa osallistua kohteen eikä asianomaisen jäsenvaltion tai asianomaisten jäsenvaltioiden minkään muidenkaan kohteiden arviointiin.
6. Komissio julkaisee eurooppalaisen raadin kaikki raportit, suositukset ja ilmoitukset.
9 artikla
Hakemuslomake
Jotta menettelyt pysyisivät mahdollisimman sujuvina ja kevyinä, komissio laatii kriteereihin perustuvan yhteisen hakemuslomakkeen, jäljempänä ’hakemuslomake’, jota kaikkien tunnusta hakevien kohteiden on käytettävä.
10 artikla
Esivalinta kansallisella tasolla
1. Jäsenvaltiot vastaavat kohteiden esivalinnasta tunnuksen myöntämistä varten.
2. Kukin jäsenvaltio saa esivalita enintään kaksi kohdetta kahden vuoden välein.
3. Esivalinnan on perustuttava kriteereihin ja hakemuslomakkeeseen.
4. Kukin osallistuva jäsenvaltio laatii omat menettelynsä ja aikataulunsa esivalintaa varten toissijaisuusperiaatteen mukaisesti pyrkien mahdollisimman kevyisiin ja joustaviin hallinnollisiin järjestelyihin. Sen on toimitettava esivalittuja kohteita koskevat hakemuslomakkeet komissiolle viimeistään valintamenettelyvuoden 1 päivänä maaliskuuta liitteessä olevan aikataulun mukaisesti.
5. Komissio julkaisee esivalittujen kohteiden täydellisen luettelon ja ilmoittaa siitä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle viipymättä esivalintavaiheen päättymisen jälkeen, jotta Euroopan parlamentti, neuvosto, alueiden komitea, jäsenvaltiot taikka kuka tahansa muu henkilö tai mikä tahansa muu yhteisö voi toimittaa komissiolle mahdolliset huomautuksensa, joilla saattaa olla vaikutusta kyseisten kohteiden valintaan.
11 artikla
Valinta unionin tasolla
1. Eurooppalainen raati vastaa komission alaisuudessa kohteiden valitsemisesta tunnuksen myöntämistä varten.
2. Eurooppalainen raati arvioi esivalittuja kohteita koskevat hakemukset ja valitsee enintään yhden kohteen kustakin jäsenvaltiosta. Tarvittaessa voidaan pyytää lisätietoja ja järjestää käyntejä kohteisiin.
3. Valinnan on perustuttava kriteereihin ja hakemuslomakkeeseen. Eurooppalaisen raadin on myös otettava asianmukaisesti huomioon 10 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut huomautukset.
4. Eurooppalaisen raadin on esitettävä raportti esivalituista kohteista ja toimitettava se komissiolle viimeistään valintamenettelyvuoden loppuun mennessä. Raportissa on esitettävä suositus tunnuksen myöntämiseksi, ja mukana on oltava selvitys raadin päätelmistä sekä valituiksi tulleiden että valitsematta jätettyjen kohteiden osalta. Komissio toimittaa kyseisen raportin viipymättä tiedoksi Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle.
5. Ne tunnusta hakeneet kohteet, joita ei ole valittu, voivat toimittaa uudet hakemukset kansallisen tason esivalintaa varten seuraavina vuosina.
12 artikla
Rajatylittävät kohteet
1. Jotta rajatylittävälle kohteelle voidaan myöntää tunnus, sen on täytettävä kaikki seuraavat ehdot:
a)
kukin osallistuva kohde täyttää kriteerit kokonaisuudessaan;
b)
yksi osallistuvista kohteista on nimetty koordinaattoriksi, joka toimii ainoana yhteystahona komissioon;
c)
hakemus esitetään yhteisellä nimellä;
d)
tarvittaessa osoitetaan selkeä yhteinen teema.
2. Rajatylittäviä kohteita koskevien hakemusten osalta on noudatettava samaa menettelyä kuin muidenkin kohteiden osalta. Sen jälkeen kun osallistuvien kohteiden keskuudessa on järjestetty kuuleminen, johon toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat osallistuneet, kukin osallistuva kohde täyttää hakemuslomakkeen ja lähettää sen koordinaattorille. Koordinaattorin jäsenvaltion on esivalittava rajatylittävät kohteet 10 artiklan 2 kohdassa säädettyjen kohteita koskevien lukumäärien rajoissa, ja kohteita on ehdotettava kaikkien asianomaisten jäsenvaltioiden puolesta niiden sovittua asiasta.
3. Kun rajatylittävä kohde on valittu, tunnus myönnetään rajatylittävälle kohteelle kokonaisuudessaan ja yhteisellä nimellä.
4. Jos rajatylittävä kohde täyttää kaikki kriteerit, sille on annettava etusija valinnassa.
13 artikla
Kansalliset temaattiset kohteet
1. Jotta kansalliselle temaattiselle kohteelle voidaan myöntää tunnus, sen on täytettävä kaikki seuraavat ehdot:
a)
osoitetaan yhteisen hakemuksen eurooppalainen lisäarvo erillisiin hakemuksiin verrattuna;
b)
osoitetaan selkeä yhteinen teema;
c)
kukin osallistuva kohde täyttää kriteerit kokonaisuudessaan;
d)
yksi osallistuvista kohteista on nimetty koordinaattoriksi, joka toimii ainoana yhteystahona komissioon;
e)
hakemus esitetään yhteisellä nimellä.
2. Kansallisia temaattisia kohteita koskevien hakemusten osalta on noudatettava samaa menettelyä kuin muita kohteita koskevien hakemusten osalta. Kukin osallistuva kohde täyttää hakemuslomakkeen ja lähettää sen koordinaattorille. Asianomainen jäsenvaltio tekee kansallisten temaattisten kohteiden esivalinnan 10 artiklan 2 kohdassa säädettyjen kohteita koskevien lukumäärien rajoissa.
3. Kun kansallinen temaattinen kohde on valittu, tunnus myönnetään kansalliselle temaattiselle kohteelle kokonaisuudessaan ja yhteisellä nimellä.
14 artikla
Kohteiden nimeäminen
1. Komissio nimeää kohteet, joille tunnus myönnetään, ottaen eurooppalaisen raadin suosituksen asianmukaisesti huomioon. Komissio ilmoittaa suorittamastaan nimeämisestä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle.
2. Tunnus myönnetään pysyvästi 15 artiklassa vahvistetuin ehdoin ja sillä edellytyksellä, että toimi jatkuu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklan soveltamista.
15 artikla
Seuranta
1. Jokaista tunnuksen saanutta kohdetta seurataan säännöllisesti sen varmistamiseksi, että kohde täyttää edelleen kriteerit ja toteuttaa hakemuksessa esitettyä hanketta ja työsuunnitelmaa.
2. Jäsenvaltiot vastaavat kaikkien alueellaan sijaitsevien kohteiden seurannasta. Rajatylittävän kohteen seurannasta vastaa koordinaattorin jäsenvaltio.
3. Jäsenvaltioiden on kerättävä kaikki tarvittavat tiedot ja laadittava raportti joka neljäs vuosi liitteessä olevan aikataulun mukaisesti. Jäsenvaltioiden on toimitettava raportti komissiolle viimeistään seurantamenettelyvuoden 1 päivänä maaliskuuta. Komissio toimittaa raportin eurooppalaisen raadin tarkasteltavaksi.
4. Eurooppalainen raati julkaisee raportin tunnuksen saaneiden kohteiden tilanteesta seurantamenettelyvuoden loppuun mennessä ja sisällyttää siihen tarvittaessa suosituksia, jotka on otettava huomioon seuraavalla seurantakaudella.
5. Komissio laatii yhteistyössä eurooppalaisen raadin kanssa jäsenvaltioille yhteiset indikaattorit sen varmistamiseksi, että seurantamenettelyssä noudatetaan yhtenäistä lähestymistapaa.
16 artikla
Tunnuksen peruuttaminen tai siitä luopuminen
1. Jos eurooppalainen raati toteaa, että kohde ei enää täytä kriteerejä tai ei enää toteuta hakemuksessa esitettyä hanketta tai työsuunnitelmaa, se aloittaa komission välityksellä kyseisen jäsenvaltion kanssa vuoropuhelun, jotta edistetään tarvittavien toimien toteuttamista kohteessa.
2. Jos kohteeseen ei ole tehty tarvittavia toimenpiteitä 18 kuukauden kuluttua vuoropuhelun alkamisesta, eurooppalainen raati ilmoittaa asiasta komissiolle. Ilmoitukseen on liitettävä perustelut, ja sen on sisällettävä käytännön suositukset tilanteen parantamiseksi.
3. Jos käytännön suosituksia ei ole pantu täytäntöön 18 kuukauden kuluttua 2 kohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta, eurooppalainen raati antaa komissiolle suosituksen tunnuksen peruuttamisesta kyseiseltä kohteelta.
4. Jos eurooppalainen raati toteaa, että rajatylittävään kohteeseen tai kansalliseen temaattiseen kohteeseen osallistuva kohde ei enää täytä kriteerejä tai ei enää toteuta hakemuksessa esitettyä hanketta tai työsuunnitelmaa, sovelletaan 1, 2 ja 3 kohdassa vahvistettua menettelyä. Tämän kohdan nojalla tapahtuva peruuttaminen koskee koko rajatylittävää kohdetta tai koko kansallista temaattista kohdetta. Eurooppalainen raati voi kuitenkin suositella peruuttamisen rajoittamista kyseiseen osallistuvaan kohteeseen, jos rajatylittävän kohteen tai kansallisen temaattisen kohteen yhtenäisyys ei vaarannu.
5. Komissio päättää tunnuksen peruuttamisesta ottaen 3 kohdassa tarkoitetun suosituksen asianmukaisesti huomioon. Komissio ilmoittaa peruuttamisesta Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle.
6. Kohteet voivat milloin tahansa luopua tunnuksesta, ja näissä tapauksissa niiden on ilmoitettava luopumisesta asianomaisille jäsenvaltioille, jotka puolestaan ilmoittavat siitä komissiolle. Komissio vahvistaa virallisesti luopumisen ja ilmoittaa siitä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle.
17 artikla
Käytännön järjestelyt
1. Komissio panee toimen täytäntöön. Erityisesti se
a)
huolehtii toimen yleisestä yhtenäisyydestä ja laadusta;
b)
varmistaa koordinoinnin jäsenvaltioiden ja eurooppalaisen raadin välillä;
c)
laatii tavoitteiden ja kriteerien pohjalta ohjeet valinta- ja seurantamenettelyä varten tiiviissä yhteistyössä eurooppalaisen raadin kanssa;
d)
antaa tukea eurooppalaiselle raadille.
2. Komissio vastaa tunnusta koskevien tietojen toimittamisesta ja tunnuksen näkyvyyden varmistamisesta unionin tasolla erityisesti perustamalla erityisen verkkosivuston ja pitämällä sitä yllä. Komissio vastaa myös tunnuskuvion luomisesta toimelle.
3. Komissio edistää tunnuksen saaneiden kohteiden välisiä verkottumistoimia.
4. Tämän artiklan 2 ja 3 kohdan mukaiset toimet ja eurooppalaisen raadin kulut rahoitetaan 20 artiklassa säädetyistä rahoituspuitteista.
18 artikla
Arviointi
1. Komissio huolehtii toimen ulkopuolisesta ja riippumattomasta arvioinnista. Tällainen arviointi tehdään joka kuudes vuosi liitteessä olevan aikataulun mukaisesti, ja siinä tarkastellaan kaikkia osa-alueita, mukaan lukien toimen toteuttamiseen liittyvien prosessien toimivuus, kohteiden lukumäärä, toimen vaikutukset, sen maantieteellisen soveltamisalan laajentaminen, sen parannusmahdollisuudet sekä se, jatketaanko tointa.
2. Komissio esittää 1 kohdassa säädettyä arviointia koskevan kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle kuuden kuukauden kuluessa sen saamisesta päätökseen ja tarvittaessa tekee siinä yhteydessä asiaankuuluvia ehdotuksia.
19 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Jäsenvaltiot, jotka eivät osallistuneet vuoden 2006 hallitustenväliseen Euroopan kulttuuriperintötunnus -aloitteeseen, jäljempänä ’hallitustenvälinen aloite’, voivat vuonna 2013 esivalita enintään neljä kohdetta tunnuksen myöntämistä varten.
2. Jäsenvaltiot, jotka osallistuivat hallitustenväliseen aloitteeseen, voivat vuonna 2014 esivalita enintään neljä kohdetta tunnuksen myöntämistä varten. Ne voivat ehdottaa kohteita, joille on jo myönnetty tunnus hallitustenvälisen aloitteen puitteissa.
3. Eurooppalainen raati arvioi kaikki 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut kohteet noudattaen samoja kriteerejä ja samaa menettelyä kuin muidenkin kohteiden osalta.
4. Jos jokin 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista kohteista ei täytä kriteerejä tai jos tarvitaan lisätietoja, eurooppalainen raati aloittaa asianomaisen jäsenvaltion kanssa komission välityksellä vuoropuhelun, jossa tarkastellaan, voiko hakemusta parantaa ennen päätöksen tekemistä. Kohteeseen voidaan tarvittaessa järjestää tarkastuskäyntejä.
20 artikla
Varainhoitoa koskevat säännökset
1. Rahoituspuitteet toimen täytäntöönpanoa varten 1 päivän tammikuuta 2012 ja 31 päivän joulukuuta 2013 väliseksi kaudeksi ovat 650 000 euroa.
2. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuotuiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa.
21 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Strasbourgissa 16 päivänä marraskuuta 2011.