ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. července 2010
o státní podpoře C 27/09 (dříve N 34/B/09) Rozpočtová podpora ve prospěch France Télévisions, kterou Francouzská republika hodlá poskytnout ve prospěch France Télévisions
(oznámeno pod číslem K(2010) 4918)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/140/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby v souladu s uvedenými články podaly své připomínky (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 23. ledna 2009 oznámila Francouzská republika Komisi, že zamýšlí poskytnout rozpočtovou podporu na rok 2009 ve výši 450 milionů EUR ve prospěch France Télévisions, začleněnou již do rozpočtového zákona. Komise ji dopisem ze dne 13. března 2009 požádala o doplňující informace, které Francouzská republika poskytla dne 25. května 2009. V tomto dopisu Francouzská republika rozšířila předmět oznámení a současně dala najevo záměr zavést dlouhodobý víceletý mechanismus veřejného financování France Télévisions, jehož součástí bude roční podpora.
(2)
Komise v dopisu ze dne 1. září 2009 jednak usoudila, že rozpočtová podpora schválená na rok 2009 je slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), jednak informovala Francouzskou republiku o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ohledně nového mechanismu veřejného financování France Télévisions v následujících letech.
(3)
Francouzská republika předložila své komentáře dne 7. října 2009.
(4)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k dotčené podpoře.
(5)
Komise v této věci obdržela připomínky od zúčastněných stran. Předala je Francouzské republice a umožnila jí, aby se k nim vyjádřila, a její připomínky obdržela dopisem ze dne 15. ledna 2010.
(6)
Ve dnech 23. dubna, 19. května a 22. června 2010 zaslala Francouzská republika Komisi upřesnění nebo doplňující informace.
II. PODROBNÝ POPIS MECHANISMU FINANCOVÁNÍ
(7)
Víceletý mechanismus financování, který je předmětem tohoto rozhodnutí, souvisí s financováním poslání veřejné služby France Télévisions, které Komise zkoumala ve svých rozhodnutích ze dne 10. prosince 2003 (3), 20. dubna 2005 (4), 16. července 2008 (5) a 1. září 2009 (6). Představuje nicméně opatření odlišné od opatření, která byla předmětem rozhodnutí z let 2003, 2005 a 2008. Tedy konkrétněji: rozpočtové podpory, jež jsou podrobněji popsány níže, doplní veřejné zdroje přidělované France Télévisions v rámci příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání, dříve nazývaného poplatek, který byl předmětem rozhodnutí Komise ze dne 20. dubna 2005 a který není jakožto stávající podpora pozměněn novými ustanoveními. Účelem těchto dvou veřejných zdrojů bude pokrýt náklady na poslání veřejné služby France Télévisions, snížené o nadále existující čisté příjmy z obchodních činností.
II.1 Hlavní právní základy
(8)
Hlavní ustanovení nového mechanismu veřejného financování jsou obsažena v zákoně č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 o audiovizuální komunikaci a nové veřejné službě televize. Oznámená podpora je součástí širší reformy struktur a poslání obecného hospodářského zájmu veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, kterou zákon zavádí. Zákon tak pozměňuje zákonná ustanovení, jimiž se řídí poslání veřejné služby France Télévisions, zejména zákon č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků. Tato poslání jsou dále upřesněna v seznamu úkolů a povinností a ve smlouvě o cílech a prostředcích France Télévisions, které byly schváleny prováděcími předpisy k zákonu o svobodě sdělovacích prostředků. Zákon č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 obsahuje rovněž finanční ustanovení, jimiž se na jednu stranu mění daňový zákoník, na druhou stranu stanoví zásada rozpočtové podpory pro France Télévisions začleněné v rozpočtovém zákoně.
II.2 Činnost a financování příjemce: France Télévisions
(9)
France Télévisions je akciová společnost založená podle článku 44-I zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků. Tento pozměněný zákon zřizuje jediný podnik, France Télévisions, který seskupuje dříve samostatné právnické subjekty různých televizních kanálů. Podléhá hospodářské a finanční kontrole francouzského státu. Její akciový kapitál je rozdělen na akcie na jméno, které smí vlastnit pouze stát. V její správní radě zasedá kromě předsedy čtrnáct členů s pětiletým mandátem, a sice dva členové parlamentu jmenovaní kulturními komisemi národního shromáždění a senátu, pět zástupců státu, pět osobností jmenovaných Nejvyšší radou pro audiovizuální vysílání a dva zástupci zaměstnanců.
(10)
France Télévisions je přední francouzskou audiovizuální skupinou. Zaměstnává zhruba 11 000 pracovníků a zahrnuje televizní kanály France 2, France 3, France 4, France 5 a France Ô vysílající na území francouzské metropole, jakož i RFO, společnost zahrnující veřejnoprávní televizní a rádiové stanice vysílající v zámořských departementech a územích. Skupina zahrnuje rovněž reklamní agenturu, ačkoli se v současnosti zkoumá možnost osvobození od tohoto závazku, a společnosti věnující se diverzifikačním činnostem. Některé kanály France Télévisions vysílají ve velkém rozsahu v několika členských státech, zejména v Belgii a v Lucembursku.
(11)
Obrat France Télévisions za rok 2007, což bylo poslední finanční období před oznámením reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, činil 2 927 milionů EUR, z toho 64,2 % pocházelo z poplatků, 28,1 % z příjmů z reklamy (reklama a sponzorování) a 7,7 % z jiných příjmů. V letech 2003 až 2007 zůstával podíl jednotlivých složek obratu relativně stálý, přičemž příjmy z reklamy a sponzorování se pohybovaly v rozmezí 30 % a 28 %. V letech 2003 až 2007 vykazovala celá skupina každoročně lehce plusový čistý výsledek, jehož souhrnná výše za toto období činí 99 milionů EUR.
(12)
Tento trend se změnil po oznámení reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání v lednu 2008, která zahrnuje zejména budoucí ztrátu příjmů z reklamních spotů. Finanční období 2008 bylo pro France Télévisions ztrátové s čistým minusovým výsledkem [50-100] (7) milionů EUR (z toho [50-100] milionů EUR za oblast veřejné služby) způsobeným zejména značným poklesem příjmů z reklamy, kterému úplně nezabránila ani výjimečná kapitálová dotace ve výši 150 milionů EUR schválená rozhodnutím Komise ze dne 16. července 2008. V roce 2009, jakmile vstoupila v platnost reforma veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, umožnila poskytnutá rozpočtová podpora ve výši 415 milionů EUR, kterou Komise schválila svým rozhodnutím ze dne 1. září 2009, téměř vykompenzovat snížení příjmů z reklamy a skupina France Télévisions vykázala lehce přebytkový čistý výsledek ([10-20] milionů EUR). Oblast veřejné služby však zůstala lehce ztrátová ve výši [0-5] milionů EUR, přičemž plusového výsledku dosáhly obchodní společnosti skupiny.
(13)
Činnosti a řízení skupiny France Télévisions v těchto posledních letech 2004-2008 a postavení podniku v perspektivě reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání byly předmětem relativně kritické zprávy francouzského Účetního dvora „France Télévisions a nová veřejnoprávní televize“. Zpráva, na niž se odvolávají jisté třetí zúčastněné strany ve svých připomínkách, byla schválena na jednání a zveřejněna dne 14. října 2009, tedy po rozhodnutí o zahájení řízení. Zpráva odkrývá dosavadní nevyužité možnosti pokroku v řízení a ve výsledcích France Télévisions a obsahuje doporučení k budoucímu zlepšení v novém kontextu reformy.
II.3 Poslání veřejné služby France Télévisions
II.3.1 Definice poslání veřejné služby v zákoně
(14)
Pozměněný článek 43-11 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 formuluje poslání veřejné služby France Télévisions a stanoví, že veřejnoprávní kanály „sledují poslání veřejné služby v obecném zájmu. Poskytují všem složkám veřejnosti souhrn programů a služeb, které se vyznačují rozmanitostí a pluralismem, požadavky na kvalitu a inovaci, dodržování ústavně zakotvených lidských práv a demokratických zásad. Předkládají rozmanitou nabídku analogových i digitálních programů v oblastech informací, kultury, vědy, zábavy a sportu. Podporují demokratickou diskuzi, výměnu názorů mezi různými částmi obyvatelstva, jakož i sociální začlenění a občanské povědomí. Vyvíjejí činnost ve prospěch sociální soudržnosti, kulturní rozmanitosti a boje proti diskriminaci a navrhují programovou tvorbu odrážející rozmanitost francouzské společnosti. Zajišťují šíření francouzského jazyka, popřípadě regionálních jazyků, a zdůrazňují rozmanitost kulturního a jazykového dědictví Francie. Přispívají k rozvoji a šíření intelektuální a umělecké tvorby a občanských, hospodářských, sociálních, vědeckých a technických znalostí, jakož i ke vzdělávání v oblasti audiovizuálního odvětví a médií. Podporují výuku cizích jazyků. Podílejí se na výchově v oblasti životního prostředí a trvalého rozvoje. Vhodnými prostředky podporují přístup neslyšících a osob s poruchou sluchu k programům, které vysílají. Zajišťují solidnost, nezávislost a pluralismus informací, jakož i pluralistický výklad myšlenkových proudů a názorů za dodržení zásady rovného zacházení a doporučení Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání. Subjekty veřejného sektoru audiovizuální komunikace při výkonu svých poslání přispívají k vnější audiovizuální činnosti, k šíření frankofonie a kultury a francouzského jazyka ve světě. Snaží se o rozvíjení nových služeb, které by obohatily a doplnily jejich nabídku programů, jakož i nové techniky výroby a vysílání programů a služeb audiovizuální komunikace. Každý rok je parlamentu předkládána zpráva za účelem vykázání, jak jsou prováděna ustanovení tohoto článku“.
II.3.2 Promítnutí povinností veřejné služby do činnosti France Télévisions
(15)
Pokud jde o konkrétní promítnutí těchto poslání, část I článku 44 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 uvádí, že France Télévisions je pověřena sestavováním a plánováním televizních programů a služeb audiovizuální komunikace, jež odpovídají posláním veřejné služby vymezeným v článku 43-11 a v seznamu úkolů a povinností podle článku 48 uvedeného zákona.
(16)
Nařízení č. 2009-796 ze dne 23. června 2009 nyní stanoví jednotný seznam úkolů a povinností skupiny France Télévisions. V seznamu úkolů a povinností je vymezena činnost kanálů France Télévisions se závaznými programovými úkoly vysílání, často v době vysoké sledovanosti, každodenních kulturních pořadů, hudebních pořadů, zejména klasické hudby, za současného střídání evropských nebo regionálních orchestrů, divadelních představení nebo populárně vědeckých pořadů (články 4 až 7 seznamu úkolů a povinností). France Télévisions je rovněž povinna začlenit do souhrnu svých programů evropský rozměr, zejména vysíláním reportáží o životním stylu nebo kulturním životě v ostatních členských státech a vysíláním pořadů náboženského zaměření věnovaným hlavním náboženským vyznáním zastoupeným ve Francii (články 14 a 15 seznamu úkolů a povinností). Uvedena je rovněž povinnost sdružovat širokou a vyváženou diváckou veřejnost (článek 18).
(17)
Kromě toho jsou podle článku 53 zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků uzavírány víceleté smlouvy o cílech a prostředcích mezi státem a France Télévisions na dobu tří až pěti let. Smlouvy o cílech a prostředcích stanoví za dodržení poslání veřejné služby France Télévisions zejména:
-
prioritní směry jejího rozvoje,
-
závazky přijaté se zřetelem na tvůrčí rozmanitost a inovaci,
-
minimální výši investic France Télévisions - v procentech jejích příjmů a v absolutní hodnotě - do produkce evropských filmových a audiovizuálních děl a původní tvorby ve francouzském jazyce,
-
závazky umožňující zajistit účast a občanské povědomí znevýhodněných osob, přizpůsobení všech televizních programů neslyšícím osobám nebo osobám s poruchou sluchu,
-
závazky umožňující zajistit vysílání televizních programů, které budou pomocí vhodného zařízení přístupné nevidomým nebo zrakově postiženým osobám,
-
předpokládané náklady na její činnost v každém dotyčném roce a kvantitativní i kvalitativní ukazatele plnění a zjištěných výsledků,
-
výši veřejných prostředků, které jí mají být přiděleny, a stanovení prostředků přednostně určených na rozvoj programových rozpočtů,
-
výši očekávaného výnosu z vlastních příjmů s odlišením příjmů z reklam a sponzorování,
-
hospodářský výhled v případě placených služeb,
-
popřípadě výhled v oblasti obnovení finanční rovnováhy.
(18)
V současnosti jsou povinnosti veřejné služby France Télévisions předmětem smlouvy o cílech a prostředcích na léta 2007-2010 „France Télévisions, první soubor bezplatných televizních kanálů v éře digitálního vysílání“ ze dne 24. dubna 2007, kterou podepsali odpovědní ministři a prezident France Télévisions. V oddílu cíle I.2 „Podporovat hodnoty identity veřejné služby“ smlouva stanoví cíle konkrétní činnosti provázené kvalitativními nebo kvantitativními ukazateli, jichž má být dosaženo v těchto oblastech:
-
vysíláním kulturních programů alespoň v době vysoké sledovanosti napomáhat přístupu širší veřejnosti ke kulturním programům i z hlediska demokratizace kultury,
-
odrážet pluralismus v informacích a občanskou debatu,
-
nabízet širokou škálu sportovních disciplín s důrazem na sporty méně exponované na soukromých televizních kanálech,
-
odrážet rozmanitost a zlepšovat zviditelnění složek francouzské společnosti,
-
podporovat obranu francouzské a evropské kulturní identity, chápání fungování Evropské unie a její přínosy, jakož i výuku cizích jazyků.
(19)
Smlouva rovněž stanoví víceletý finanční plán, který obsahuje opravnou doložku, jež stanoví, že stát a skupina se v závislosti na vývoji příjmů z reklamy shodnou na úpravě potřeby veřejných zdrojů, přičemž přebytky nevyčleněné na snížení této potřeby veřejných zdrojů budou přednostně vyčleněny na výdaje ve prospěch audiovizuální tvorby.
(20)
Po reformě byl k platné smlouvě o cílech a prostředcích připojen dodatek na léta 2009-2012. Tento dodatek, který je co do finančního plánu podrobněji popsán níže, ještě posiluje hodnoty identity veřejné služby poskytované France Télévisions a stanoví nové kvantitativní ukazatele, jichž má být každoročně dosahováno v určitých oblastech uvedených v 18. bodě odůvodnění.
II.3.3 Zavedení nových inovativních audiovizuálních služeb
(21)
Nový seznam úkolů a povinností France Télévisions stanoví zavedení řady inovativních služeb určených k obohacení redakční nabídky, například zavedení komunikačních služeb, audiovizuálních mediálních služeb na požádání nebo doplňkových obsahů obohacujících její programy. V dodatku smlouvy o cílech a prostředcích se plánuje také zavedení inovativních služeb, zejména bezplatného nebo zpoplatněného videa na vyžádání, osobní mobilní televize, vysílání na internetu, mobilní aplikace, regionální nebo tematické WebTV.
II.3.4 Externí kontrola povinností veřejné služby, včetně zavedení nových služeb
(22)
Správní rada France Télévisions schvaluje podle článku 53 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 návrh smlouvy o cílech a prostředcích této společnosti a projednává její každoroční plnění, přičemž výsledek projednávání je veřejně dostupný. Smlouvy o cílech a prostředcích, jakož i případné dodatky k těmto smlouvám, se před podpisem zašlou kulturním a finančním výborům národního shromáždění, senátu a Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání. Výbory mohou vyslovit stanovisko ve lhůtě šesti týdnů.
(23)
Prezident France Télévisions navíc kulturním a finančním výborům národního shromáždění a senátu předloží výroční zprávu o plnění smlouvy o cílech a prostředcích. Při příležitosti předložení zprávy o plnění smlouvy o cílech a prostředcích příslušným výborům národního shromáždění a senátu prezident France Télévisions podá zprávu i o činnosti a práci interního poradního výboru odpovědného za programy, který je složen z diváků a pověřen vydáváním stanovisek a doporučení k programům.
(24)
Stejně tak se stal předběžný návrh seznamu úkolů a povinností France Télévisions, jenž byl stanoven nařízením, předmětem veřejné konzultace ve dnech 10. až 24. listopadu 2008, kdy zhruba patnáct subjektů předložilo příspěvky, jež daly podnět ke změnám původního znění, a po konzultaci bylo vydáno stanovisko Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání. Pokud jde o externí kontrolu jeho plnění, článek 48 zákona ze dne 30. září 1986 stanoví předkládání roční zprávy Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání kulturním výborům národního shromáždění a senátu. Zpráva bude předkládána rovněž ministerstvu kultury a komunikací.
(25)
Tyto parlamentní výbory, stejně jako Nejvyšší rada pro audiovizuální vysílání, mohou vyslechnout třetí strany. Ve skutečnosti jsou zúčastněné strany pravidelně vyslechnuty na této půdě a oznamují svá stanoviska k otázkám, které se týkají veřejnoprávního audiovizuálního vysílání.
II.4 Finanční vyrovnání postupného úbytku až úplného zániku reklamních spotů
(26)
Aby programová tvorba veřejnoprávního vysílání byla svobodnější a méně závislá na obchodních hlediscích, čl. 53 pododstavec VI pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků počítá s úbytkem a později úplným zánikem reklamních spotů: „Programy státních televizních služeb uvedených v části I článku 44, s výjimkou jejich regionálních a místních programů, vysílané mezi dvacátou a šestou hodinou, neobsahují jiné reklamní spoty než ty, které se týkají výrobků a služeb prezentovaných pod jejich obecným označením. Toto ustanovení platí rovněž pro programy, které tyto služby vysílají mezi šestou a dvacátou hodinou od ukončení analogového pozemního vysílání televizních služeb uvedených v téže části I na celém území metropole. Netýká se kampaní obecného zájmu“.
(27)
Ukončení analogového pozemního vysílání televizních služeb je stanoveno nejpozději na 30. listopad 2011. Kromě výjimky týkající se reklamy na výrobky nebo služby bez obchodní značky jsou stanoveny odchylky u vysílání reklamních spotů pro zámořské departementy a společenství nebo pro Novou Kaledonii, neexistuje-li nabídka soukromé televize s nekódovaným pozemním vysíláním.
(28)
Jak stanoví článek 53 pozměněného zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků, úbytek a poté zánik reklamních spotů vyplývající z provádění zákona vede k finančnímu vyrovnání od státu, které je poskytnuto France Télévisions za podmínek stanovených každým rozpočtovým zákonem. Za tímto účelem Francouzský stát vytvořil v rubrice „Média“ souhrnného státního rozpočtu nový program nazvaný „Podíl na financování veřejnoprávního audiovizuálního vysílání“. Čistě pro informaci: francouzské orgány mají za to, že podíl veřejné dotace, který doplňuje výnos z příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání, bude činit v roce 2010 přibližně 460 milionů EUR, v roce 2011 to bude 500 milionů EUR a v roce 2012 650 milionů EUR.
(29)
Francouzská republika prohlašuje, že veřejné financování z rozpočtové podpory bude každoročně stanoveno v závislosti na nákladech na výkon veřejné služby France Télévisions a připočteno k výnosu z příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání za současného odečtení nadále existujících příjmů z obchodní činnosti. Francouzské orgány v tomto ohledu předložily odhad nákladů a příjmů veřejné služby France Télévisions sestavený podle obchodního plánu na léta 2009-2012 a shrnutý níže:
Tabulka 1
Odhad příjmů a nákladů France Télévisions v souvislosti s poskytováním veřejné služby v letech 2010-2012
(v mil. EUR)
2010
2011
2012
Rozpočet
Rozp. odh.
Rozp. odh.
A/Veřejné zdroje
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
B/Jiné zdroje (reklama, sponzorování atd.)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
C/Hrubé náklady veřejné služby
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
D/Čisté náklady veřejné služby (C + B)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Rozdíl čisté náklady veřejné služby - veřejné zdroje (D + A)
[- 50-50]
[- 50-50]
[- 50-50]
Zdroj: Připomínky Francie ze dne 15. ledna 2010.
(30)
Výše uvedená tabulka ukazuje odhad schodku odpovídajícího nekrytým čistým nákladům k tíži veřejné služby France Télévisions v letech 2010 a 2011. Tento schodek by měl být částečně snížen v roce 2012, kdy se počítá s mírným přebytkem ve výši [30-50] milionů EUR, čili [0-5] % čistých nákladů veřejné služby. Tento odhad přebytku na rok 2012 (pokud by se ve skutečnosti potvrdil, což předpokládá, že se příjmy a náklady budou vyvíjet přesně podle odhadu) zůstane nižší než kumulovaný schodek plánovaný na roky 2010 a 2011. Podle stávající smlouvy o cílech a prostředcích budou muset být přebytky nepřidělené na snížení potřeb veřejných zdrojů přednostně přiděleny na výdaje ve prospěch audiovizuální tvorby. Ta je běžně určena k tvorbě programů, případným přebytkem by se tedy neměla financovat obchodní činnost.
(31)
Je třeba poznamenat, že obchodní plán na léta 2009-2012 převzatý v kapitole V dodatku ke stávající smlouvě o cílech a prostředcích nahrazuje finanční složku smlouvy, která byla uzavřena v dubnu 2007, s ohledem na nový rámec stanovený reformou a na související finanční důsledky. Obchodní plán počítá se snížením celkových hrubých nákladů na poskytování veřejné služby za období 2010-2012, se současným snížením provozních nákladů ve srovnání s původní smlouvou, snížením nákladů na vysílání a využitím synergických účinků vyplývajících ze společného podniku, a to navzdory zavedení nových nákladových položek spojených s reformou.
(32)
Pokud jde o příjmy: ačkoli plánované veřejné příjmy rostou, úplně nezajišťují vyrovnanost účtů v období 2010-2012 a jak je uvedeno v tabulce 1, jsou stále nižší než hrubé náklady veřejné služby, takže odhadovaná finanční rovnováha závisí na příjmech z obchodní činnosti, které budou každoročně přetrvávat. Z obchodního plánu je také zřejmé, že podnik i stát mají zájem na rychlejším dosažení rovnováhy, než bylo původně plánováno. Dále je v něm upřesněna potřeba přesného a pravidelného monitorování s ohledem na pozitivní nebo negativní události.
II.5 Určení maximální výše veřejných zdrojů
(33)
Článek 44 pozměněného zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků upřesňuje také, že: „Veřejné zdroje přidělené subjektům veřejnoprávního audiovizuálního vysílání náhradou za povinnosti veřejné služby, které jim byly uloženy, nepřesáhnou výši nákladů na plnění uvedených povinností“. Toto ustanovení vyplývá ze závazků Francouzské republiky výslovně začlenit do zákona zásadu neposkytování nadměrných vyrovnávacích plateb za povinnosti veřejné služby v rámci řízení, jež vedlo k rozhodnutí Komise o slučitelnosti ze dne 20. dubna 2005, které se týká použití zdrojů z televizních poplatků (8).
(34)
Podle výše uvedeného závazku převzalo nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007 o finančních vztazích mezi státem a subjekty veřejného sektoru audiovizuální komunikace ve svém článku 2 doslovné znění článku 53 zákona ze dne 30. září 1986 s přihlédnutím k „přímým nebo nepřímým příjmům získaným z poslání veřejné služby“ a upřesňuje, že náklady na plnění povinností veřejné služby byly určeny pomocí oddělených účtů. Nařízení ukládá ve svém článku 3 skupině France Télévisions a jejím dceřiným společnostem povinnost, aby při všech obchodních činnostech dodržovala tržní podmínky a aby nezávislý subjekt vypracoval výroční zprávu o plnění této povinnosti, která bude předána odpovědnému ministrovi, národnímu shromáždění a senátu.
(35)
Komise obdržela a prozkoumala zprávy o provádění článků 2 a 3 nařízení, které se týkají finančních období 2007 a 2008 (zprávy vypracované podle článku 3 nařízení byly schváleny za rok 2007 auditory společností PriceWaterhouseCoopers a KPMG a za rok 2008 společností Cabinet Rise), jakož i návrh zprávy za rok 2009 podle článku 2.
II.6 Nové poplatky stanovené reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání
(36)
Zákon č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 rovněž pozměnil daňový zákon za účelem zavedení nových poplatků z reklamy a elektronických komunikací.
II.6.1 Poplatek z reklamních spotů
(37)
V oddílu II první části knihy I všeobecného daňového zákoníku je nyní zařazena kapitola VIIf, která zavádí poplatek, jemuž podléhají všichni poskytovatelé televizních služeb se sídlem ve Francii. Základem poplatku jsou celkové částky (bez DPH) placené inzerenty za vysílání jejich reklamních spotů dotyčným poplatníkům nebo produkčním vedoucím reklamních spotů, po odečtení částek zaplacených v rámci daně stanovené v článku 302a KC všeobecného daňového zákoníku, kterou musí zaplatit poskytovatelé a distributoři televizních služeb vysílající audiovizuální díla, jež jsou způsobilá k čerpání podpory ze Státního filmového centra. Tyto částky jsou předmětem paušálního snížení o 4 %. Poplatek je vypočten tak, že se uplatní sazba 3 % na část ročních plateb (bez DPH) připadající na každou televizní službu, která převyšuje 11 milionů EUR.
(38)
Pro jiné televizní služby než ty, které jsou šířeny pozemním analogovým vysíláním, je však tato sazba stanovena pro rok 2009 na 1,5 %, pro rok 2010 na 2 % a pro rok 2011 na 2,5 %. Až do roku ukončení pozemního analogového vysílání televizních služeb na metropolitním území je pro všechny poplatníky přechodně stanovena maximální výše poplatku na 50 % zvýšení jeho základu oproti roku 2008, zjištěného v kalendářním roce, za nějž bude poplatek splatný. Částka poplatku v žádném případě nesmí být nižší než 1,5 % základu. V případě poskytovatelů televizních služeb, jejichž dosažená každodenní sledovanost mimo metropolitní Francii je vyšší než 90 % jejich celkové sledovanosti, je částka pro výpočet poplatku snížena o částky zaplacené za vysílání reklamních spotů určených pro evropský nebo světový trh, vynásobené podílem celkové roční sledovanosti dosažené mimo metropolitní Francii.
II.6.2 Poplatek z elektronických komunikací
(39)
V oddílu II první části knihy I všeobecného daňového zákoníku je nyní zařazena kapitola VIIg, jež zavádí poplatek, který musí zaplatit každý subjekt elektronických komunikací, jenž poskytuje službu ve Francii a který byl předem přihlášen u Regulačního úřadu pro elektronické komunikace (Autorité de régulation des communications électroniques). Tento poplatek se vyměřuje z částky (bez DPH) předplatného a jiných částek zaplacených uživateli za služby elektronických komunikací, které poskytují subjekty elektronických komunikací, po odečtení částky odpisů účtovaných v průběhu uzavřeného účetního období za rok, v němž se poplatek stal splatným, pokud se vztahují na materiál a vybavení, jež subjekty získaly po nabytí účinnosti zákona pro potřeby infrastruktur a sítí elektronických komunikací zřízených na území státu a jejichž doba odpisování činí nejméně deset let. Poplatek je vypočten tak, že se uplatní sazba 0,9 % na část základu poplatku, jež převyšuje 5 milionů EUR.
III. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(40)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení měla za to, že vyrovnávací platba zamýšlená počínaje rokem 2010 může představovat státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jejíž slučitelnost s vnitřním trhem je podle čl. 106 odst. 2 SFEU třeba prozkoumat podle zásad a prováděcích předpisů pro veřejné služby rozhlasového vysílání.
(41)
Pokud jde o existenci činnosti veřejné služby, jejíž poslání byla jasně stanovena úředním aktem a jež podléhá přiměřeným kontrolním mechanismům, Komise bez pochybností dospěla k závěru, stejně jako ve svých rozhodnutích z prosince 2003, dubna 2005, července 2008 a září 2009, že poslání veřejné služby France Télévisions jsou jasně stanovena úředními akty vydanými nebo schválenými francouzským státem podle pravidel, kterými se stanoví nezávislá kontrola France Télévisions.
(42)
Naproti tomu, pokud jde o zkoumání přiměřenosti zamýšleného finančního vyrovnání v porovnání s čistými náklady na poskytování veřejné služby, Komise mimo jiné s přihlédnutím k účinkům podpory vyjádřila pochybnosti ohledně dvou otázek:
-
na jednu stranu ohledně rizika nadměrného vyrovnání čistých nákladů veřejné služby za rok 2012 a pravděpodobně i za roky 2010 a 2011, zatímco Komise k těmto rokům neměla k dispozici tak podrobné informace jako ty, které francouzské orgány poskytly za rok 2009, a
-
na druhou stranu ohledně možné existence vztahu závazného určení mezi příjmy z poplatků z reklamy a elektronických komunikací a podporou určenou pro France Télévisions, a pokud by bylo možno takový vztah prokázat, ohledně jejich negativních dopadů a jejich slučitelnosti se Smlouvou, zejména v rámci hodnocení reformy financování skupiny France Télévisions z hlediska hospodářské soutěže, které chybělo.
(43)
Komise kromě toho francouzské orgány upozornila na přijetí svého sdělení dne 2. července 2009 o použití pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání (9) (dále jako „sdělení o vysílání“), jež je použitelné na podporu oznámenou již po jeho zveřejnění, a francouzské orgány vyzvala, aby k tomuto revidovanému sdělení přihlédly ve svých připomínkách.
IV. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(44)
Společnost Société des auteurs et compositeurs dramatiques (SACD) ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 upozorňuje Komisi na význam povinností, které musí France Télévisions plnit, aby podporovala národní audiovizuální tvorbu. Tento význam byl koncem roku 2008 údajně posílen mezioborovou dohodou, která má být zahrnuta do budoucí smlouvy o cílech. France Télévisions tak bude muset v roce 2010 vynaložit na národní audiovizuální tvorbu 19 % z obratu zahrnutého do základu za rok 2009 a tento podíl bude muset být v roce 2012 zvýšen na 20 %, tedy na 420 milionů EUR. Stejný podíl v případě TF1 je naopak omezen na 12,5 % a u stanice M6 a u pozemních digitálních televizních kanálů nepřekročí 11 %. Závazek ve prospěch filmové tvorby rovněž poroste každoročně v průměru o více než 1,2 % až do roku 2012. Současně se zrušením reklamy by došlo k růstu nákladů na programovou skladbu v oblasti děl z vlastní a nedovážené produkce, o čemž svědčí závazek ve prospěch inovativní a kvalitní veřejné služby.
(45)
Svaz La Fédération Française des Télécommunications et des Communications Électroniques (FFTCE) se ve svých připomínkách ze dne 30. října 2009, k nimž se připojila Iliad jakožto nečlen FFTCE, domnívá, že zrušení komerční reklamy jako takové nepřispívá k poslání veřejné služby France Télévisions. Vzhledem k tomu, že reklama není nedílnou součástí tohoto poslání, jakákoli dotace, cílená výhradně na vyrovnání ušlého zisku bez ohledu na skutečné poslání, by byla sama o sobě státní podporou v rozporu s čl. 106 odst. 2 a článkem 107 SFEU. Tato vyrovnávací platba musí krýt vlastní náklady veřejné služby, které se musí objevit v oddělených účtech. Výše dotace je ovšem zřejmě stanovena pro nadcházející roky na základě odhadu ztráty příjmů z obchodní činnosti, což za zhoršené situace na trhu vážně narušuje hospodářskou soutěž se soukromými provozovateli vysílání. Zatímco celkový obrat z reklamy France Télévisions by za zhoršené situace na trhu bezpochyby nedosáhl 500 milionů EUR, francouzské orgány se zavázaly zaplatit v roce 2009 450 milionů EUR pouze za zrušení reklamy po 20 hodině. V budoucnosti budou údajně příjmy z dotace také mnohem vyšší než příjmy z reklamních spotů, jichž by bylo dosaženo bez uskutečnění reformy.
(46)
Pokud jde o poslání služby obecného hospodářského zájmu, FFTCE poznamenává, že povinnosti, které France Télévisions ukládají stanovy Evropské vysílací unie (Union Européenne de Radiotélévision - UER) jakožto jejímu členu, již existovaly a budou pro ni použitelné, ačkoli nejsou začleněny do francouzského zákona. Omezení uložená zákonem, ostatně velmi neurčitá, se podstatně neliší od omezení vyplývajících ze stanov UER, jimž podléhají rovněž stanice TF1 a Canal + jakožto členové, takže vyrovnávací dotace podle zákona musí být označena za státní podporu.
(47)
FTTCE má nakonec za to, že nový poplatek z obratu subjektů elektronické komunikace zavedený reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání je určen k financování France Télévisions. Kromě vztahu závazného určení, který orgány ve svých prohlášeních potvrdily, ovlivňují změny v jeho základě a sazbě výši dotace. Zavedení takového poplatku však porušuje článek 12 směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (10), neboť členské státy nemohou subjektům ukládat žádný další poplatek z obratu, než je stanoveno touto směrnicí.
(48)
Svaz Association des chaînes privées (Sdružení soukromých televizních kanálů) se ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 domnívá, že špatné řízení France Télévisions, na jehož četné příklady poukázal Účetní dvůr, zhoršuje zjištěný inflační dopad na trh programové tvorby a nákup vysílacích práv. V případě, že se nevede analytické účetnictví, vyvolá absence kontroly nákladů nejistoty, pokud jde o vymezení nákladů na výkon poslání veřejné služby, jež mají být financována, a tím vznikne i vážné riziko nadměrné vyrovnávací platby. Jelikož řada náznaků nasvědčuje tomu, že nový audiovizuální poplatek bude určen pro France Télévisions, jeho odvod do státního rozpočtu nesleduje jiný účel než uniknout kontrole Komise. Tento poplatek nutí konkurenty France Télévisions, aby financovali podporu, přičemž způsobuje narušení, které je ještě zhoršeno nedostatečnou diferenciací mezi programy jednotlivých kanálů v historii televize.
(49)
Evropská vysílací unie (UER) ve svých komentářích ze dne 2. listopadu 2009 zdůrazňuje nevyhnutelně výhledový charakter všech víceletých odhadů nákladů a příjmů provozovatele veřejnoprávního vysílání, které Francie předložila. Tyto odhady musí zajistit dlouhodobý finanční výhled, a danému subjektu tak umožnit zabezpečení zcela nezávislé nepřetržité služby. Korekci případných odchylek v odhadech mají zajistit mechanismy vytvořené ex post. Rozhodnutí Komise se musí týkat výpočetních parametrů ex ante a těchto mechanismů, aniž by omezovalo skutečnou výši budoucí vyrovnávací platby schválením pouze odhadovaných nákladů a příjmů, jinak by Komise stanovila a kontrolovala roční výše režimu podpor spíše než režim samotný. UER také vyjadřuje obavu, že se Komise snaží zjistit odhadovanou výši synergických účinků a zvýšení účinnosti v budoucích letech, neboť účinnost, s níž se služba obecného hospodářského zájmu poskytuje, uniká kontrole Komise podle čl. 106 odst. 2 SFEU.
(50)
Sdružení evropských komerčních televizních společností - Association des Télévisions Commerciales européennes (ACT) - ve svých komentářích ze dne 2. listopadu 2009 podporuje rozhodnutí Francouzské republiky podstatně omezit komerční reklamu u svého provozovatele veřejnoprávního vysílání. ACT poznamenává, že v daném případě nebyly splněny dvě podmínky judikatury Altmark (11), takže zamýšlený rozpočtový příspěvek představuje podporu. ACT má nicméně za to, že je-li systém financování podpory prostřednictvím poplatku vybíraného z reklamních příjmů konkurentů považován za slučitelný s právem Unie, výhody ze stažení z trhu by byly značně sníženy, zatímco takový systém by mohl v určitých ohledech způsobit větší narušení než tradiční podvojné systémy veřejného a komerčního financování.
(51)
ACT má za to, že povinnosti veřejné služby France Télévisions se údajně od roku 1994 podstatně nezměnily a jsou obdobné jako povinnosti jiných soukromých provozovatelů vysílání. Rovněž odhady vyrovnání ztráty příjmů z reklamy jsou až do roku 2012 neurčité a neberou v úvahu ani snížení s nimi spojených investičních nákladů, ani možné snížení nákladů na programovou tvorbu, která méně podléhá omezením kladeným inzerenty, ani očekávané zisky ze synergických účinků. Mechanismus přizpůsobení veřejných příjmů a příjmů z obchodní činnosti nákladům, stanovený ve smlouvě o cílech a prostředcích, by měl být přezkoumán, zejména s ohledem na proměnlivost příjmů z obchodní činnosti, jinak by Komise neměla k dispozici důvěryhodné informace, aby mohla určit skutečné náklady na poskytovanou službu a případnou nadměrnou vyrovnávací platbu. Toto ověření by bylo provedeno, aniž by podnik vedl analytické účetnictví, jak zjistil Účetní dvůr.
(52)
Nakonec má ACT za to, že podpora je fakticky financována novými poplatky, které zavádí reforma, a že pokud jde o poplatek z audiovizuální reklamy, tento poplatek zavádí ve Francii model financování veřejné služby konkurenty, od něhož bylo jinde upuštěno. Mechanismus podpory však chrání zdroje France Télévisions, ačkoli je čím dál zjevnější, že inzerenti nepřenesou celou svoji poptávku na konkurenční kanály. Kromě toho by takový mechanismus zvětšil překážky vstupu na francouzský trh.
(53)
France Télévisions se ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 domnívá, že oznámený mechanismus jí neposkytuje žádné hospodářské zvýhodnění vůči jejím konkurentům, neboť i když je chráněna před ztrátou příjmů z obchodní činnosti, stát jí na druhé straně uložil omezení v jiné oblasti, kde není omezen žádný ze soukromých objektů na trhu: ukončení vysílání reklamy. Až nabude ukončení vysílání reklamních spotů účinnosti, zmizí jakékoli narušení hospodářské soutěže na tomto trhu, zatímco tlak na konkurenty v oblasti sponzorování bude vzhledem k omezené existenci skupiny France Télévisions nulový. Pokud jde o nákup audiovizuálních práv zvaných „premiums“, zatímco kanál TF1 dosáhl 96 nejvyšších sledovaností ze 100 a v roce 2008 18 z 20 nejvyšších sledovaností, France Télévisions nemá žádnou výhradní smlouvu s velkými americkými distribučními společnostmi. Kromě toho musí investovat do audiovizuální tvorby s požadavky na kvalitu, jež jsou neslučitelné s cíli sledovanosti komerčních televizních kanálů. Pokud jde o prodej programů, domnívá se, že je zastoupena pouze okrajově.
(54)
France Télévisions má navíc za to, že jelikož částka, která jí bude přidělena, závisí každý rok předběžně, konkrétně a objektivně na nákladech na její poslání, s korekcí ex post v případě odchylky od skutečných nákladů, splňuje oznámený mechanismus druhou podmínku judikatury Altmark. Čtvrtá podmínka této judikatury by byla rovněž splněna, neboť synergických účinků, kterých v minulosti nebylo možno využít, bude možné využít po právní reorganizaci a změně stanov; tato čtvrtá podmínka nevyžaduje, aby byla služba poskytována za co nejnižší náklady, ale aby tyto náklady odpovídaly nákladům průměrného a řádně řízeného podniku.
(55)
Pokud jde o podmínky slučitelnosti oznámeného mechanismu s vnitřním trhem: jelikož má tento mechanismus nadále existovat ještě mnoho let, nebude podle France Télévisions možné s dostatečnou jistotou zjistit čisté náklady veřejné služby tak, aby mohla Komise provést kontrolu ex ante a ověřit, zda nedošlo k nadměrné vyrovnávací platbě. Zatímco informativní odhady na léta 2010 až 2012 nejsou neslučitelné s možností dosáhnout přiměřeného zisku nebo s možností vytvořit rezervu omezenou na 10 % ročních výdajů na veřejnou službu, zákonná ustanovení a právní předpisy zřizující kontrolu ex post umožní v každém případě zajistit přiměřené financování. France Télévisions se domnívá, že - vzhledem k tomu, že kolísání nákladů na její programovou skladbu závisí na jejích redakčních výběrech - je povinna plnit pouze zákonem uložené povinnosti veřejné služby a že má Francouzská republika naprostou volnost při vymezování jejich obsahu. Tyto povinnosti se kromě toho projevují v požadavku na sledovanost, který se ukončením vysílání reklamních spotů nezmírnil. Naopak bude muset být získán větší počet programů.
(56)
Televizní kanál Métropole Télévisions (M6) má ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 za to, že zamýšlený systém financování představuje státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU, zejména pokud by nebyly splněny druhá a čtvrtá podmínka judikatury Altmark: vyrovnávací platbu založenou na odhadu ztráty obchodních příjmů, které jsou svou povahou (a v praxi) proměnlivé, nelze považovat za vycházející z objektivních a transparentních výpočetních parametrů nákladů veřejné služby. Základem pro výpočet kromě toho nejsou náklady průměrného a řádně řízeného podniku tohoto odvětví, nýbrž náklady skupiny France Télévisions, která je podle četných informací řízena neefektivně, což zvyšuje náklady veřejné služby, které společenství nese.
(57)
Pokud jde o slučitelnost opatření s vnitřním trhem, M6 má za to, že zamýšlený systém financování je nezákonný, neboť strukturálně vede k nadměrné vyrovnávací platbě za náklady veřejné služby. Směrnice Komise (ES) č. 2006/111/ES ze dne 16. listopadu 2006 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř jednotlivých podniků (12) ukládá Francii, aby veškeré náklady a výnosy služby obecného zájmu byly správně přičteny na základě důsledně uplatňovaných zásad analytického účetnictví. Jak však zdůraznil Účetní dvůr, France Télévisions takové účetní nástroje nemá. K výpočtu výše vyrovnávací platby by tedy nemohl sloužit žádný objektivní údaj. K nadměrné vyrovnávací platbě by nevyhnutelně došlo, neboť dotace je vypočtena na základě příjmů z obchodní činnosti, které nespadají do poslání veřejné služby, ani nemohou být zohledněny v jejích nákladech. Nahodilá povaha odhadů ušlých příjmů a neexistence analýzy nákladů by nevyhnutelně způsobily také nadměrnou vyrovnávací platbu.
(58)
Zahrnutí nových poplatků do mechanismu financování zhoršuje negativní dopady podpor na trhy, na nichž se nakupují audiovizuální práva a kde špatné řízení France Télévisions zaštítěné veřejnými podporami zvyšuje náklady konkurentů, a na reklamní činnost, kterou France Télévisions přenese do oblasti sponzorování, aniž by kanál M6 s ohledem na svůj odlišný profil sledovanosti mohl obsadit prostor, který France Télévisions opustila. Za těchto podmínek by mohlo být oprávněné pouze financování ex post. Mechanismus by byl tudíž strukturálně nezákonný, pokud by nebyly zavedeny mechanismy nezávislé kontroly ex post, která by zaručila, že nedojde k nadměrné vyrovnávací platbě na základě reálných číselných údajů, přičemž podle M6 by zavedení těchto mechanismů ve Francii by bylo neúčinné.
(59)
Ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 staví televizní kanál Télévision Française 1 (TF 1) reformu financování France Télévisions do kontextu strukturálních změn ovlivňujících trh s reklamou, na němž dochází k silnému rozvoji internetu. Televize představovala v roce 2008 pouze asi 11 % z 33 miliard EUR výdajů na komunikace inzerentů. Obrat z reklamy televizních kanálů vysílajících pozemní digitální cestou vzrostl od ledna do září 2009 o 60 % oproti poklesu o 8 % v případě všech tří soukromých kanálů v historii televize. Daně a poplatky odvedené TF1 za rok 2008 představují 60 % jeho výsledku. Víceleté smlouvy o nabývání vysílacích práv, cenová inflace a nepružnost nákladů včetně nákladů na programovou skladbu, jež jsou způsobeny právními požadavky v oblasti produkce a vysílání francouzských a evropských děl, jež představují 30 % z celkového objemu poplatků, zmenšují podle TF1 jeho manévrovací prostor. Skutečnost, že bude podléhat novému audiovizuálnímu poplatku, by posílila narušení hospodářské soutěže na trhu.
(60)
Možný přesun poptávky inzerentů na TF1 je veřejně oznámeným předmětem poplatku z audiovizuální reklamy. Nejenže k očekávanému přesunu obratu ve výši 350 milionů EUR na všechny tři pozemní televizní kanály v roce 2009 nedošlo, tyto kanály dokonce vykázaly pokles o 450 milionů EUR oproti odhadům. Kromě toho by byl rozsah tohoto přesunu každopádně omezen právními předpisy, které při provádění práva Evropské unie omezují čas vysílání reklam na maximálně dvanáct minut za jednu vysílací hodinu, pokud se nepřekročí celodenní průměr šesti minut za hodinu.
(61)
TF1 se domnívá, že poplatek představuje státní podporu ze dvou důvodů: tím, že France Télévisions již ve skutečnosti nebude povinna platit poplatek po 30. listopadu 2011 (k tomuto datu bude povinna ukončit vysílání reklamních spotů a částky za ně inkasované tvoří základ poplatku), a za druhé tím, že France Télévisions obdrží zdroje takto získané, neboť z četných vládních a parlamentních prohlášení při debatách o návrhu zákona vyplývá, že tento poplatek je určen na financování podpory. Při posuzování podpory by tedy měl být vzat v úvahu režim zdanění určený na financování podpory, a to nezávisle na jeho zákonnosti.
(62)
Kanál TF1 se domnívá, že jeho povinnosti jsou srovnatelné a s povinnostmi skupiny France Télévisions, jejíž programy se takřka neliší od jejích. I když TF1 vítá přepracování smlouvy o cílech a prostředcích a seznamu úkolů a povinností v důsledku reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, má s odvoláním na stanovisko Účetního dvora za to, že nabídka veřejnoprávního vysílání je nedostatečně individualizována. Tak je zdůrazněno, že v dřívějších seznamech úkolů a povinností představovaly kvantitativní povinnosti vysílání 10 % programové skladby.
(63)
Stejně tak nedostatečná je kontrola nákladů a kvalita řízení France Télévisions, jež způsobují, že veřejná služba není poskytována za nejnižší náklady pro společenství a vzniká riziko nadměrné vyrovnávací platby. Komise by také v tomto ohledu měla prověřit růst zisků z obchodních činností, synergické účinky, které by měly po roce 2009 vyplynout ze založení jediného podniku France Télévisions, a sebemenší tlak na náklady na programovou skladbu vyplývající z menší závislosti inzerentů.
V. PŘIPOMÍNKY FRANCOUZSKÉ REPUBLIKY
(64)
Pokud jde o použití čl. 106 odst. 2 SFEU, Francouzská republika se ve svých připomínkách předaných dne 7. října 2009 a následně upřesněných odvolává zejména na pochybnosti Komise vyjádřené na jednu stranu ohledně přiměřenosti veřejného financování a rizika nadměrné vyrovnávací platby, na stranu druhou ohledně zohlednění nových poplatků zavedených reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání za účelem posouzení slučitelnosti oznámeného opatření s vnitřním trhem.
V.1 Přiměřenost financování a kontrola ex-post rizika nadměrné vyrovnávací platby
(65)
Francouzská republika upřesňuje, že oznámené opatření není vyrovnávací platbou za ztrátu příjmů skupiny France Télévisions z reklamy, i když odhadované částky uvedené pro informaci k tomu přihlížejí, nýbrž jde o financování určené ke krytí nákladů na plnění poslání veřejné služby. Potřeby financování se budou muset vyvíjet v závislosti na změnách nákladů na programovou skladbu, na kolísání příjmů z obchodní činnosti nebo na vysílacích prostředcích.
(66)
Francouzská republika zdůrazňuje, že potvrzení ex ante týkající se neexistence rizika nadměrné vyrovnávací platby je nutno provést ověřením existence kontrolních mechanismů stanovených právními a správními předpisy v souladu s judikaturou a prováděcí praxí Komise, a nikoli s ohledem na uvedené odhadované orientační částky dotace a budoucích nákladů. Orientační částky jsou uvedeny pro ilustraci na základě obchodního plánu schváleného orgány dozoru a France Télévisions. Metoda výpočtu dotace nespočívá v odhadu snížení příjmů France Télévisions z reklamy. Výpočet bude spočívat v obecném vzorci: pro každý rok bude kombinovaná částka příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání a rozpočtové dotace - při dodržení závazků Francouzské republiky a kontrolních mechanismů ex post stanovených právními a správními předpisy - úměrná nákladům na poslání veřejné služby France Télévisions sníženým o příjmy z obchodní činnosti.
(67)
Kromě toho, pokud jde o nové inovativní audiovizuální služby uvedené ve sdělení o vysílání, Francouzská republika zdůrazňuje, že některé jsou již uvedeny v novém seznamu úkolů a povinností France Télévisions a v pozměněné smlouvě o cílech a prostředcích, které byly a budou předmětem předběžných a pravidelných kontrol a konzultací, jež jsou popsány výše. Pokud jde o budoucí vývoj, Francie se domnívá, že zavedení každé významné nové služby musí být zapracováno do smlouvy o cílech a prostředcích, na niž se budou vztahovat tytéž kontroly.
(68)
Kromě toho, vzhledem k nabytí účinnosti sdělení o vysílání po zahájení tohoto řízení se Francouzská republika zavazuje ke zdokonalení svého systému finanční kontroly ex post, aby vyhověla nově upřesněným pravidlům tohoto sdělení ve věci mechanismu finanční kontroly. Bylo tak stanoveno, že se změní článek 2 nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007. Účelem této změny je:
-
zajistit, aby zpráva o oddělených účtech - což je požadavek umožňující zajistit kontrolu, zda nedošlo k nadměrné vyrovnávací platbě - byla, podobně jako zpráva podle článku 3, kontrolována externím subjektem, jehož výběr podléhá schválení ministra odpovědného za komunikace, předána tomuto ministrovi, jakož i národnímu shromáždění a senátu, a vyhotovena na náklady France Télévisions,
-
zdokonalit funkční mechanismus schopný zajistit skutečné navrácení případných nadměrných vyrovnávacích plateb nebo křížových dotací, které by tyto oddělené účty odhalily a které by nebyly slučitelné s článkem 53 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, jakož i se sdělením Komise o vysílání.
(69)
Francouzské orgány se za účelem zdokonalení informovanosti Komise v průběhu prvních let reformy, která byla zahájena zákonem č. 2009-258 ze dne 5. března 2009, rovněž zavazují sdělovat Komisi v letech 2010 až 2013:
-
zprávy vypracované podle článků 2 a 3 výše uvedeného pozměněného nařízení ve lhůtě nejpozději šesti měsíců po schválení účtů valnou hromadou, včetně údajů týkajících se vývoje podílů na trhu s reklamou od roku 2007,
-
veřejné údaje o monitoringu plnění poslání veřejné služby France Télévisions, jako je výroční zpráva o televizních kanálech vypracovaná Nejvyšší radou pro audiovizuální vysílání (ustanoveno článkem 18 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986) a zápis ze slyšení prezidenta France Télévisions před parlamentními výbory (kulturní a finanční výbory národního shromáždění a senátu) ohledně ročního plnění smlouvy o cílech a prostředcích (jak stanoví článek 53 výše uvedeného zákona).
V.2 Zohlednění nových poplatků zavedených reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání
(70)
Francouzská republika má za to, že ve svém oznámení nepřihlédla k novým poplatkům z reklamy a elektronických komunikací. I když byly tyto poplatky zavedeny stejným legislativním nástrojem, kterým byla zavedena reforma, nespadají do oznámeného opatření.
(71)
Francouzská republika upřesňuje, že veřejná prohlášení před hlasováním o zákonu, o němž se zmiňuje rozhodnutí o zahájení řízení, později popřená ustanoveními tohoto zákona, nepostačují ke zjištění vztahu závazného určení mezi poplatky a financováním podpory podle práva Evropské unie. Podle francouzského práva jsou tyto poplatky vybírány ve prospěch souhrnného státního rozpočtu, přispívají k financování veškerých veřejných výdajů a odpovídají zásadám rozpočtové univerzálnosti a jednotnosti, které jsou součástí ústavnosti veřejných financí jako celku. Podle článku 36 ústavního zákona ze dne 1. srpna 2001 o rozpočtových zákonech může částečné nebo úplné přidělení zdroje určeného ve prospěch státu právnické osobě vyplývat pouze z výslovného ustanovení rozpočtového zákona, který v daném případě neexistuje.
(72)
Francouzská republika kromě toho zdůrazňuje, že neexistuje návrh směřující k vytvoření vztahu závazného určení mezi uvedenými poplatky a financováním France Télévisions. Upřesňuje, že pokud by měla být zvažována změna struktury režimu, francouzské orgány by přikročily k novému oznámení Komisi podle ustanovení čl. 108 odst. 3 SFEU.
VI. POSOUZENÍ PODPORY
VI.1 Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
(73)
Článek 107 odst. 1 SFEU stanoví, že: „Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“. Tyto prováděcí podmínky jsou zkoumány níže:
VI.1.1 Státní zdroje
(74)
Rozpočtové podpory, které jsou předmětem tohoto oznámení, budou každoročně začleněny do rozpočtového zákona stanovujícího rozpočet francouzského státu. Jedná se tedy o opatření poskytnutá prostřednictvím státních zdrojů.
VI.1.2 Selektivní hospodářské zvýhodnění
(75)
Mechanismus rozpočtové podpory doplňující veřejné zdroje poskytnuté skupině France Télévisions je selektivní, neboť z něho bude mít výhody pouze France Télévisions. Roční rozpočtová podpora provozu, která má zejména umožnit, aby podnik pokračoval v činnosti, jej ochrání před ztrátou obchodních příjmů z reklamy, které až dosud částečně financovaly jeho výdaje a investice. France Télévisions tak bude moci dosáhnout takového podílu sledovanosti, který by bez rozpočtové podpory nemohla očekávat. Dostává se jí tak hospodářského zvýhodnění, jehož by nemohla dosáhnout jiným způsobem, nebo v tomto případě podpory, kterou by za jiných tržních podmínek, to znamená takových, za nichž působí její soukromí konkurenti, nezískala.
(76)
Komise kromě toho poznamenává, že Francouzská republika nevyslovila připomínky zpochybňující hodnocení Komise v rozhodnutí o zahájení řízení v tom ohledu, že by plánované dotace nesplňovaly kumulativní kritéria judikatury Altmark, a poskytovaly by tudíž hospodářské zvýhodnění představující státní podporu (13). Kromě toho poznamenává, že bez újmy na pozdějším vývoji řízení a výsledků France Télévisions v budoucích letech, zpráva francouzského Účetního dvora o France Télévisions - která byla zveřejněna v říjnu 2009 po rozhodnutí o zahájení řízení - podporuje její argumentaci, podle níž čtvrtá podmínka nebyla splněna.
(77)
Z předchozího zkrátka vyplývá, že rozpočtové podpory pouze pro skupinu France Télévisions prostřednictvím finančních zdrojů francouzského státu poskytují tomuto podniku selektivní zvýhodnění.
VI.1.3 Narušení hospodářské soutěže a nepříznivý vliv na obchod mezi členskými státy
(78)
France Télévisions působí v oblasti produkce a vysílání programů, které komerčně využívá, a to zejména vysíláním placené reklamy inzerentů nebo sponzorovaných programů ve své programové tvorbě a prodejem svých vysílacích práv nebo nákupem takových práv. Tyto obchodní činnosti jsou prováděny v konkurenci s jinými televizními kanály, jako například TF1, M6 a Canal+, zejména ve Francii, kde France Télévisions, jak zdůrazňují francouzské orgány, představuje čelní audiovizuální skupinu. Podíl France Télévisions by v roce 2010 měl činit asi 10 %, což by z ní stále činilo třetího nejvýznamnějšího dodavatele na francouzském trhu.
(79)
Až do termínu zrušení komerční reklamy koncem roku 2011 bude France Télévisions nadále působit na francouzském trhu televizní komerční reklamy v konkurenci s jinými provozovateli vysílání, i když vysílací časy budou omezeny. France Télévisions bude moci i po roce 2011 nabízet své služby inzerentům v oblasti reklamy na výrobky pod jejich obecným označením nebo v oblasti sponzorování pořadů v konkurenci s ostatními provozovateli vysílání působícími ve Francii. I když konkurenti France Télévisions plně využijí téměř úplného ústupu France Télévisions z trhu s reklamou, ke kterému došlo následkem reformy, France Télévisions bude na tomto trhu přesto nadále působit. Na základě odhadů příjmů z reklamy a sponzorování France Télévisions, které předložily francouzské orgány, si France Télévisions co do obratu a tržního podílu stálých konkurentů ve srovnání s rokem 2007 udrží v roce 2012 ještě 3,3 % trhu oproti více než zhruba 50 % v případě TF1 a 20 % v případě M6.
(80)
France Télévisions bude moci dosáhnout podílu na sledovanosti, kterého by nemohla dosáhnout bez dotčené rozpočtové podpory, což může mít dopad na sledovanost jiných provozovatelů vysílání, a tudíž na jejich obchodní činnost, čímž by došlo k porušení podmínek hospodářské soutěže. France Télévisions každopádně bude také nadále působit na trzích nákupu a prodeje audiovizuálních práv, její vyjednávací možnosti zůstanou díky uvedené podpoře zachovány. Pokračující investování do programové tvorby, které rozpočtové podpory umožňují, ovlivňuje tudíž míru, v níž může France Télévisions na těchto trzích nakupovat nebo prodávat.
(81)
Z výše uvedeného vyplývá, že rozpočtové podpory prostřednictvím finančních zdrojů francouzského státu pouze ve prospěch skupiny France Télévisions narušují nebo přinejmenším ohrožují hospodářskou soutěž v komerčním provozování vysílání ve Francii a v určité míře v jiných členských státech, kde se programy France Télévisions vysílají.
(82)
Trhy prodeje a nákupu audiovizuálních programů a vysílacích práv, na nichž France Télévisions působí, mají mezinárodní rozměr, i když nabytí práv je obvykle územně omezeno hranicemi členského státu. Kromě toho je vysílání programů France Télévisions, které může pokračovat díky státní podpoře, přijímáno v dalších členských státech, například v Belgii a v Lucembursku. France Télévisions vysílá také programy prostřednictvím internetu, které jsou dostupné i mimo území Francie.
(83)
Za těchto podmínek mohou zamýšlené rozpočtové podpory porušit podmínky hospodářské soutěže a nepříznivě ovlivnit obchod mezi členskými státy.
VI.1.4 Závěr ohledně existence státní podpory
(84)
Vzhledem k výše uvedenému představují rozpočtové podpory, které Francouzská republika zamýšlí poskytnout France Télévisions, státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jejíž slučitelnost s vnitřním trhem je nutno posoudit.
VI.2 Slučitelnost podle čl. 106 odst. 2 SFEU
(85)
Ustanovení čl. 106 odst. 2 SFEU stanoví, že „podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu nebo ty, které mají povahu fiskálního monopolu, podléhají pravidlům obsaženým ve Smlouvách, zejména pravidlům hospodářské soutěže, pokud uplatnění těchto pravidel nebrání právně nebo fakticky plnění zvláštních úkolů, které jim byly svěřeny. Rozvoj obchodu nesmí být dotčen v míře, která by byla v rozporu se zájmem Unie“.
(86)
Komise ve svém sdělení o vysílání formuluje zásady, jimiž se řídí při uplatňování článku 107 a čl. 106 odst. 2 SFEU o financování organizací veřejnoprávního vysílání státem. Posouzení Komise se v tomto ohledu týká obou následujících hledisek:
-
existence přesné a jasné definice poslání veřejné služby v úředním aktu, včetně poskytování významných nových služeb, podléhající mechanismům účinné kontroly subjektem nezávislým na provozovateli vysílání,
-
přiměřenost a transparentnost veřejného financování vyrovnávacích plateb nezbytných k tomuto poslání, aniž by vyrovnávací platby převýšily částku čistých nákladů poslání veřejné služby, které také podléhá účinným kontrolám.
VI.2.1 Přesná a jasná definice poslání veřejné služby v úředním aktu podléhající účinným kontrolám
(87)
Jak bylo upřesněno výše, Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení a z důvodů v něm uvedených nevyslovila pochybnosti ani ohledně přiměřenosti definice poslání veřejné služby a zmocnění k němu, které bylo France Télévisions uloženo úředními akty, ani ohledně přiměřenosti prováděných externích kontrol způsobu, jímž France Télévisions plní uložené povinnosti, jak byly popsány výše. Komise má tudíž za to, že příslušná ustanovení pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 (články 43-11, 44, 48 a 53) a jeho prováděcí nařízení nebo úřední akty týkající se zejména seznamu úkolů a povinností (nařízení č. 2009-796 ze dne 23. června 2009) a smlouvy o cílech a prostředcích jsou v souladu s prováděcími pravidly čl. 106 odst. 2 SFEU, která se týkají posuzování podpor, jež jsou poskytovány službám veřejnoprávního vysílání a uvedeny ve sdělení o vysílání.
(88)
Tento závěr se shodoval s dřívějšími závěry Komise v této věci podle tehdy platného sdělení, v jejích rozhodnutích z let 2003 a 2005 o France 2 a France 3 a z let 2008 a 2009 o France Télévisions.
(89)
Proto je zbytečné zkoumat celkem obecné připomínky, kterými se určité zúčastněné strany snaží potvrdit údajnou podobnost programové tvorby veřejnoprávních televizí a konkurentů, které jsou ve skutečnosti v rozporu s připomínkami jiných zúčastněných stran a které nemohou toto hodnocení změnit.
(90)
Pozměněný zákon č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků definuje rozsáhle, kvalitativně, avšak přesně povinnosti veřejné služby France Télévisions. Ta se musí zejména zaměřit na širokou veřejnost a předkládat různorodou nabídku odpovídající uloženému cíli při zohlednění hledisek pluralismu a demokratických, sociálních, občanských a kulturních potřeb společnosti. To, že jsou určití konkurenti z důvodu svého členství v Evropské vysílací unii povinni (UER) dodržovat stanovy této unie, jak zdůrazňuje FFTCE, nevytváří překážku zvláštním povinnostem veřejné služby uvedeným v úředních aktech Francouzské republiky, které jsou na rozdíl od povinností vyplývajících z členství v UER uloženy pouze France Télévisions.
(91)
Povinnosti France Télévisions jsou kromě toho v případě potřeby upřesněny ještě v seznamu úkolů a povinností a smlouvě o cílech a prostředcích a doplněny přesnými a kvantifikovanými ukazateli, jichž má být dosaženo v jejich programové skladbě a jimiž se nemusí konkurenční provozovatelé vysílání řídit. Veřejné prostředky jsou přidělovány France Télévisions proto, aby mohla dosáhnout cílů a splnit povinnosti veřejné služby, které jsou stanoveny právními a správními předpisy v obecném zájmu, kdežto soukromé zdroje jsou přidělovány konkurenčním provozovatelům vysílání za čistě výdělečným účelem. Stejně tak existence omezení stanovených předpisy nebo dobrovolně přijatých subjekty při provozování vysílání sama o sobě neznamená, že nabídka veřejnoprávních a soukromých provozovatelů vysílání je nerozlišená. Plnění těchto povinností veřejné služby vyplývajících ze zákona kromě toho podléhá - na rozdíl od povinností vyplývajících z členství v UER - pravidelným externím kontrolám, zejména parlamentním.
(92)
Mimo to SACD zdůrazňuje intenzivní angažování France Télévisions ve prospěch původní francouzské audiovizuální a filmové tvorby ve srovnání s konkurenty, na něž se vztahují mnohem menší povinnosti. Je jisté, že SACD ve svých připomínkách nijak nepodporuje ani nevysvětluje důvody, proč by měla být dovážená nefrancouzská díla, případně díla z jiných členských států, méně kvalitní než ta, která bude financovat France Télévisions. Pevné angažování ve prospěch původní tvorby, zvýšené výslovně i ve srovnání s konkurenty, totiž přispívá k uspokojení sociálních a kulturních potřeb francouzské společnosti, které musí programová tvorba France Télévisions vzhledem ke svým povinnostem služby obecného zájmu uspokojovat, a je s těmito potřebami přímo spojeno.
(93)
S ohledem na informace, které poskytla Francouzská republika, musí být toto kladné hodnocení definice a kontroly poslání veřejné služby France Télévisions rozšířeno na mechanismy určené k zavedení nových významných audiovizuálních služeb ve smyslu sdělení o vysílání, které nabylo účinnosti po rozhodnutí o zahájení tohoto řízení. Tyto služby, které rozšiřují programovou nabídku vysílání na jiné nosiče nebo formáty, jsou začleněny do seznamů úkolů a povinností a do smluv o cílech a prostředcích France Télévisions, které mimo jiné upřesňují a tlumočí zákonem stanovená poslání služby obecného hospodářského zájmu. Tyto dokumenty byly přijaty nařízením, jak je uvedeno výše, takže nové, již plánované služby a případné budoucí služby jsou předmětem stejných specifických postupů konzultace ex ante a kontroly ex post každoročního plnění, jako je tomu u uvedených poslání.
(94)
Je tedy vcelku zřejmé, že definice poslání veřejné služby, jíž byla pověřena France Télévisions, jakož i příslušné mechanismy kontroly, jsou v souladu s pravidly a zásadami stanovenými sdělením o vysílání, které samotné vycházejí z judikatury soudů Evropské unie.
VI.2.2 Přiměřenost a transparentnost veřejného financování
(95)
Mechanismus financování, který oznámila Francouzská republika a jehož součástí je každoroční dotace na vyrovnání úbytku a poté zániku reklamních spotů, má být víceletý a má tudíž fungovat i po zákonem stanoveném datu ukončení vysílání reklamních spotů; ve skutečnosti se jedná o listopad 2011.
(96)
Každoroční veřejné financování bude zahrnovat přidělení části zdrojů z příspěvku na veřejnoprávní vysílání, dříve poplatku, a roční dotaci podle zákona č. 2009-258 ze dne 5. března 2009. Ke stávající podpoře schválené Komisí rozhodnutím ze dne 20. dubna 2005, kterou plánovaný mechanismus nemění, se tudíž připojí rozpočtová podpora, jejíž přesnou výši stanoví každoročně rozpočtový zákon pro běžné finanční období. Francouzská republika ve svých připomínkách upřesňuje, že výše roční dotace bude stanovena ex ante před každým finančním obdobím na základě odhadovaných čistých nákladů veřejné služby.
(97)
To ostatně vyplývá z odhadů, které pro ilustraci poskytly francouzské orgány jako odpověď na pochybnosti Komise vyslovené v rozhodnutí o zahájení řízení. Komise bere na vědomí orientační charakter, který francouzské orgány přisuzují odhadům v obchodním plánu, a uznává, že pro podnik pověřený posláním veřejné služby, který za tím účelem musí nést víceleté náklady, je prospěšné, aby měl k dispozici finanční rámec stanovený obchodním plánem zahrnutým do dodatku smlouvy o cílech a prostředcích. Z výše uvedeného vyplývá, že orientační celkové veřejné zdroje, které jsou v něm uvedeny, souvisejí i přes jejich nižší hodnotu s položkami hrubých nákladů na poskytování této služby plánovaných pro období let 2010 až 2012.
(98)
Vzhledem k relativní předvídatelnosti hrubých nákladů, které jsou méně proměnlivé než příjmy z obchodní činnosti sloužící ke stanovení čistých nákladů, orientační číselné údaje v obchodním plánu podporují apriori tvrzení Francouzské republiky ohledně rozhodující povahy kritéria čistých nákladů na veřejnou službu pro stanovení roční částky budoucí dotace. Povinnost finančního vyrovnání od státu, jež stanoví zákon č. 2009-258 ze dne 5. března 2009, vyvolá oznámenou rozpočtovou podporu, aniž by podmínila její výši ve srovnání s případným odhadem ušlých příjmů z reklamy z důvodu zániku reklamních spotů.
(99)
Takový přístup je zřejmě objektivně oprávněný. Vzhledem k dlouhodobé povaze dotace by ke stanovení její výše v poměru k tomu, jaké by byly příjmy z reklamy, kdyby reklamní spoty nebyly zákonem zrušeny, například stanovením její výše podle příjmů před oznámením a zavedením reformy, a případně upravené v závislosti na vývoji trhu s televizní reklamou, docházelo čím dále tím svévolněji. Kdyby výše dotace byla takto vypočtena v poměru k předpokládaným příjmům, výraznější snížení hrubých nákladů na veřejnou službu, než se plánovalo, vyplývající například z budoucích synergických účinků při založení jediného podniku France Télévisions by mohlo vyvolat riziko nadměrné vyrovnávací platby z veřejných zdrojů.
(100)
Způsob výpočtu roční dotace v poměru k nákladům na poslání veřejné služby sníženým o nadále existující čisté příjmy z obchodní činnosti je mimo jiné v souladu se závazkem Francouzské republiky vyjádřeným nyní v článku 44 pozměněného zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků a v článku 2 nařízení o finančních vztazích mezi francouzským státem a subjekty odvětví veřejnoprávního vysílání, aby veřejné zdroje přidělené France Télévisions nepřevýšily čisté náklady na plnění povinností veřejné služby, jimiž byla pověřena. Jak připomínají francouzské orgány, tento závazek a výše uvedená ustanovení jsou plně použitelná pro oznámenou rozpočtovou podporu a pro mechanismus ročního veřejného financování, jehož bude od nynějška nedělitelnou částí.
(101)
V důsledku toho se způsob výpočtu každoroční dotace v poměru k čistým nákladům poslání veřejné služby - a tudíž sníženým o nadále existující čisté příjmy z obchodní činnosti - jeví jako přiměřený ve smyslu sdělení Komise o vysílání.
(102)
V tomto ohledu nemohou protichůdné připomínky určitých zúčastněných stran tento závěr vyvrátit:
-
připomínky FFTCE prohlašující, že vyrovnávací platba za ušlý zisk z příjmů z reklamy, které nejsou součástí poslání veřejné služby, nespadá do financování tohoto poslání, nelze brát v úvahu, stejně jako připomínky M6 ohledně proměnlivosti, a tudíž nepřesnosti odhadů ztráty příjmů z obchodní činnosti; roční výše dotace musí být stanovena ex ante v závislosti na čistých nákladech veřejné služby France Télévisions, odhady výše dotace, které poskytla Francouzská republika na roky 2010, 2011 a 2012, jsou mimo jiné čistě orientační,
-
připomínky kanálu M6 potvrzující, že údajná neexistence nástrojů analytického účetnictví ve France Télévisions, na niž poukázal francouzský Účetní dvůr, strukturálně vede k nadměrné vyrovnávací platbě tím, že se dotace zakládá na neobjektivních složkách nákladů, nejsou stejně jako připomínky TF1 ohledně nadměrné vyrovnávací platby za nekontrolované nebo nesprávně řízené náklady odůvodněné; za prvé, Účetní dvůr poukázal v září 2009 na neexistenci kontrolních řídících nástrojů, které by na úrovni skupiny France Télévisions integrovaly nástroje analytického účetnictví dceřiných společností, a nikoli na neexistenci jakýchkoli řídících nástrojů analytického účetnictví; každá společnost skupiny France Télévisions analytické účetnictví vede.
-
Za druhé, posuzování slučitelnosti vyrovnávací platby s vnitřním trhem se na rozdíl od posuzování existence hospodářského zvýhodnění France Télévisions netýká nákladů, které by v odvětví vynaložil průměrný a řádně řízený podnik při poskytování služby obecného zájmu, nýbrž nákladů, které skutečně vynaloží France Télévisions, a to včetně stanoveného budoucího snížení; jak bylo ovšem uvedeno výše, celková výše veřejných zdrojů, která má být vyplacena France Télévisions, bude a priori nižší než náklady vynaložené na poskytování veřejné služby a bude určena tak, aby po odečtení čistých příjmů z obchodní činnosti nedošlo k nadměrným vyrovnávacím platbám.
(103)
Tyto neopodstatněné připomínky, pokud jde o předběžné stanovení výše každoročních dotací, mimo jiné neberou v úvahu existenci mechanismů kontroly ex post. Jak se uvádí níže, po každoročním předběžném stanovení výše dotace v rozpočtovém zákoně pro dané finanční období totiž následují mechanismy kontroly ex post, popřípadě vrácení dotace.
(104)
Sdělení o vysílání stanoví, že členské státy musejí zavést vhodné mechanismy k zamezení jakékoli nadměrné vyrovnávací platby a pravidelně kontrolovat využívání veřejného financování. Účinnost kontroly, jak byla upřesněna ve sdělení, by měla vyplynout z jejího pravidelného provádění nezávislým subjektem ve spojení s mechanismy pro vrácení případných nadměrných vyrovnávacích plateb nebo pro správné určení případných rezerv v následujícím období, které nepřevyšují 10 % každoročních nákladů veřejné služby na jedné straně, nebo případných křížových dotací na straně druhé.
(105)
Článek 44 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 upřesňuje, že „veřejné zdroje přidělené subjektům veřejnoprávního audiovizuálního odvětví jako vyrovnání za povinnosti veřejné služby, které jim byly uloženy, nepřesahují výši nákladů na plnění uvedených povinností“. Toto ustanovení vyplývá ze závazků Francouzské republiky výslovně začlenit do zákona zásadu neposkytování nadměrných vyrovnávacích plateb za povinnosti veřejné služby stanovenou v rámci řízení, které vedlo k rozhodnutí Komise o slučitelnosti ze dne 20. dubna 2005 týkajícím se použití zdrojů z televizních poplatků (14).
(106)
Nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007 o finančních vztazích mezi státem a organizacemi veřejného sektoru audiovizuální komunikace zahrnuje do svého článku 2 stejná ustanovení jako článek 53 zákona ze dne 30. září 1986 s přihlédnutím k „přímým nebo nepřímým příjmům získaným z poslání veřejné služby“ a upřesňuje, že náklady na výkon veřejné služby byly určeny pomocí oddělených účtů. Nařízení v článku 3 stanoví, že France Télévisions a její dceřiné společnosti musí dodržovat při všech obchodních činnostech obvyklé tržní podmínky a že externí subjekt vypracuje roční zprávu o plnění této povinnosti, která bude předávána odpovědnému ministrovi, národnímu shromáždění a senátu. Na toto poslední ustanovení se odkazovalo také v závazcích Francouzské republiky uvedených v rozhodnutí Komise ze dne 20. dubna 2005, které je ve výše zmíněno v 7. bodě odůvodnění.
(107)
Tribunál Evropské unie rozhodl, že jak ustanovení potvrzující zásadu neposkytování nadměrných vyrovnávacích plateb, tak kontrola a prověrky podmínek, jimiž se France Télévisions řídí při svých obchodních činnostech, plně reagují na obavy, které Komise vyjádřila v průběhu řízení, jež vedlo k rozhodnutí ze dne 20. dubna 2005 (15). Tribunál ostatně potvrdil přiměřenost kontrol prováděných ex post a týkajících se dodržování těchto závazků (16).
(108)
Komise obdržela a prozkoumala zprávy o provádění článků 2 a 3 nařízení, které se týkají finančních období 2007 a 2008 (zprávy vypracované podle článku 3 nařízení, které byly za rok 2007 schváleny auditory společností PriceWaterhouseCoopers a KPMG a za rok 2008 společností Cabinet Rise), jakož i návrh zprávy za rok 2009 podle článku 2. V dostupných zprávách se dospělo k závěru, že veřejné zdroje přidělené skupině France Télévisions nepřesáhly čisté náklady na plnění povinností veřejné služby, jež byly France Télévisions uloženy, a že France Télévisions dodržovala obvyklé tržní podmínky při všech svých obchodních činnostech. Což tedy vylučuje případné křížové dotace mezi obchodními činnostmi a činnostmi veřejné služby. Na rozdíl od toho, co tvrdí zejména M6, z dotyčných zpráv mimo jiné vyplývá, že je pomocí stávajících účetních nástrojů možné zřídit nákladové a příjmové účty veřejné služby jednotlivých kanálů France Télévisions.
(109)
Podmínky kontroly ex post veřejných zdrojů stanovené nařízením č. 2007-958 se použijí na oznámenou rozpočtovou podporu. Celkové veřejné zdroje přidělené France Télévisions nepostačovaly od zavedení kontroly ke krytí čistých nákladů na plnění povinností veřejné služby, takže otázka poskytnutí případné nadměrné vyrovnávací platby nevyvstala. Ze střednědobých odhadů nákladů a příjmů uvedených v obchodním plánu a shrnutých pro ilustraci ve výše uvedené tabulce 1 vyplývá, že se v roce 2012 počítá s mírným přebytkem, který by měl být v případě, že se potvrdí a že není nezbytný ke snížení plánovaných schodků v letech 2010 a 2011, za běžných podmínek přednostně určen na výdaje ve prospěch audiovizuální tvorby.
(110)
Francouzská republika se v každém případě zavázala ke změně článku 2 nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007, aby uvedla stávající mechanismus do souladu s upřesněními, které byly v roce 2009 nově zavedeny sdělením o vysílání. Cílem takového postupu je, aby:
-
se zajistilo, že roční zpráva o oddělených účtech bude, podobně jako zpráva podle článku 3, zkontrolována externím subjektem, jehož výběr podléhá schválení ministra odpovědného za komunikace, předána tomuto ministrovi, jakož i národnímu shromáždění a senátu, a vyhotovena na náklady France Télévisions,
-
se zdokonalil funkční mechanismus schopný zajistit skutečné navrácení případných nadměrných vyrovnávacích plateb nebo křížových dotací, které by tyto oddělené účty odhalily a které by nebyly slučitelné s článkem 53 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, jakož i se sdělením o vysílání.
(111)
Za těchto podmínek je zřejmé, že Francouzská republika zavede vhodné mechanismy pravidelné a účinné kontroly využívání veřejného financování, aby předešla jakékoli nadměrné vyrovnávací platbě nebo křížové dotaci, jak stanoví sdělení o vysílání.
(112)
Vzhledem k předchozímu je zřejmé, že možná konkurenční omezení vyplývající z působení France Télévisions na komerčních trzích budou i po úplném zavedení reformy celkem limitována. Toto působení bude pravděpodobně velmi omezené a předvídatelným účinkem reformy bude byť částečné přesunutí poptávky po televizní reklamě na konkurenty France Télévisions.
(113)
Jak totiž upozorňuje dopis, který zveřejnilo sedm soukromých televizních nebo rozhlasových stanic, dovedení reformy do konce až do zániku reklamních spotů France Télévisions by mohlo: „poskytnout soukromým médiím možnosti oživení, které potřebují“, kdežto zachování reklamních spotů: „by mělo neblahý dopad na všechna francouzská média a podstatně by změnilo hospodářské vyhlídky účastníků…“ (17).
(114)
Jinak řečeno, částečný ústup France Télévisions a změna orientace struktury jejích příjmů (obchodních nebo z veřejných vyrovnávacích plateb) na vysílání programů odpovídajících jejímu poslání obecného zájmu, bez přímého finančního vyrovnání za sledovanost, zmenšují možná konkurenční omezení na konkurenčních trzích, na nichž France Télévisions působí. Tento ústup otevírá prostor, který by mohly obsadit nově příchozí subjekty nebo subjekty, jejichž působení na trhu s reklamou je v současnosti omezené, čímž by do budoucna došlo k oživení hospodářské soutěže.
(115)
Z toho vyplývá, že s ohledem na poskytnutou informaci a závazky Francouzské republiky bude cílem veřejného financování umožnit France Télévisions, aby pokryla vynaložené čisté náklady na plnění povinností, které jí byly uloženy, a toto financování se bude muset omezit na uvedené náklady a bude nadále podléhat kontrolám ex post, které splňují kritéria platného sdělení o vysílání. Jelikož France Télévisions mimo jiné omezí své působení na konkurenčních trzích, zamýšlená podpora neohrozí rozvoj obchodu v rozsahu, který by byl v rozporu se zájmy Evropské unie, čímž splní prováděcí podmínky čl. 106 odst. 2 SFEU.
(116)
Kromě toho se Francouzská republika zavazuje, že bude předávat Komisi roční zprávy až do roku 2013, kdy bude reforma veřejnoprávního vysílání dovršena, což umožní monitorovat nejpodstatnější aspekty provádění reformy se zřetelem k pravidlům v oblasti státních podpor, tedy roční vyrovnávací platby a mechanismy kontroly ex post, podmínky, které France Télévisions uplatňuje na své obchodní činnosti, a vývoj jejího postavení na tomto trhu, jakož i každoroční plnění smluv o cílech a prostředcích.
(117)
Vzhledem k rozsahu reformy, k inovacím ve financování poslání veřejné služby France Télévisions, které reforma zavádí, k jejím důsledkům pro vývoj nákladů a příjmů France Télévisions a k nejistému hospodářskému prostředí na trzích, nepříznivě ovlivňujícímu příjmy z obchodní činnosti France Télévisions a jejích konkurentů, může tento závazek umožnit Komisi, aby kontrolovala a blíže monitorovala provádění reformy, stejně jako plnění závazků, které Francouzská republika přijala v rámci tohoto řízení.
(118)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti ohledně existence případného vztahu závazného určení mezi příjmy z nových poplatků z reklamy a elektronických komunikací a roční dotací, která se má vyplácet France Télévisions od roku 2010. Kdyby takový vztah byl zjištěn, musely by být tyto poplatky považovány za nedílnou součást podpory a musely by se stát předmětem přezkumu slučitelnosti podpory s vnitřním trhem. Přestože bylo možno v roce 2009 existenci takového vztahu vyloučit, zejména vzhledem k datu nabytí účinnosti a provádění zákona č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 o veřejnoprávním vysílání, do budoucna přetrvávala pochybnost s ohledem na dosavadní prohlášení nejvyšších francouzských orgánů.
(119)
Z judikatury Soudního dvora potvrzené rozsudkem ze dne 22. prosince 2008 o předběžné otázce ve věci Régie Networks (C-333/07), (bod 99) vyplývá následující: „Aby mohl být poplatek považován za nedílnou součást opatření podpory, musí na základě relevantní vnitrostátní právní úpravy existovat vztah závazného určení mezi dotčeným poplatkem a dotčenou podporou v tom smyslu, že výnos z poplatku je nezbytně určen k financování podpory a přímo ovlivňuje její výši, a v důsledku toho i posouzení slučitelnosti této podpory se společným trhem“ (18). Obě prováděcí podmínky stanovené Soudním dvorem, to znamená platné vnitrostátní předpisy a přímý vliv na výši podpory, jsou zkoumány dále.
(120)
Ve francouzském právu podle článku 36 ústavního zákona ze dne 1. srpna 2001 o rozpočtových zákonech může přidělení zdroje, jenž je určen francouzskému státu, jiné právnické osobě vyplývat pouze z výslovného ustanovení rozpočtového zákona. Rozpočtový zákon by měl tudíž výslovně stanovit, že výnos z poplatků z reklamy a elektronických komunikací zavedených zákonem č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 bude v úplnosti nebo zčásti určen na financování France Télévisions. Takové ustanovení nebylo dodnes přijato. Francouzská republika se do budoucna zavazuje, že v souladu s ustanoveními čl. 108 odst. 3 SFEU přikročí k novému oznámení jakéhokoli návrhu struktury režimu Komisi. Za těchto podmínek nelze stanovit vztah závazného určení mezi oznámenou podporou a novými poplatky podle vnitrostátního práva ve smyslu judikatury Soudního dvora.
(121)
Nadto je zřejmé, že rozhodujícím kritériem pro stanovení roční výše rozpočtové podpory, kumulované s plánovanou výší přidělených zdrojů z audiovizuálních poplatků, bude výše čistých nákladů na povinnosti veřejné služby uložené France Télévisions, a nikoli výše příjmů z nových poplatků. Odhadované náklady na veřejnou službu však jsou a budou předmětem odhadů ex ante ve smlouvě o cílech a prostředcích podle článku 53 pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, roční výše podpory plánovaná v návrhu rozpočtového zákona bude vyměřena v závislosti na plánovaných čistých nákladech a shodnost odhadů a výsledků bude muset být zjištěna a podle potřeby upravena ex post v rámci plánované zprávy podle článku 2 nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007 o finančních vztazích mezi státem a subjekty veřejného audiovizuálního odvětví. Jelikož jsou náklady vynakládány nezávisle na zdrojích vybraných z poplatků, výnos z poplatků nemůže přímo ovlivnit výši podpory. Kromě toho je zřejmé, že sazby poplatků, které původně stanovila francouzská vláda, byly v konečném znění zákona odhlasovaném parlamentem sníženy, aniž by se to projevilo v současném a úměrném snížení dotace, jež má být vyplacena France Télévisions.
(122)
Vzhledem k předchozímu nejsou poplatky z reklamy a elektronických komunikací zavedené zákonem č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 nedílnou součástí podpory, a nemají být tudíž zahrnuty do posuzování její slučitelnosti s vnitřním trhem, na rozdíl od tvrzení určitých dalších zúčastněných stran, tedy ACT, FFTCE, Association des chaînes privées, M6 a TF1.
(123)
Tento závěr se nedotýká slučitelnosti uvedených poplatků a jejich specifických ustanovení jakožto odlišných opatření s právem Evropské unie, zejména pokud se jedná o poplatky z elektronických komunikací, pokud jde o otázky zkoumané v rámci řízení o porušení předpisů č. 2009/5061 s ohledem na směrnici 2002/20/ES nebo směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (19).
(124)
Komise mimo jiné bere na vědomí prohlášení Francie vylučující uvedené poplatky z jejího oznámení, které je předmětem tohoto rozhodnutí.
VII. ZÁVĚRY
(125)
Vzhledem k předchozímu dospěla Komise k závěru, že roční rozpočtovou podporu ve prospěch France Télévisions, uplatněnou jak uvedeno výše, lze prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 106 odst. 2 SFEU, podle zásad a prováděcích pravidel stanovených pro veřejnoprávní vysílání,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora, kterou Francouzská republika hodlá poskytnout ve prospěch France Télévisions v podobě roční rozpočtové podpory podle čl. 53 pododstavce VI pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, je slučitelná s vnitřním trhem v souladu s čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Poskytnutí této podpory je tudíž povoleno.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 20. července 2010.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 20 päivänä heinäkuuta 2010,
valtiontuesta C 27/09 (ex N 34/B/09) Talousarvioavustus, jonka Ranskan tasavalta aikoo toteuttaa France Télévisions -ryhmittymän hyväksi
(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 4918)
(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2011/140/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1) ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1)
Ranskan tasavalta ilmoitti komissiolle 23 päivänä tammikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä aikomuksestaan myöntää France Télévisions -ryhmittymälle jo talousarviolakiin kirjatun 450 miljoonan euron talousarvioavustuksen vuonna 2009. Komissio pyysi 13 päivänä maaliskuuta 2009 lisätietoja, jotka Ranskan tasavalta toimitti 25 päivänä toukokuuta 2009. Ranskan tasavalta laajensi tässä kirjeessä aiempaa ilmoitustaan ilmoittamalla aikovansa perustaa France Télévisions -ryhmittymän julkista rahoitusta varten pysyvän ja monivuotisen mekanismin, johon kuuluu vuotuinen avustus.
(2)
Komissio totesi 1 päivänä syyskuuta 2009 päivätyssä kirjeessä, että vuodeksi 2009 hyväksytty talousarvioavustus soveltui sisämarkkinoille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 106 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Lisäksi se ilmoitti Ranskan tasavallalle päätöksestään aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely uudesta France Télévisions -ryhmittymälle tulevina vuosina kohdennettavasta julkisen rahoituksen mekanismista.
(3)
Ranskan tasavalta esitti huomautuksensa 7 päivänä lokakuuta 2009.
(4)
Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (2). Komissio on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä avustuksesta.
(5)
Komissio on saanut huomautuksia asianomaisilta. Se on toimittanut ne Ranskan tasavallalle lausuntoa varten ja saanut sen lausunnon 15 päivänä tammikuuta 2010 päivätyssä kirjeessä.
(6)
Ranskan tasavalta on toimittanut komissiolle tarkennuksia tai lisätietoja 23 päivänä huhtikuuta, 19 päivänä toukokuuta ja 22 päivänä kesäkuuta 2010.
II RAHOITUSMEKANISMIN YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS
(7)
Tämä päätös koskee monivuotista rahoitusmekanismia France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelutehtävän rahoittamiseksi. Komissio on tarkastellut sen rahoittamista 10 päivänä joulukuuta 2003 (3), 20 päivänä huhtikuuta 2005 (4), 16 päivänä heinäkuuta 2008 (5) ja 1 päivänä syyskuuta 2009 (6) tekemissään päätöksissä. Kyseessä on nyt kuitenkin eri toimenpide kuin vuosien 2003, 2005 ja 2008 päätöksissä. Jäljempänä tarkemmin kuvattavat talousarvioavustukset täydentävät France Télévisions -ryhmittymälle myönnettäviä, televisiolupamaksuista (aikaisempi nimitys ”redevance audiovisuelle”, nyt ”contribution à l’audiovisuel public”) saatavia julkisia varoja, joita on käsitelty komission 20 päivänä huhtikuuta 2005 tekemässä päätöksessä ja joihin uudet säännökset eivät vaikuta, koska niissä on kyse olemassa olevasta tuesta. Näillä molemmilla julkisilla varoilla on tarkoitus kattaa France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelutehtävän kulut, joista on ensin vähennetty ryhmittymälle edelleenkin kertyvien kaupallisten tulojen nettomäärä.
II.1 Pääasiallinen oikeusperusta
(8)
Uuden julkisen rahoituksen mekanismin periaatteista säädetään 5 päivänä maaliskuuta 2009 annetussa laissa nro 2009-258, joka koskee audiovisuaaliviestintää ja television uutta yleishyödyllisen palvelun tehtävää. Ilmoitettu tuki on osa laajempaa laissa säädettyä audiovisuaalialan rakenteiden ja yleishyödyllisen taloudellisen palvelun uudistusta. Laki muuttaa France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun tehtäviä koskevaa lainsäädäntöä ja erityisesti viestinnän vapaudesta 30 päivänä syyskuuta 1986 annettua lakia nro 86/1067. Nämä tehtävät määritellään vielä tarkemmin tehtäväeritelmässä ja France Télévisions -ryhmittymän tavoitteita ja resursseja koskevassa sopimuksessa, jotka hyväksytään viestinnän vapautta koskevan lain täytäntöönpanemiseksi annettavilla säädösteksteillä. Maaliskuun 5 päivänä 2009 annettuun lakiin nro 2009/258 sisältyy myös rahoitusta koskevia määräyksiä, joilla muutetaan verolakia ja vahvistetaan talousarviolakiin kirjattu France Télévisions -ryhmittymän talousarviomäärärahan periaate.
II.2 Tuensaajan (France Télévisions) toiminta ja rahoitus
(9)
France Télévisions on viestinnän vapaudesta 30 päivänä syyskuuta 1986 annetun lain nro 86-1067 44-I §:n nojalla perustettu osakeyhtiö. Tällä lailla, sellaisena kuin se on muutettuna, perustettiin yksi yritys, France Télévisions, yhdistämällä aiemmat eri kanavien erilliset oikeushenkilöt. Se kuuluu Ranskan valtion taloudelliseen ja rahoitukselliseen valvontaan. Sen osakepääoma on jaettu rekisteröityihin osakkeisiin, joita voi omistaa ainoastaan valtio. Sen hallintoneuvostoon kuuluu puheenjohtajan lisäksi 14 jäsentä, joiden toimikausi on viisi vuotta. Kansalliskokouksen ja senaatin kulttuuriasioista vastaavat valiokunnat nimittävät näistä jäsenistä kaksi, viisi jäsentä edustaa valtiota ja kaksi henkilöstöä, ja audiovisuaalialan neuvosto nimittää viisi jäsentä.
(10)
France Télévisions on Ranskan merkittävin audiovisuaalialan ryhmittymä. Sen palveluksessa on noin 11 000 henkilöä, ja siihen kuuluvat Ranskassa lähetystoimintaa harjoittavat kanavat France 2, France 3, France 4, France 5 ja France Ô sekä Ranskan merentakaisissa maissa ja alueilla lähetystoimintaa harjoittavien julkisten televisio- ja radiokanavien ryhmittymä RFO. Ryhmittymään kuuluu myös mainosmyyntitoimisto, vaikkakin sen irrottamista tarkastellaan, sekä yritykset, joiden toimiala on toiminnan monipuolistaminen. Joidenkin France Télévisions -ryhmittymän kanavien ohjelmaa lähetetään useammassa jäsenvaltiossa, erityisesti Belgiassa ja Luxemburgissa.
(11)
France Télévisions -ryhmittymän liikevaihto vuonna 2007, joka oli viimeinen tilivuosi ennen kuin julkisen audiovisuaalialan uudistuksesta ilmoitettiin, oli 2 927 miljoonaa euroa, josta 64,2 prosenttia oli peräisin televisiolupamaksuista, 28,1 prosenttia mainostuloista (mainos- ja sponsoritulot) ja 7,7 prosenttia muista lähteistä. Liikevaihdon eri tekijöiden osuudet pysyivät vuosina 2003-2007 suhteellisen vakaina: mainos- ja sponsoritulojen määrä vaihteli 28-30 prosentin välillä. Koko ryhmittymän nettotulos oli hiukan positiivinen jokaisena vuotena ajanjaksolla 2003-2007, mikä kerrytti kumulatiivisen tuloksen 99 miljoonaa euroa.
(12)
Tämä suuntaus on kääntynyt sen jälkeen, kun tammikuussa 2008 ilmoitettiin julkisen audiovisuaalialan uudistuksesta, johon sisältyy aikanaan muun muassa mainostulojen tyrehtyminen. Vuosi 2008 oli tappiollinen France Télévisions -ryhmittymälle; nettotulos oli -[50-100] (7) miljoonaa euroa (josta -[50-100] miljoonaa euroa yleishyödyllisen palvelun osalta), mikä johtui pääasiassa mainostulojen huomattavasta vähenemisestä. Komission 16 päivänä heinäkuuta 2008 tekemässä päätöksessä hyväksytty poikkeuksellinen 150 miljoonan euron pääomanlisäys ei riittänyt tasoittamaan negatiivisen tuloksen koko vaikutusta. Vuonna 2009, jolloin julkisen audiovisuaalialan uudistus tuli voimaan, valtio maksoi tukea kaikkiaan 415 miljoonaa euroa, kuten komissio oli hyväksynyt 1 päivänä syyskuuta 2009 tekemässään päätöksessä. Tämän ansiosta mainostulojen väheneminen saatiin lähes kokonaan katettua ja France Télévisions -ryhmittymä pääsi lievästi ylijäämäiseen nettotulokseen ([10-20] miljoonaa euroa). Yleishyödyllisen palvelun osuus jäi kuitenkin hiukan - noin [0-5] miljoonaa euroa - alijäämäiseksi, sillä positiivinen tulos syntyi ryhmittymän kaupallisten yritysten puolella.
(13)
France Télévisions -ryhmittymän toimintaa ja hallintoa vuosina 2004-2008 sekä yrityksen asemaa julkisen audiovisuaalialan uudistuksessa käsitellään melko kriittisesti Ranskan tilintarkastustuomioistuimen raportissa ”France Télévisions et la nouvelle télévision publique”. Eräät asianomaiset ovat huomautuksissaan viitanneet tähän raporttiin, joka hyväksyttiin suljetussa käsittelyssä ja julkaistiin 14 päivänä lokakuuta 2009 eli menettelyn aloittamista koskevan päätöksen tekemisen jälkeen. Raportissa tuodaan esiin hallinnossa ja France Télévisions -ryhmittymän tuloksissa vielä hyödyntämättömiä kehitysmahdollisuuksia, ja se sisältää suosituksia parannuksista, joita voitaisiin toteuttaa uudistuksen yhteydessä.
II.3 France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun tehtävä
II.3.1 Yleishyödyllisen palvelun tehtävän määrittely lainsäädännössä
(14)
France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun tehtävät luetellaan 30 päivänä syyskuuta 1986 annetun lain nro 86-1067, sellaisena kuin se on muutettuna, 43-11 §:ssä. Sen mukaan julkiset kanavat ”toteuttavat yleisen edun nimissä yleishyödyllisen palvelun tehtäviä. Ne tarjoavat kaikenlaisille yleisöille monipuolisen ja moniarvoisen ohjelma- ja palvelukokonaisuuden, joka vastaa yleisön odotuksia laadusta ja innovatiivisuudesta, kunnioittaa yksilön oikeuksia ja perustuslaissa määriteltyjä demokratian periaatteita. Ne tarjoavat monipuolisia uutis-, kulttuuri-, dokumentti-, viihde- ja urheiluohjelmia analogisessa ja digitaalisessa muodossa. Ne edistävät demokraattista keskustelua, eri väestöryhmien näkemysten vaihtoa sekä sosiaalista osallisuutta ja kansalaistaitoja. Ne toteuttavat toimia, joilla edistetään sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja kulttuurista monimuotoisuutta sekä vähennetään syrjintää, ja tarjoavat ohjelmaa, joka kuvastaa ranskalaisen yhteiskunnan monimuotoisuutta. Ne edistävät ranskan kieltä ja mahdollisia alueellisia kieliä sekä tuovat esiin Ranskan kulttuuri- ja kieliperinnön monimuotoisuutta. Ne edistävät älyllisen ja taiteellisen luovuuden kehittämistä ja sen tulosten levittämistä sekä yhteiskunnallista, taloudellista, sosiaalista, tieteellistä ja teknistä tietoa sekä mediakasvatusta. Ne edistävät vieraiden kielten oppimista. Ne osallistuvat ympäristökasvatukseen ja kestävän kehityksen edistämiseen. Ne pyrkivät tarjoamaan soveltuvia keinoja, joilla kuulovammaiset voivat seurata niiden lähetyksiä. Ne pitävät kiinni tiedon rehellisyydestä, riippumattomuudesta ja moniarvoisuudesta sekä ajatussuuntausten ja mielipiteiden moniarvoisesta ilmaisusta noudattaen tasapuolisuuden periaatetta sekä audiovisuaalialan neuvoston suosituksia. Audiovisuaalisen viestinnän julkisen sektorin toimijat edistävät toimissaan ulkoista audiovisuaalista toimintaa, yhteyksiä ranskankieliseen maailmaan ja Ranskan kulttuurin ja kielen levittämistä maailmalle. Ne sitoutuvat kehittämään uusia palveluja, joilla voidaan rikastuttaa tai täydentää ohjelmatarjontaa, sekä ohjelmien ja audiovisuaalipalvelujen uusia tuotanto- ja jakelutekniikoita. Parlamentille toimitetaan joka vuosi raportti tämän pykälän säännösten soveltamisesta.”
II.3.2 Yleishyödyllisen palvelun velvollisuus käytännössä France Télévisions -ryhmittymän toiminnassa
(15)
Yleishyödyllisen palvelun tehtävää käytännössä tarkennetaan syyskuun 30 päivänä 1986 annetun lain nro 86-1067 44-I §:ssä siten, että France Télévisions velvoitetaan suunnittelemaan ja ohjelmoimaan televisiolähetykset ja audiovisuaaliset viestintäpalvelut siten, että ne vastaavat kyseisen lain 43-11 §:ssä sekä 48 §:ssä säädetyssä tehtäväeritelmässä määriteltyjä yleishyödyllisen palvelun tehtäviä.
(16)
Kesäkuun 23 päivänä 2009 annetulla asetuksella nro 2009-796 vahvistettiin France Télévisions -ryhmittymälle yksi yhtenäinen tehtäväeritelmä. Eritelmässä määritellään puitteet France Télévisions -ryhmittymään kuuluvien kanavien toiminnalle vahvistamalla ohjelmasitoumukset päivittäisistä kulttuurilähetyksistä parhaaseen katseluaikaan, erityisesti klassiseen musiikkiin painottuvista musiikkilähetyksistä, joissa esitellään monipuolisesti eurooppalaisia ja alueellisia orkestereita, teatteriesityksistä tai tieteen kansantajuistamisesta (tehtäväeritelmän 4-7 kohta). France Télévisions on myös velvollinen huolehtimaan ohjelmakokonaisuutensa eurooppalaisesta ulottuvuudesta lähettämällä erityisesti reportaaseja muiden jäsenvaltioiden elämäntavoista tai kulttuureista sekä suurimpiin Ranskassa harjoitettaviin uskontoihin liittyvää uskonnollista ohjelmaa (tehtäväeritelmän 14 ja 15 kohta). Eritelmässä mainitaan myös velvollisuus kerätä suuri ja tasapuolinen yleisö kaikista väestöryhmistä (18 kohta).
(17)
Viestinnän vapautta koskevan lain nro 86-1067 53 §:n mukaan valtio ja France Télévisions tekevät lisäksi monivuotiset (3-5 vuotta) sopimukset tavoitteista ja resursseista. Näissä sopimuksissa määritellään France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun tehtäviä kunnioittaen erityisesti seuraavat seikat:
-
tärkeimmät linjaukset ryhmittymän kehittämiseksi,
-
tuotannon monipuolisuuteen ja innovatiivisuuteen liittyvät sitoumukset,
-
France Télévisions -ryhmittymän vähimmäisinvestoinnit eurooppalaiseen ja ranskankieliseen elokuva- ja audiovisuaalituotantoon määritettynä prosenttiosuutena sen tuloista ja absoluuttisena arvona,
-
sitoumukset huolehtia vammaisten osallistumis- ja kansalaistoimintamahdollisuuksista sekä mukauttaa kaikki televisio-ohjelmat kuulovammaisia varten,
-
sitoumukset mukauttaa televisiolähetykset sopivalla tavalla näkövammaisten käyttöön,
-
alustava menoarvio näistä toimista kullekin vuodelle sekä laadulliset ja määrälliset indikaattorit toteutukselle ja tuloksille,
-
ryhmittymälle myönnettävien julkisten varojen määrä ja erillinen maininta varoista, jotka on ensisijaisesti tarkoitettu ohjelmabudjettien kehittämiseen,
-
omilta varoilta odotettavan tuoton määrä mainiten erikseen mainos- ja sponsoritulot,
-
maksullisten palveluiden talousnäkymät,
-
tarvittaessa näkymät taloudellisen tasapainon saavuttamiseksi.
(18)
Tällä hetkellä France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun velvollisuudet on määritelty vuosien 2007-2010 tavoitteita ja resursseja koskevassa sopimuksessa ”France Télévisions, le premier bouquet de chaînes gratuites de l’ère numérique”, jonka alasta vastaavat ministerit ja France Télévisions -ryhmittymän hallintoneuvoston puheenjohtaja allekirjoittivat 24 päivänä huhtikuuta 2007. Yleishyödylliselle palvelulle ominaisia arvoja koskevan I.2 tavoitteen osalta sopimuksessa määrätään tavoitteet jaoteltuina konkreettisiin toimiin, joille on nimetty esimerkiksi seuraavanlaisia laadullisia tai määrällisiä indikaattoreita:
-
edistetään kulttuuriohjelmien levittämistä laajemmalle yleisölle kulttuurin demokratisoimiseksi lähettämällä vähintään yksi kulttuuriohjelma parhaaseen katseluaikaan,
-
noudatetaan moniarvoisuutta uutisoinnissa ja kansalaiskeskusteluohjelmissa,
-
esitetään monipuolista urheiluohjelmaa korostaen urheilulajeja, joita näytetään yksityisillä kanavilla vähemmän,
-
tuodaan esiin ranskalaisen yhteiskunnan monimuotoisuutta ja parannetaan sen eri tekijöiden näkyvyyttä,
-
puolustetaan ranskalaista ja eurooppalaista kulttuuri-identiteettiä ja edistetään Euroopan unionin toiminnan ja sen työn tulosten tuntemusta sekä vieraiden kielten oppimista.
(19)
Sopimukseen kuuluu myös monivuotinen määräraha, johon liittyvän mukautuslausekkeen mukaan valtio ja ryhmittymä sopivat mainostulojen kehityksestä riippuen julkisten varojen mukauttamisesta tarpeen mukaan siten, että julkisten varojen tarpeen vähentyessä käyttämättä jäänyt ylijäämä käytetään pääasiassa audiovisuaaliseen tuotantoon.
(20)
Voimassa olevaa tavoitteita ja resursseja koskevaa sopimusta on täydennetty uudistuksen jälkeen vuosien 2009-2012 osalta. Täydennys, jonka sisältämää määrärahaa käsitellään tarkemmin jäljempänä, lujittaa entisestään France Télévisions -ryhmittymän yleishyödylliselle palvelulle ominaisia arvoja. Lisäksi siinä asetetaan uudet määrälliset tavoitteet, jotka tietyillä, johdanto-osan 18 kappaleessa mainituilla aloilla on vuosittain saavutettava.
II.3.3 Uusien innovatiivisten audiovisuaalipalvelujen tarjoaminen
(21)
France Télévisions -ryhmittymän uusi tehtäväeritelmä sisältää useiden innovatiivisten palveluiden käyttöönoton, jolla pyritään rikastuttamaan toimituksellista tarjontaa. Näitä ovat viestintäpalveluiden, tilattavien audiovisuaalimediapalveluiden tai ohjelmia täydentävän sisällön tarjoaminen verkossa. Tavoitteita ja resursseja koskevan sopimuksen täydennyksellä on lisäksi tarkoitus ottaa käyttöön muita innovatiivisia palveluita, kuten ilmaiset tai maksulliset tilausvideot, henkilökohtainen mobiilitelevisio, lähetystoiminta Internetissä, matkaviestintäsovellukset ja alueelliset tai temaattiset televisiolähetykset Internetissä.
II.3.4 Yleishyödyllisen palvelun velvoitteiden, myös uusien palveluiden käyttöönoton, ulkoinen valvonta
(22)
Syyskuun 30 päivänä 1986 annetun lain nro 86-1067 53 §:n mukaisesti France Télévisions -ryhmittymän hallintoneuvosto hyväksyy ryhmittymän tavoitteita ja resursseja koskevan sopimusluonnoksen ja päättää sen vuotuisesta täytäntöönpanosta keskustelun perusteella; keskustelun tulokset annetaan julki. Ennen kuin tavoitteita ja resursseja koskevat sopimukset ja sen mahdolliset täydennykset allekirjoitetaan, ne toimitetaan kansalliskokouksen ja senaatin kulttuuriasioista ja varainhoidosta vastaaville valiokunnille ja audiovisuaalialan neuvostolle. Valiokunnat voivat laatia asiasta lausunnon kuuden viikon kuluessa.
(23)
France Télévisions -ryhmittymän hallintoneuvoston puheenjohtaja esittää ryhmittymän tavoitteita ja resursseja koskevan sopimuksen täytäntöönpanoa koskevan vuosikertomuksen kansalliskokouksen ja senaatin kulttuuriasioista ja varainhoidosta vastaaville valiokunnille. Vuosikertomuksen esittelyn yhteydessä hallintoneuvoston puheenjohtaja selostaa myös ryhmittymän yhteyteen perustetun, televisiokatsojista muodostuvan neuvoa-antavan ohjelmakomitean toimintaa. Komitean tehtävänä on antaa ohjelmia koskevia lausuntoja ja suosituksia.
(24)
Asetuksella hyväksytyn France Télévisions -ryhmittymän tehtäväeritelmän luonnosvaiheessa toteutettiin 10-24 päivänä marraskuuta 2008 julkinen kuuleminen. Viitisentoista tahoa esitti siinä näkemyksensä, jotka johtivat alkuperäisen tekstin muuttamiseen. Tämän jälkeen audiovisuaalialan neuvosto antoi oman lausuntonsa. Tehtäväeritelmän täytäntöönpanon ulkoisesta valvonnasta säädetään 30 päivänä syyskuuta 1986 annetun lain 48 §:ssä, että audiovisuaalialan neuvosto antaa vuosikertomuksen kansalliskokouksen ja senaatin kulttuuriasioista ja varainhoidosta vastaaville valiokunnille. Kertomus toimitetaan myös kulttuuri- ja viestintäministeriölle.
(25)
Valiokunnat ja audiovisuaalialan neuvosto voivat kuulla kolmansia osapuolia. Asianomaisia osapuolia kuullaankin näissä elimissä säännöllisesti, ja ne pääsevät esittämään kantojaan julkista audiovisuaalialaa koskevista kysymyksistä.
II.4 Rahallinen korvaus mainonnan asteittaisesta vähentämisestä ja lopettamisesta
(26)
Jotta yleisradiolähetysten ohjelmasuunnittelu voitaisiin vapauttaa kaupallisista riippuvuuksista, viestinnän vapaudesta 30 päivänä syyskuuta 1986 annetun lain nro 86-1067, sellaisena kuin se on muutettuna, 53 §:n VI kohdassa säädetään mainonnan osuuden vähentämisestä ja lopulta poistamisesta: ”Klo 20-6 välisenä aikana lähetettävät, 44 §:n 1 kohdassa tarkoitettujen kansallisten televisiopalvelujen ohjelmat, lukuun ottamatta alueellisia ja paikallisia ohjelmia, voivat sisältää ainoastaan yleisnimellä esiteltävien hyödykkeiden tai palvelujen mainoksia. Tätä säännöstä sovelletaan myös klo 6-20 lähetettäviin ohjelmiin siitä lähtien, kun edellä mainitussa 1 kohdassa tarkoitettujen televisiopalveluiden analogiset lähetykset maanpäällisessä radioverkossa lopetetaan Ranskassa. Säännöstä ei sovelleta yleishyödyllisiin kampanjoihin.”
(27)
Kyseisten televisiopalveluiden analogiset lähetykset maanpäällisessä radioverkossa lopetetaan viimeistään 30 päivänä marraskuuta 2011. Sen lisäksi, että mainonta on sallittu hyödykkeille tai palveluille ilman kaupallista merkkiä, poikkeuksia mainontaa koskeviin sääntöihin on myös merentakaisten maiden ja yhteisöjen sekä Uuden-Kaledonian osalta, koska niissä ei ole tarjolla yksityistä televisiota, jolla olisi maksutonta lähetystoimintaa maanpäällisessä radioverkossa.
(28)
Kuten viestinnän vapautta koskevan lain nro 86-1067, sellaisena kuin se on muutettuna, 53 §:ssä säädetään, mainonnan vähentäminen ja lopulta lopettaminen lain nojalla edellyttää, että valtio korvaa tulojen menetyksen France Télévisions -ryhmittymälle kunkin vuoden talousarviolaissa määriteltävin ehdoin. Ranskan valtio on perustanut tätä varten valtion talousarvioon uuden budjettikohdan televisiolupamaksuja varten. Ranskan viranomaiset arvioivat täysin alustavasti, että julkinen tuki, jolla täydennetään televisiolupamaksutuloja, olisi noin 460 miljoonaa euroa vuonna 2010, 500 miljoonaa euroa vuonna 2011 ja 650 miljoonaa euroa vuonna 2012.
(29)
Ranskan tasavalta ilmoittaa, että talousarvioavustuksena kunakin vuonna myönnettävä julkinen rahoitus määräytyy sen mukaan, miten suuret kulut France Télévisions -ryhmittymälle aiheutuu yleishyödyllisen palvelun tehtävän suorittamisesta, kun on otettu huomioon televisiolupamaksutulot ja vähennetty sen toistaiseksi saamat kaupalliset tulot. Ranskan viranomaiset ovat toimittaneet France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun kuluista ja tuloista arvion, joka perustuu vuosien 2009-2012 liiketoimintasuunnitelmaan, ja joka sisältää tiivistetysti seuraavat tiedot:
Taulukko 1
Arvio France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun kuluista ja tuloista vuosina 2010-2012
(miljoonaa euroa)
2010
2011
2012
Talousarvio
Ennuste
Ennuste
A/Julkiset varat
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
B/Muut tulot (mainonta, sponsorit jne.)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
C/Yleishyödyllisen palvelun bruttokulut
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
D/Yleishyödyllisen palvelun nettokulut (C + B)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Erotus nettokulut-julkiset varat (D + A)
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
Lähde: Observations France, 15.1.2010
(30)
Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että vuosina 2010 ja 2011 France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun ennakoidaan muodostavan alijäämän, joka vastaa kattamattomia nettokuluja. Alijäämä tasaantuu osittain vuonna 2012, jolloin ennakoidaan pientä, [30-50] miljoonan euron ylijäämää, mikä vastaa [0-5] prosenttia yleishyödyllisen palvelun nettokuluista. Vuodelle 2012 ennakoitu ylijäämä, joka voi toteutua, jos tulot ja kulut kehittyvät ennakoidulla tavalla, on pienempi kuin vuosien 2010 ja 2011 oletettu kumuloitu alijäämä. Voimassa olevan tavoitteita ja resursseja koskevan sopimuksen mukaan ylijäämät, joita ei käytetä julkisten varojen tarpeen vähentämiseen, on käytettävä pääasiassa audiovisuaaliseen tuotantoon. Koska tämä tuotanto on yleensä tarkoitettu ohjelmistoon, mahdollisella ylijäämällä ei siten rahoiteta kaupallista toimintaa.
(31)
On syytä huomata, että vuosien 2009-2012 liiketoimintasuunnitelma, joka on esitetty voimassa olevan tavoitteita ja resursseja koskevan sopimuksen täydennyksen V luvussa, korvaa huhtikuussa 2007 tehdyn sopimuksen rahoitusosan uudistuksesta johtuvan uuden kehyksen ja sen rahoitusvaikutusten vuoksi. Liiketoimintasuunnitelman mukaan yleishyödyllisen palvelun tuottamisen kokonaisbruttokulut pienenevät vuosina 2010-2012 johtuen toimintakulujen pienenemisestä alkuperäiseen sopimukseen verrattuna, jakelukulujen pienenemisestä ja yhteisyrityksen synergian hyödyntämisestä, vaikka uudistus tuo uusia liitännäiskuluelementtejä.
(32)
Vaikka julkisia varoja aiotaan lisätä, tulopuoli ei täysin tasapainota tilejä vuosina 2010-2012, vaan tulot jäävät taulukossa 1 esitetyllä tavalla yleishyödyllisen palvelun bruttokuluja pienemmiksi, jolloin ennusteiden tasapaino riippuu kunakin vuonna vielä käytettävissä olevista kaupallisista tuloista. Liiketoimintasuunnitelma osoittaa, että olisi sekä yrityksen ja valtion edun mukaista saavuttaa tasapaino ennakoitua nopeammin, ja siinä tuodaan esiin tarkan ja säännöllisen seurannan tarve positiiviset ja negatiiviset epävarmuustekijät huomioon ottaen.
II.5 Julkisten varojen yläraja
(33)
Viestinnän vapautta koskevan lain nro 86-1067, sellaisena kuin se on muutettuna, 44 §:ssä säädetään, että ”julkisen audiovisuaalialan toimijoille yleishyödyllisestä palvelusta hyvityksenä myönnettävät julkiset varat eivät ylitä kuluja, joita kyseisten velvoitteiden täyttämisestä aiheutuu”. Tämä säännös johtuu Ranskan tasavallan sitoumuksesta kirjata lakiin nimenomaisesti periaate, että yleishyödyllisen palvelun velvoitteesta ei makseta liiallista korvausta. Ranska antoi tämän sitoumuksen sen menettelyn yhteydessä, jonka seurauksena komissio teki 20 päivänä huhtikuuta 2005 päätöksen (8) televisiolupamaksutulojen käytöstä.
(34)
Edellä mainitun sitoumuksen toteuttamiseksi 15 päivänä toukokuuta 2007 annetun asetuksen nro 2007-958, joka koskee valtion ja audiovisuaalialan julkisen sektorin toimijoiden taloudellisia suhteita, 2 §:ssä käytetään samaa sanamuotoa kuin 30 päivänä syyskuuta 1986 annetun lain 53 §:ssä ottaen huomioon yleishyödyllisen palvelun tehtävästä saadut suorat tai epäsuorat tulot ja tarkennetaan, että yleishyödyllisen palvelun velvoitteen täyttämisestä aiheutuvat kulut merkitään erilliseen kirjanpitoon. Asetuksen 3 §:ssä säädetään, että France Télévisions ja sen tytäryhtiöt ovat velvollisia noudattamaan markkinaehtoja kaikissa kaupallisissa toimissaan. Lisäksi siinä säädetään ulkopuolisen tahon laatimasta vuosikertomuksesta, jossa seurataan tämän velvoitteen täytäntöönpanoa. Kertomus toimitetaan asianomaiselle ministerille, kansalliskokoukselle ja senaatille.
(35)
Komissio on saanut vuosien 2007 ja 2008 kertomukset asetuksen 2 ja 3 §:n täytäntöönpanosta (3 §:ää koskevan vuoden 2007 kertomuksen ovat vahvistaneet PriceWaterhouseCoopersin ja KPMG:n tilintarkastajat ja vuoden 2008 kertomuksen Rise-konsulttiyritys). Se on tarkastellut niitä samoin kuin vuotta 2009 koskevaa kertomusluonnosta 2 §:n täytäntöönpanosta.
II.6 Julkisen audiovisuaalialan uudistukseen sisältyvät uudet verot
(36)
Maaliskuun 5 päivänä 2009 annetulla lailla nro 2009-258 on myös muutettu verolainsäädäntöä ottamalla käyttöön uusi mainosvero sekä sähköisen viestinnän vero.
II.6.1 Mainosvero
(37)
Yleisen verolain I kirjan ensimmäisen osan II osastoon on sisällytetty uusi VII septies luku, jossa perustettava vero kannetaan kaikilta Ranskaan sijoittautuneilta televisiopalvelujen tarjoajilta. Vero perustuu mainostajien mainostensa esittämisestä kyseiselle verovelvolliselle tai mainoshallinnolle maksamiin rahamääriin, joista vähennetään arvonlisävero ja määrät, jotka on maksettu verolain 302 bis §:ssä säädettynä verona ja jotka kannetaan sellaisilta televisiopalvelujen tarjoajilta ja lähettäjiltä, jotka lähettävät Centre National de la Cinématographien tukeen oikeutettuja audiovisuaalisia teoksia. Näistä määristä lasketaan kiinteä 4 prosentin vähennys. Veroaste on 3 prosenttia kunkin televisiopalvelun osalta vuotuisten maksujen 11 miljoonaa euroa ylittävältä osalta, kun arvonlisäveroa ei oteta huomioon.
(38)
Muiden kuin analogisia lähetyksiä maanpäällisessä radioverkossa lähettävien televisiopalvelujen osalta vero on kuitenkin 1,5 prosenttia vuonna 2009, 2 prosenttia vuonna 2010 ja 2,5 prosenttia vuonna 2011. Siirtymävaiheessa siihen vuoteen saakka, jolloin analogiset televisiolähetykset maanpäällisessä radioverkossa lopetetaan Ranskassa, kaikkien verovelvollisten veron yläraja on 50 prosenttia siitä, miten paljon verokanta on kasvanut verovuotena verrattuna vuoteen 2008. Vero ei kuitenkaan voi olla pienempi kuin 1,5 prosenttia verokannasta. Jos televisiopalvelun tarjoajien yleisöstä yli 90 prosenttia sijaitsee Ranskan Euroopassa sijaitsevan alueen ulkopuolella, veroa laskettaessa vähennetään määrä, joka on maksettu Euroopan tai maailman markkinoille suunnatuista mainoksista ja joka on kerrottu Ranskan ulkopuolisen yleisön osuudella vuotuisesta kokonaisyleisöstä.
II.6.2 Sähköisen viestinnän vero
(39)
Yleisen verolain I kirjan ensimmäisen osan II osastoon on sisällytetty uusi VII octies luku, jossa perustettava vero kannetaan kaikilta Ranskassa palveluja tarjoavilta sähköisen viestinnän operaattoreilta, jos operaattorista on tehty ennakkoilmoitus sääntelyviranomaiselle (Autorité de régulation des communications électroniques). Vero perustuu käyttäjien sähköisen viestinnän operaattoreiden tarjoamista sähköisen viestinnän palveluista maksamiin liittymä- ja muihin maksuihin, joista vähennetään arvonlisävero ja määrät, jotka on maksettu päättyneelle tilivuodelle kirjattuina kuoletuksina verovuoden osalta; näiden kuoletusten tulee liittyä operaattoreiden lain voimaantulon jälkeen suorittamiin, vähintään kymmenen vuoden ajan kuoletettaviin materiaalin ja laitteiden hankintoihin sähköisen viestinnän infrastruktuuria ja verkkoja varten Ranskan alueella. Vero on 0,9 prosenttia yli 5 miljoonaa euroa ylittävästä verokannasta.
III MENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT
(40)
Kun komissio teki päätöksen virallisen menettelyn aloittamisesta, se arvioi, että vuodesta 2010 alkavaksi suunniteltu korvaus saattaa olla SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, jonka soveltuvuus sisämarkkinoille on tutkittava SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan ja julkiseen yleisradiotoimintaan sovellettavien periaatteiden ja sääntöjen mukaisesti.
(41)
Siitä, onko kyseessä sellainen yleishyödyllinen palvelu, jonka tehtävät on määritelty selkeästi virallisessa asiakirjassa ja jota valvotaan soveltuvilla mekanismeilla, komissio päätteli (kuten se katsoi jo päätöksissään joulukuussa 2003, huhtikuussa 2005, heinäkuussa 2008 ja syyskuussa 2009), ettei ole epäilystäkään, että France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun tehtävä on määritelty selkeästi virallisissa asiakirjoissa, jotka on laatinut tai vahvistanut Ranskan valtio, ja että niissä vahvistetaan menettelyt France Télévisions -ryhmittymän riippumatonta valvontaa varten.
(42)
Sen sijaan komissio on ilmaissut suhtautuvansa epäilevästi rahallisen korvauksen määrään suhteessa yleishyödyllisen palvelun nettokuluihin, tuen vaikutus huomioon ottaen. Epäilykset koskevat erityisesti kahta kysymystä:
-
riski yleishyödyllisen palvelun nettokulujen liiallisesta korvauksesta vuonna 2012 ja mahdollisesti vuosina 2010 ja 2011, koska komissiolla ei ollut näiden vuosien osalta yhtä yksityiskohtaisia tietoja kuin Ranskan viranomaiset toimittivat vuoden 2009 osalta,
-
mahdollinen kytkös mainosverosta ja sähköisen viestinnän verosta saatavien tulojen kohdentamisen ja France Télévisions -ryhmittymälle maksettavan tuen välillä ja, jos tällainen kytkös todella on, sen kielteinen vaikutus ja yhteensopimattomuus perussopimuksen kanssa erityisesti France Télévisions -ryhmittymän rahoitusuudistuksen haitallisten kilpailuvaikutusten osalta.
(43)
Lisäksi komissio on kiinnittänyt Ranskan viranomaisten huomion 2 päivänä heinäkuuta 2009 antamaansa tiedonantoon (9), joka koskee valtiontukisääntöjen soveltamista julkiseen yleisradiotoimintaan, jäljempänä ’yleisradiotoimintaa koskeva tiedonanto’, ja jota sovelletaan tiedonannon julkaisemisen jälkeen ilmoitettuihin tukiin. Komissio on pyytänyt Ranskan viranomaisia ottamaan huomautuksia esittäessään huomioon tämän tiedonannon, sellaisena kuin se on tarkistettuna.
IV ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET
(44)
Société des auteurs et compositeurs dramatiques (SADC) pyysi huomautuksissaan 2 päivänä marraskuuta 2009 komissiota kiinnittämään huomiota France Télévisions -ryhmittymän velvollisuuteen tukea audiovisuaalista tuotantoperinnettä. Tämän velvollisuuden merkitystä korostettiin vuonna 2008 tehdyssä toimialakohtaisessa sopimuksessa, joka sisällytetään tulevaan tavoitesopimukseen. Sen mukaan France Télévisions -ryhmittymän olisi käytettävä vuonna 2010 audiovisuaaliseen tuotantoperinteeseen 19 prosentin osuus vuoden 2009 verokantaan sisältyvästä liikevaihdosta ja vuonna 2012 20 prosenttia eli 420 miljoonaa euroa. TF1-kanavan vastaava osuus on enintään 12,5 prosenttia ja M6-kanavan ja maanpäällisten digitaalitelevisiokanavien enintään 11 prosenttia. Lisäksi elokuvaa edistetään vuosittain keskimäärin 1,2 prosenttia aiempaa suuremmalla määrällä vuoteen 2012 saakka. Samaan aikaan kun mainontaa vähennetään, kasvavat kulut ohjelmavalikoimasta, kun omaa tuotantoa lisätään ja tuontia vähennetään, mikä osoittaa sitoutumista innovatiiviseen ja laadukkaaseen yleishyödylliseen palveluun.
(45)
Fédération Française des Télécommunications et des Communications Électroniques (FFTCE) katsoo 30 päivänä lokakuuta 2009 esittämissään huomioissa, joihin yhtyy sen jäsenistöön kuulumaton Iliad, että kaupallisen mainonnan lopettaminen ei sinänsä edistä France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun tehtävää. Koska mainonta ei ole olennainen osa sen tehtävää, tuki, jolla on ainoastaan tarkoitus korvata ansaintamahdollisuuden poistuminen ilman kytköstä todelliseen tehtävään, on itsessään SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan ja 107 artiklan vastaista valtiontukea. Korvauksella olisi katettava ainoastaan kulut, jotka syntyvät yleishyödyllisestä palvelusta ja jotka voidaan todeta erillisestä kirjanpidosta. Koska tulevien vuosien tuen määrän laskelma näyttää kuitenkin perustuvan arvioon menetetyistä kaupallisista tuloista, se vääristää vakavasti kilpailua yksityisten lähetystoiminnan harjoittajien kanssa heikentyneillä markkinoilla. Vaikka France Télévisions -ryhmittymän mainosliikevaihto ei olisi heikentyneillä markkinoilla varmaankaan saavuttanut kokonaisuudessaankaan 500:tä miljoonaa euroa, Ranskan viranomaiset aikovat maksaa 450 miljoonaa euroa korvausta vuonna 2009 pelkästään klo 20:n jälkeen poistettavasta mainonnasta. Myöhemminkin tukitulot olisivat huomattavasti korkeammat kuin mainostulot, jotka ryhmittymä olisi saanut, jos uudistusta ei tehtäisi.
(46)
Yleishyödyllisen taloudellisen palvelun tehtävästä FFTCE toteaa, että France Télévisions -ryhmittymällä on jo ennestään Euroopan yleisradioliiton (EBU) jäsenenä sen perussäännön mukaiset velvollisuudet ja niitä sovelletaan, vaikka niitä ei ole kirjattu Ranskan lainsäädäntöön. Lakiin kirjatut ja sitä paitsi epätarkat velvollisuudet eivät juurikaan eroa EBU:n perussäännöstä johtuvista velvollisuuksista, joita sovelletaan sen jäsenistöön niin ikään kuuluviin TF1- ja Canal+-televisiokanaviin, jolloin lain nojalla maksettava korvaus on tulkittava valtiontueksi.
(47)
FTTCE katsoo lisäksi, että sähköisen viestinnän operaattoreiden liikevaihdosta kannettava uusi vero, joka on otettu käyttöön julkisen audiovisuaalialan uudistuksessa, on tarkoitettu France Télévisions -ryhmittymän rahoittamiseen. Viranomaiset ovat vahvistaneet tällaisen kytköksen, minkä lisäksi ryhmittymän verokannan ja veroprosentin vaihtelu aiheuttaa sen, että tuen määrä vaihtelee. Tällaisen veron käyttöönotto on kuitenkin vastoin sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (10) 12 artiklaa, koska jäsenvaltiot eivät voi määrätä operaattoreille muita liikevaihtoon kohdistuvia veroja kuin direktiivissä säädetään.
(48)
Association des chaînes privées katsoi 2 päivänä marraskuuta 2009 esittämissään huomautuksissa, että France Télévisions -ryhmittymän huono hallinto, josta tilintarkastustuomioistuin on tuonut esiin useita esimerkkejä, pahentaa inflaatiokehitystä ohjelmien tuotannon ja ohjelmaoikeuksien hankinnan markkinoilla. Koska analyyttistä kirjanpitoa ei ole, epäselvyys kuluista aiheuttaa epävarmuutta rahoitettavan yleishyödyllisen palvelun tehtävän kulujen määrittämisessä, jolloin liiallisten korvausten riski on suuri. On useita merkkejä siitä, että uusi audiovisuaalivero on tarkoitettu France Télévisions -ryhmittymälle ja että se on otettu valtion talousarvioon vain siksi, että se jäisi komission valvonnalta huomaamatta. Se pakottaa France Télévisions -ryhmittymän kilpailijat rahoittamaan tuen ja aiheuttaa siten vääristymän, jota eri kanavien ohjelmatarjonnan riittämätön erilaistuminen vielä pahentaa.
(49)
Euroopan yleisradioliitto (EBU) korosti huomautuksissaan 2 päivänä marraskuuta 2009 sitä, että kaikki Ranskan esittämät yleisradiotoiminnan harjoittajan monivuotiset kustannus- ja tuloarviot ovat väistämättä vain ennusteita. Näillä arvioilla on varmistettava, että operaattorilla on pitkän aikavälin rahoitusnäkymät riippumattoman toiminnan jatkamiseen. Tarvitaan mekanismeja, joilla ennusteiden mahdolliset virheet voidaan korjata jälkikäteen. Komission päätöksessä on käsiteltävä ennakkolaskelmissa käytettäviä muuttujia ja jälkikäteiskorjausten mekanismeja rajoittamatta tulevan korvauksen todellista määrää pelkkiin arvioihin kuluista ja tuloista, sillä muuten komissio vahvistaisi ja valvoisi tukijärjestelmän vuotuisia määriä valvomatta itse tukijärjestelmää. EBU on myös huolestunut siitä, että komissio pyrkii arvioimaan tulevien vuosien synergiahyötyä ja tehostumista, sillä yleishyödyllisen taloudellisen palvelun tehokkuuden valvonta ei kuulu komission toimivaltaan SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan nojalla.
(50)
Euroopan kaupallisten tv-yhtiöiden yhteenliittymä Association of Commercial Television in Europe (ACT) ilmaisi huomautuksissaan 2 päivänä marraskuuta 2009 tyytyväisyytensä Ranskan tasavallan päätökseen vähentää merkittävästi mainontaa yleisradiotoiminnan harjoittajan kanavilla. ACT toteaa, että tässä tapauksessa eivät täyty Altmark-asian oikeuskäytännössä (11) vahvistetut kaksi ehtoa, jolloin aiottu talousarviotuki olisi valtiontukea. ACT kuitenkin katsoo, että jos tuen rahoittaminen kilpailijoiden mainostuloista kannetulla verolla katsotaan unionin oikeuden mukaiseksi, markkinoilta poistumisen edut jäävät paljon vähäisemmiksi, koska järjestely voi joiltain osin vääristää kilpailua enemmän kuin aiemmat järjestelmät, joissa yhdistyy julkinen ja kaupallinen rahoitus.
(51)
ACT:n mielestä France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun velvoitteet eivät ole merkittävästi muuttuneet vuodesta 1994 vaan ne ovat samantapaiset kuin muiden yksityisten lähetystoiminnan harjoittajien velvoitteet. Lisäksi arviot mainostulojen menetyksen korvauksesta vuoteen 2012 saakka ovat epävarmoja eikä niissä ole otettu huomioon mainontaan liittyvien investointikulujen vähenemistä, mahdollista kustannusten alenemista, kun ohjelmiston suunnittelu tulee vähemmän riippuvaiseksi mainostajien vaatimuksista, eikä odotettuja säästöjä ja synergiaetuja. Tavoitteita ja resursseja koskevassa sopimuksessa määriteltyä mekanismia, jolla julkisia ja kaupallisia tuloja mukautetaan kuluihin, olisi tarkistettava etenkin kaupallisten tulojen vaihtelun vuoksi, sillä muuten komissiolla ei ole luotettavia tietoja, joiden perusteella olisi mahdollista määrittää tarjotun palvelun todelliset kulut ja mahdollinen liiallinen korvaus. Tämä tarkistus olisi tehtävä, vaikka ryhmittymällä ei ole analyyttistä kirjanpitoa, kuten tilintarkastustuomioistuin on todennut.
(52)
ACT:n mielestä tuki rahoitetaan todellisuudessa uudistuksessa perustetuilla uusilla veroilla, joista audiovisuaalista mainontaa koskeva vero tuo Ranskaan muualla hylätyn rahoitusmuodon, jossa kilpailijat rahoittavat yleishyödyllistä palvelua. Tukimekanismi pitää kuitenkin France Télévisions -ryhmittymän resurssit entisellään, vaikka on yhä selvempää, että mainostajien koko kysyntä ei siirry kilpaileville kanaville. Lisäksi tällainen mekanismi lujittaisi Ranskan markkinoille pääsyn esteitä.
(53)
France Télévisions katsoo huomautuksissaan 2 päivänä marraskuuta 2009, että ilmoitettu mekanismi ei tarjoa sille mitään taloudellista etua kilpailijoihin verrattuna, sillä vaikka se saa mekanismin ansiosta suojan kaupallisten tulojen menetykseltä, siihen kohdistuu sen sijaan valtion sille asettama velvollisuus luopua mainoksista; tällaista velvollisuutta ei ole millään yksityisellä markkinatoimijalla. Kun mainoskielto tulee voimaan, kaikki kilpailun vääristymä poistuu samalla kun lakkaa kilpailupaine sponsoroinnista ryhmittymän rajoitetun osallistumisen vuoksi. Suuren yleisön ohjelmien audiovisuaalisten oikeuksien ostamisessa France Télévisions -ryhmittymällä ei ole mitään yksinoikeussopimusta amerikkalaisten suuryhtiöiden kanssa. TF1-kanava sai 96 yleisöennätystä 100:sta ja 18 yleisöennätystä 20:stä vuonna 2008. France Télévisions joutuu sitä paitsi investoimaan audiovisuaaliseen tuotantoon, johon kohdistuu kaupallisten kanavien yleisötavoitteista poikkeavia laatuodotuksia. Ohjelmien myynnistä ryhmittymän osuus on sen omasta mielestä mitätön.
(54)
Koska France Télévisions -ryhmittymälle myönnettävän tuen määrä riippuu sen tehtävästä aiheutuvista, etukäteen, tarkasti ja objektiivisesti määritettävistä vuosikuluista, joiden määrää tarkistetaan jälkikäteen, jos se poikkeaa todellisista kustannuksista, se katsoo lisäksi, että ilmoitettu mekanismi täyttää Altmark-asian oikeuskäytännössä vahvistetun toisen ehdon. Samassa oikeuskäytännössä vahvistettu neljäs ehto täyttyy myös, koska oikeudellisen rakenteen ja perussäännön muutokset mahdollistavat aiemmin hyödyntämättömien synergioiden hyödyntämisen. Neljännessä ehdossa ei vaadita, että palvelua on tarjottava mahdollisimman vähäisin kustannuksin, vaan että kulut vastaavat hyvin johdetun keskimääräisen yrityksen kuluja.
(55)
France Télévisions kommentoi ilmoitetun mekanismin soveltuvuutta sisämarkkinoille toteamalla, että koska kyseessä on monivuotinen järjestely, yleishyödyllisen palvelun nettokuluja ei voida tietää riittävällä varmuudella, jotta komissio voisi valvoa etukäteen, ettei korvausta makseta liikaa. Vaikka vuosia 2010-2012 koskevat alustavat arviot eivät sulje pois mahdollisuutta kohtuulliseen voittoon tai yleishyödyllisen palvelun vuosikulujen 10:tä prosenttia vastaavan varannon muodostamiseen, jälkikäteisvalvontaa koskeva lainsäädäntö antaa joka tapauksessa mahdollisuuden varmistaa rahoituksen oikeasuhteisuus. Sen sijaan ohjelmavalikoimakulujen vaihtelu riippuu toimituksellisista valinnoista, ja niiden osalta France Télévisions katsoo, että sitä sitovat ainoastaan laissa vahvistetut yleishyödyllisen palvelun velvoitteet, joiden sisällön Ranskan tasavalta on vapaa määrittelemään. Nämä velvoitteet näkyvät myös yleisövaatimuksena, jota mainonnan lopettaminen ei suinkaan vähennä, vaan ohjelmia on hankittava enemmän.
(56)
Métropole Télévisions (M6) katsoo 2 päivänä marraskuuta 2009 esittämissään huomautuksissa, että suunniteltu rahoitusmekanismi on SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitettua valtiontukea erityisesti siksi, että Altmark-asian oikeuskäytännössä vahvistetut toinen ja neljäs ehto eivät täyty: korvauksen, joka perustuu arvioon luonteeltaan ja tosiasiallisesti vaihtelevien kaupallisten tulojen menetyksestä, ei voida katsoa perustuvan objektiiviseen ja avoimeen yleishyödyllisen palvelun kulujen laskutapaan. Laskelman perustana eivät myöskään ole hyvin johdetun keskimääräisen yrityksen kulut vaan France Télévisions -ryhmittymän kulut, ja monet tekijät osoittavat, että ryhmittymää on johdettu tehottomasti, mikä lisää yleishyödyllisen palvelun yhteisöllistä maksutaakkaa.
(57)
Toimenpiteen soveltuvuudesta sisämarkkinoille M6 katsoo, että suunniteltu rahoitusmekanismi on laiton, sillä se johtaa rakenteensa vuoksi liialliseen korvaukseen yleishyödyllisen palvelun kuluista. Jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta sekä tiettyjen yritysten taloudellisen toiminnan avoimuudesta 16 päivänä marraskuuta 2006 annettu komission direktiivi 2006/111/EY (12) velvoittaa Ranskan erittelemään yleishyödyllisen palvelun kulut ja tuoton johdonmukaisesti sovelletun analyyttisen kirjanpidon periaatteiden mukaisesti. Kuten tilintarkastustuomioistuin on korostanut, France Télévisions -ryhmittymällä ei kuitenkaan ole tällaisia kirjanpitovälineitä. Korvauksen määrän laskemiseen ei siis ole yhtään objektiivista elementtiä. Korvauksesta tulee väistämättä liian suuri, koska tuki lasketaan yleishyödylliseen palveluun kuulumattomien kaupallisten tulojen pohjalta, joita ei kuulu ottaa huomioon palvelun tarjoajan kuluja laskettaessa. Tulonmenetyksen ennusteiden epävarmuus ja kuluanalyysin puuttuminen johtavat väistämättä liialliseen korvaukseen.
(58)
Uusien verojen yhdistäminen rahoitusmekanismiin pahentaa tukien kielteistä vaikutusta audiovisuaalioikeuksien hankintamarkkinoilla, joilla julkisella tuella suojattu France Télévisions -ryhmittymän huono hallinto nostaa kilpailijoiden kustannuksia, sekä mainosalalla, jota France Télévisions siirtäisi sponsoroinnin suuntaan ja jolla M6 ei voisi erilaisen katsojaprofiilinsa vuoksi hyödyntää France Télévisions -ryhmittymän jättämää aukkoa. Näissä olosuhteissa ainoastaan jälkikäteisrahoitus voisi olla perusteltua. Mekanismi on siis rakenteellisesti laiton, koska siitä puuttuu riippumaton jälkikäteisvalvontamekanismi, jolla voitaisiin todellisten lukujen perusteella estää liiallinen korvaus, vaikkakin sen soveltaminen jäisi M6:n mukaan Ranskassa tehottomaksi.
(59)
Télévision Française 1 (TF 1) sijoittaa huomautuksissaan 2 päivänä marraskuuta 2009 France Télévisions -ryhmittymän rahoitusuudistuksen samojen rakenteellisten muutosten yhteyteen, jotka vaikuttavat mainosmarkkinoihin Internetin merkityksen voimakkaasti kasvaessa. Vuonna 2008 television osuus oli vain noin 11 prosenttia mainostajien käyttämistä 33 miljardista eurosta. Tammi- ja syyskuun 2009 välisenä aikana maanpäällisten digitaalitelevisiokanavien mainosliikevaihto kasvoi 60 prosenttia, kun taas kolmen radioverkossa toimivan yksityisen kanavan mainosliikevaihto pieneni 8 prosenttia. Vuoden 2008 osalta TF1-kanavan maksamien verojen osuus oli 60 prosenttia sen tuloksesta. Monivuotisten oikeuksien hankintasopimukset, inflaatio ja kulurakenteen jäykkyys (joka johtuu muun muassa lainsäädännön määräämästä ohjelmavalikoimasta, jonka on sisällettävä 30 prosenttia ranskalaista ja eurooppalaista tuotantoa) vähentävät TF1-kanavan mukaan sen liikkumavaraa. Jos se joutuu lisäksi maksamaan uutta audiovisuaaliveroa, kilpailu markkinoilla vääristyy entisestään.
(60)
Mainostajien kysynnän mahdollinen siirtyminen TF1-kanavan suuntaan on audiovisuaalimainontaa koskevan veron ilmoitettu tavoite. Odotettiin, että 350 miljoonan euron liikevaihto siirtyisi kolmelle radioverkossa toimivalle kanavalle, mutta tätä ei tapahtunut vuonna 2009, vaan kanavien mainostulot jäivät 450 miljoonaa euroa ennusteita pienemmiksi. Siirtymän suuruutta rajoittaisivat joka tapauksessa myös unionin oikeudesta johtuvat säännökset, joilla rajoitetaan mainosaika enintään 12 minuuttiin lähetystuntia kohti siten, että päivässä ei ylity keskiarvo 6 minuuttia lähetystuntia kohti.
(61)
TF1 katsoo, että vero on valtiontukea kahdesta syystä: France Télévisions olisi tosiasiallisesti vapautettu veron maksamisesta 30 päivästä marraskuuta 2011 (jolloin sen on lopetettava mainonta, josta saatavat tulot muodostavat kyseisen veron verokannan), ja France Télévisions saisi verosta saadut varat, koska useista lakiluonnoksen käsittelyn yhteydessä annetuista hallituksen ja parlamentin lausunnoista käy ilmi, että vero käytetään tuen rahoittamiseen. Riippumatta tuen laillisuudesta sinänsä tuen arvioinnissa olisi otettava huomioon sen rahoittamiseen käytettävä verojärjestelmä.
(62)
TF1 katsoo, että sillä on velvoitteita, jotka ovat verrattavissa France Télévisions -ryhmittymän velvoitteisiin, ja niiden ohjelmat ovat melko samankaltaisia. Vaikka TF1 suhtautuu myönteisesti tavoitteita ja resursseja koskevan sopimuksen ja tehtäväeritelmän uudistamiseen julkisen audiovisuaalialan uudistuksen vuoksi, se katsoo tilintarkastustuomioistuimen lausunnon mukaisesti, että julkisen lähetystoiminnan tarjonta on riittämättömän eriytynyttä. Onkin korostettava, että entisessä tehtäväeritelmässä määrällisten lähetysaikavelvoitteiden osuus oli 10 prosenttia ohjelmistosta.
(63)
Puutteellista on myös France Télévisions -ryhmittymän kulujen hallinta ja hallinnon laatu, minkä vuoksi yleishyödyllisen palvelun tarjoaminen ei ole tullut yhteiskunnalle halvemmaksi ja vaarana on, että siitä maksetaan liiallinen korvaus. Komission olisikin tarkasteltava kaupallisen toiminnan voiton kasvua, vuoden 2009 jälkeen odotettavia synergiaetuja France Télévisions -yhteisyrityksen perustamisesta ja ohjelmistokuluihin kohdistuvan paineen vähenemistä, kun riippuvuus mainostajista vähenee.
V RANSKAN TASAVALLAN HUOMAUTUKSET
(64)
Ranskan tasavalta viittaa jäljempänä tarkemmin käsitellyissä, 7 päivänä lokakuuta 2009 päivätyissä huomautuksissaan SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan soveltamisen osalta komission ilmaisemiin epäilyihin julkisen rahoituksen oikeasuhteisuudesta ja liiallisen korvauksen riskistä ja julkisen audiovisuaalialan uudistuksen yhteydessä käyttöön otettavien uusien verojen huomioon ottamisesta, kun arvioidaan ilmoitetun toimenpiteen soveltuvuutta sisämarkkinoille.
V.1 Rahoituksen oikeasuhteisuus ja liialliseen korvaukseen liittyvä jälkitarkastus
(65)
Ranskan tasavalta korostaa, että ilmoitettu toimenpide ei ole korvaus France Télévisions -ryhmittymän mainostulojen menetyksestä, vaikka tämä on otettu huomioon toimenpiteen suuruutta koskevissa alustavissa ennusteissa, vaan rahoitus, jolla on tarkoitus kattaa yleishyödyllisen palvelun kulut. Rahoituksen tarve muuttuu ohjelmistokulujen muutosten, kaupallisten tulojen vaihtelun ja lähetystapojen mukaan.
(66)
Ranskan tasavalta korostaa, että liiallisen korvauksen riskin eliminoiminen on varmistettava oikeuskäytännön ja komission käytännön mukaisesti etukäteen tarkistamalla, että lainsäädännölliset valvontamekanismit ovat olemassa, eikä tuen ja tulevien kulujen määrää koskevien alustavien ennusteiden perusteella. Alustavat määrät ovat suuntaa-antavia ja perustuvat viranomaisten ja France Télévisions -ryhmittymän sopimaan liiketoimintasuunnitelmaan. Tuen laskutapa ei perustu arvioon France Télévisions -ryhmittymän mainostulojen vähenemisestä. Se perustuu yleiseen kaavaan siten, että kunkin vuoden määrä, jossa yhdistyvät televisiolupamaksut ja talousarvioavustus, olisi Ranskan tasavallan sitoumusten ja lainsäädännöllisesti määriteltyjen jälkivalvontamekanismien mukaisesti oikeassa suhteessa France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun tehtävästä aiheutuviin kuluihin vähennettynä sen kaupallisilla tuloilla.
(67)
Yleisradiotoimintaa koskevassa tiedonannossa mainittujen uusien innovatiivisten audiovisuaalipalvelujen osalta Ranskan tasavalta korostaa, että eräät niistä sisältyvät jo France Télévisions -ryhmittymän uuteen tehtäväeritelmään ja muutettuun tavoitteita ja resursseja koskevaan sopimukseen, ja niihin sovelletaan edellä kuvattua etukäteen tehtävää ja säännöllistä valvontaa ja kuulemisia. Ranska katsoo, että tulevaisuudessa kaikkien merkittävien uusien palvelujen käynnistäminen on käsiteltävä tavoitteita ja resursseja koskevassa sopimuksessa, johon sovelletaan samaa valvontaa.
(68)
Koska yleisradiotoimintaa koskeva tiedonanto on tullut voimaan tämän menettelyn aloittamisen jälkeen, Ranskan tasavalta sitoutuu lisäksi parantamaan rahoituksen jälkikäteisvalvonnan mekanismeja tiedonannossa esitettyjen uusien sääntöjen noudattamiseksi. Tämän vuoksi 15 päivänä toukokuuta 2007 annetussa asetuksessa nro 2007-958 olevaa 2 §:ää aiotaan muuttaa. Muutoksella pyritään:
-
varmistamaan, että samoin kuin 3 §:ssä säädetyn raportin, viestinnästä vastaavan ministerin hyväksymä ulkopuolinen elin tarkastaa France Télévisions -ryhmittymän kustannuksella erillisiä kirjanpitoja koskevan raportin (joka vaaditaan, jotta voidaan valvoa, ettei korvausta makseta liikaa), ja että raportti toimitetaan kyseiselle ministerille sekä kansalliskokoukselle ja senaatille
-
parantamaan mekanismia, jolla varmistetaan, että erillisessä kirjanpidossa esiin tulleet mahdolliset liialliset korvaukset tai päällekkäiset tuet peritään takaisin, jos ne eivät ole viestinnän vapaudesta 30 päivänä syyskuuta 1986 annetun lain nro 86-1067 53 §:n ja yleisradiotoimintaa koskevan komission tiedonannon mukaisia.
(69)
Parantaakseen komissiolle suunnattua tiedotusta 5 päivänä maaliskuuta 2009 annetulla lailla nro 2009-258 aloitetun uudistuksen ensimmäisinä vuosina Ranskan viranomaiset sitoutuvat toimittamaan komissiolle vuosien 2010-2013 osalta:
-
edellä mainitun asetuksen 2 ja 3 §:n nojalla laaditut ja tarkistetut raportit, mukaan luettuina tiedot mainosmarkkinaosuuksien kehityksestä vuodesta 2007 alkaen, kuuden kuukauden kuluessa niistä yhtiökokouksista, joissa kirjanpito on hyväksytty,
-
julkiset asiakirjat, joilla seurataan, että France Télévisions täyttää yleishyödyllisen palvelun tehtävänsä; näitä ovat audiovisuaalialan neuvoston vuosittain laatima kanavakatsaus (josta säädetään 30 päivänä syyskuuta 1986 annetun lain nro 86-1067 18 §:ssä) ja pöytäkirjat valiokuntien (kansalliskokouksen ja senaatin kulttuuriasioista ja varainhoidosta vastaavat valiokunnat) suorittamista France Télévisions -ryhmittymän hallintoneuvoston puheenjohtajan kuulemisista, jotka koskevat tavoitteita ja resursseja koskevan sopimuksen vuotuista täytäntöönpanoa (kuten edellä mainitun lain 53 §:ssä säädetään).
V.2 Julkisen audiovisuaalialan uudistuksessa käyttöön otettavien uusien verojen huomioiminen
(70)
Ranskan tasavalta toteaa, ettei se ole ottanut ilmoituksessaan huomioon uusia mainosveroa ja sähköisen viestinnän veroa. Vaikka niistä säädetään samoissa säädöksissä kuin uudistuksesta, verot eivät kuulu Ranskan ilmoittaman toimenpiteen soveltamisalaan.
(71)
Ranskan tasavalta toteaa, että ennen lain hyväksymistä annetut julkiset lausunnot, joihin menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä viitataan ja jotka on sittemmin kumottu kyseisessä laissa, eivät ole unionin oikeuden kannalta riittävä osoitus verojen kytkemisestä tuen rahoitukseen. Ranskan lain mukaan nämä verot kannetaan valtion yleiseen talousarvioon ja niitä käytetään kaikenlaisten julkisten menojen rahoittamiseen talousarvion yleiskatteisuutta ja yhtenäisyyttä koskevien perustuslaillisten julkisen talouden periaatteiden mukaisesti. Talousarviolakeja koskevan, 1 päivänä elokuuta 2001 annetun orgaanisen lain 36 §:n mukaan valtion hyväksi syntyvä tulo voidaan kohdentaa kokonaan tai osittain tietylle oikeushenkilölle ainoastaan talousarviolain nimenomaisella säännöksellä, jollaista ei tässä tapauksessa ole.
(72)
Ranskan tasavalta korostaa lisäksi, että vireillä ei ole mitään hanketta, jolla pyrittäisiin luomaan kytkös kyseisten verojen ja France Télévisions -ryhmittymän rahoituksen välille. Se täsmentää, että jos järjestelmän rakennetta muutetaan, Ranskan viranomaiset antavat komissiolle uuden ilmoituksen SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti.
VI ARVIOINTI TUESTA
VI.1 SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki
(73).
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa: ”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.” Näitä ehtoja käsitellään jäljempänä.
VI.1.1 Valtion varat
(74)
Talousarviomäärärahat, joista tässä ilmoituksessa on kyse, kirjataan vuosittain Ranskan valtion talousarvion muodostavaan talousarviolakiin. Kyseessä ovat siis toimenpiteet, jotka myönnetään valtion varoista.
VI.1.2 Valikoiva taloudellinen etu
(75)
Talousarvioavustusmekanismi, jolla täydennetään France Télévisions -ryhmittymän käytettävissä olevia julkisia varoja, on valikoiva, koska France Télévisions on sen ainoa edunsaaja. Vuotuinen talousarvioavustus, jolla on tarkoitus erityisesti turvata yrityksen toiminnan jatkuminen, suojaa sitä kaupallisten mainostulojen menetykseltä. Mainostuloilla on aiemmin rahoitettu osa sen menoista ja investoinneista. France Télévisions pystyy avustuksen myötä saavuttamaan sellaisen osan yleisöstä, jota se ei ilman avustusta saavuttaisi. Se saa tällöin taloudellista etua, jota se ei voisi saada muuten tai, jos kyseessä on tuki, muissa markkinaolosuhteissa, joissa sen kanssa kilpailevat yksityiset yritykset toimivat.
(76)
Komissio toteaa lisäksi, että Ranskan tasavalta ei ole esittänyt huomautuksia, joissa kyseenalaistettaisiin komission menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esittämät käsitykset siitä, että aiotut avustukset eivät täyttäisi kaikkia Altmark-asian oikeuskäytännössä vahvistettuja edellytyksiä vaan tarjoaisivat taloudellista etua, joka voidaan katsoa valtiontueksi (13). Komissio toteaa myös, että riippumatta France Télévisions -ryhmittymän hallinnon ja tuloksien tulevien vuosien kehityksestä, France Télévisions -ryhmittymää koskeva Ranskan tilintarkastustuomioistuimen raportti (joka julkaistiin lokakuussa 2009 eli aloittamista koskevan päätöksen jälkeen) vahvistaa komission epäilyn siitä, että neljäs ehto ei täyty.
(77)
Edellä esitetyn perusteella voidaan päätellä, että talousarvioavustus, joka myönnetään ainoastaan France Télévisions -ryhmittymälle Ranskan valtion varoista, tarjoaa kyseiselle yritykselle valikoivan edun.
VI.1.3 Kilpailun vääristyminen ja vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan
(78)
France Télévisions tuottaa ja lähettää ohjelmaa, jota se hyödyntää kaupallisesti erityisesti esittämällä ohjelmistossaan maksettuja mainoksia tai sponsoroituja ohjelmia sekä jälleenmyymällä tai ostamalla lähetysoikeuksia. Näissä kaupallisissa toimissa se kilpailee muiden kanavien, kuten TF1-, M6- ja Canal+ -kanavien kanssa erityisesti Ranskassa, missä France Télévisions on suurin audiovisuaalialan ryhmittymä, kuten Ranskan viranomaiset korostavat. France Télévisions -ryhmittymän osuudeksi ennakoitiin vuonna 2010 noin 10 prosenttia, mikä tekisi siitä edelleen kolmanneksi suurimman toimijan Ranskan markkinoilla.
(79)
Vuoden 2011 loppuun saakka, jolloin kaupallinen mainonta aiotaan kokonaan lopettaa, France Télévisions toimii (vaikkakin aikarajoitusten puitteissa) Ranskan kaupallisen televisiomainonnan markkinoilla kilpaillen muiden lähetystoiminnan harjoittajien kanssa. Vielä vuoden 2011 jälkeenkin France Télévisions voi tarjota mainostajille palvelujaan yleisnimellä tapahtuvaa mainontaa varten tai lähetysten sponsoroinnin muodossa kilpaillen muiden Ranskassa alalla toimivien lähetystoiminnan harjoittajien kanssa. Vaikka France Télévisions -ryhmittymän kilpailijat voisivat hyötyä täysimääräisesti sen poistumisesta mainosmarkkinoilta uudistuksen myötä lähes kokonaan, France Télévisions ei poistu markkinoilta kokonaan. Kun otetaan huomioon kilpailijoiden toiminnan absoluuttinen määrä ja markkinaosuus vuonna 2007, Ranskan viranomaisten toimittamien, France Télévisions -ryhmittymän mainos- ja sponsorituloja koskevien arvioiden mukaan sille jäisi vielä 3,3 prosenttia markkinoista vuonna 2012. TF1:n osuus olisi arviolta reilut 50 prosenttia ja M6:n osuus 20 prosenttia.
(80)
France Télévisions voi saavuttaa sellaisen osan yleisöä, jota se ei voisi saavuttaa ilman kyseistä talousarvioavustusta, millä on todennäköisesti vaikutusta muiden lähetystoiminnan harjoittajien yleisöön ja siten niiden kaupalliseen toimintaan, jolloin kilpailuedellytykset vääristyvät. France Télévisions toimii joka tapauksessa myös audiovisuaalioikeuksien hankinnan ja myynnin markkinoilla, joilla sillä on tuen ansiosta vankempi asema neuvotteluissa. Talousarvioavustuksen mahdollistamat investoinnit ohjelmistoon vaikuttavat siihen, miten paljon France Télévisions voi ostaa ja myydä markkinoilla.
(81)
Tästä seuraa, että Ranskan valtion varoista pelkästään France Télévisions -ryhmittymälle myönnettävä tuki vääristää tai ainakin uhkaa vääristää kilpailua kaupallisen lähetystoiminnan alalla Ranskassa ja jossain määrin myös muissa jäsenvaltioissa, joissa France Télévisions -ryhmittymän ohjelmaa lähetetään.
(82)
France Télévisions toimii audiovisuaalisten ohjelmien ja lähetysoikeuksien oston ja myynnin markkinoilla, joilla on kansainvälinen ulottuvuus, vaikka hankinnat tehdäänkin yleensä yhteen jäsenvaltioon rajattua aluetta varten. France Télévisions -ryhmittymän ohjelmaa, jota voidaan lähettää valtion tuen ansiosta, voidaan seurata myös muissa jäsenvaltioissa, kuten Belgiassa ja Luxemburgissa. Lisäksi France Télévisions lähettää ohjelmaa myös Internetissä, jolloin sitä voidaan seurata muuallakin kuin Ranskassa.
(83)
Näissä olosuhteissa suunniteltu talousarvioavustus on omiaan vääristämään kilpailuedellytyksiä ja vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
VI.1.4 Päätelmä valtiontuesta
(84)
Edellä esitetyn perusteella talousarvioavustus, jonka Ranskan tasavalta aikoo myöntää France Télévisions -ryhmittymälle, on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, jonka soveltuvuus sisämarkkinoille on tutkittava.
VI.2 Soveltuvuus SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan kannalta
(85)
SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa määrätään, että ”yrityksiin, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, sekä fiskaalisiin monopoleihin sovelletaan tämän sopimuksen määräyksiä ja varsinkin kilpailusääntöjä siltä osin kuin ne eivät oikeudellisesti tai tosiasiallisesti estä yrityksiä hoitamasta niille uskottuja erityistehtäviä. Kaupan kehitykseen ei saa vaikuttaa tavalla, joka olisi ristiriidassa unionin etujen kanssa.”
(86)
Yleisradiotoimintaa koskevassa tiedonannossa komissio esittää periaatteet, joita se aikoo noudattaa soveltaessaan SEUT-sopimuksen 107 artiklaa ja 106 artiklan 2 kohtaa julkiselle yleisradiotoiminnalle myönnettyyn valtion rahoitukseen. Komissio kiinnittää huomiota kahteen asiaan:
-
onko yleishyödyllisen palvelun tehtävä, mukaan luettuna merkittävien uusien palvelujen tarjoaminen, määritelty tarkasti ja selkeästi virallisessa asiakirjassa ja onko sille vahvistettu toiminnan harjoittajasta riippumaton tehokas valvonta,
-
onko tehtävän hoitamiseksi välttämättömien korvausten julkinen rahoitus oikeasuhteista ja läpinäkyvää siten, että korvaukset eivät ylitä yleishyödyllisen palvelun nettokulujen määrää, ja onko tämä asia tehokkaassa valvonnassa.
VI.2.1 Yleishyödyllisen palvelun tehtävän tarkka ja selkeä määrittely virallisessa asiakirjassa ja sen tehokas valvonta
(87)
Kuten edellä on selostettu, komissio ei ole ilmaissut menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä - siinä esitetyistä syistä - epäilyksiä siitä, että virallisilla asiakirjoilla France Télévisions -ryhmittymälle annettu yleishyödyllisen palvelun tehtävä olisi määritelty puutteellisesti, eikä siitä, että France Télévisions -ryhmittymän suoriutumista tästä tehtävästä koskeva ulkopuolinen valvonta olisi puutteellista. Komissio katsookin, että 30 päivänä syyskuuta 1986 annetun lain nro 86-1067, sellaisena kuin se on muutettuna, asiaa koskevat säännökset (43-11, 44, 48 ja 53 §) ja sen täytäntöönpanoa koskevat asetukset tai viralliset asiakirjat, jotka koskevat etenkin tehtäväeritelmää (23 päivänä kesäkuuta 2009 annettu asetus nro 2009-796), sekä tavoitteita ja resursseja koskeva sopimus ovat niiden SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan soveltamissääntöjen mukaisia, jotka koskevat yleisradiotoimintaa koskevassa tiedonannossa lueteltuja julkisen yleisradiotoiminnan tukien arviointia.
(88)
Tämä päätelmä on samanlainen kuin komission aiemmat päätelmät aiheesta, kun se teki vuosina 2003 ja 2005 päätökset France2- ja France3-kanavista ja vuosina 2008 ja 2009 France Télévisions -ryhmittymästä soveltaen tuolloin voimassa ollutta tiedonantoa.
(89)
Niinpä komissio tarkastelee täysin ylimääräisesti tiettyjen osapuolten esittämiä yleisiä huomautuksia, joissa toisissa väitetään ja toisissa kiistetään, että julkisten kanavien ja niiden kilpailijoiden ohjelmasisältö olisi samanlaista, ja jotka eivät siis ole muuttaneet komission päätelmää.
(90)
Viestinnän vapaudesta annetussa laissa nro 86-1067, sellaisena kuin se on muutettuna, määritellään laajasti, laadullisesti mutta tarkasti France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun velvoitteet. Sen on muun muassa suuntauduttava laajalle yleisölle ja tarjottava monipuolista ohjelmaa, jonka tavoitteena on moniarvoisuuden hengessä huolehtia yhteiskunnan demokraattisista, sosiaalisista, kulttuurisista ja kansalaistaitoihin liittyvistä tarpeista. FFTCE on korostanut, että tietyt kilpailijat joutuvat EBU-jäsenyytensä vuoksi noudattamaan EBU:n perussääntöä, mutta tämä ei vaikuta siihen, että France Télévisions joutuu sen lisäksi noudattamaan Ranskan tasavallan virallisissa asiakirjoissa yksinomaan sille määrättyjä erityisvelvoitteita.
(91)
Lisäksi France Télévisions -ryhmittymän velvoitteet on määritelty tarkemmin sen tehtäväeritelmässä ja tavoitteita ja resursseja koskevassa sopimuksessa, ja niihin on liitetty tarkat ja määrälliset indikaattorit, jotka ohjelmiston on täytettävä. Tällaisia velvoitteita ei ole sen kilpailijoilla. France Télévisions -ryhmittymälle myönnettävät julkiset varat myönnetään näiden tavoitteiden saavuttamiseksi ja yleisen edun nimissä lainsäädännössä määritellyn yleishyödyllisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi, kun taas kilpaileville lähetystoiminnan harjoittajille annetuilla yksityisillä varoilla tähdätään ainoastaan voittoon. Myöskään se, että on olemassa lainsäädännöllisiä rajoituksia tai että toimijat ovat omaksuneet niitä lähetystoimintaansa vapaaehtoisesti, ei tarkoita sitä, että julkisten ja yksityisten lähetystoiminnan harjoittajien tarjonta olisi tosiasiallisesti eriytymätöntä. Toisin kuin EBU-jäsenyydestä johtuvia velvoitteita, laista johtuvia yleishyödyllisen palvelun velvoitteita sitä paitsi valvotaan ulkoisesti säännöllisesti, erityisesti parlamentin toimesta.
(92)
SACD tuo esiin myös sen, että France Télévisions on sitoutuneempi alkuperäisen ranskalaisen audiovisuaalisen tuotannon ja elokuvatuotannon edistämiseen kuin kilpailijansa, joiden velvoitteet ovat vähäisempiä. SACD:n huomautuksista ei kuitenkaan käy ilmi, miksi Ranskan ulkopuolelta, mahdollisesti muista jäsenvaltioista, tuodut teokset olisivat huonompilaatuisia kuin France Télévisions -ryhmittymän rahoittamat. Vaatimus alkuperäistuotannon lisäämisestä sekä määrällisesti että suhteessa kilpailijoihin on joka tapauksessa suoraan sidoksissa ranskalaisen yhteiskunnan sosiaalisiin ja kulttuurisiin tarpeisiin, joihin France Télévisions joutuu yleishyödyllisen palvelun velvoitteensa vuoksi ohjelmistollaan vastaamaan.
(93)
Ranskan tasavallan toimittamien tietojen osalta tämä positiivinen arvio France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun tehtävän määrittelystä ja valvonnasta on ulotettava mekanismeihin, joita sovelletaan merkittävien uusien audiovisuaalipalveluiden tarjontaan tämän menettelyn aloittamisesta tehdyn päätöksen jälkeen voimaan tulleen yleisradiotoimintaa koskevan tiedonannon mukaisesti. Nämä palvelut, joilla yleisradioesityksiä laajennetaan muihin tietovälineisiin tai muotoihin, sisältyvät France Télévisions -ryhmittymän tehtäväerittelyyn ja tavoitteita ja resursseja koskeviin sopimuksiin, joissa tarkennetaan ja tulkitaan laissa säädettyjä yleishyödyllisen taloudellisen palvelun tehtäviä. Kuten edellä on mainittu, nämä asiakirjat annetaan asetuksilla, jolloin uusiin, jo suunnitteilla oleviin tai vasta mahdollisesti tuleviin palveluihin sovelletaan samoja ennakkokuulemismenettelyjä ja vuotuisia jälkikäteistarkastuksia kuin laissa säädettyihin tehtäviin.
(94)
Vaikuttaakin kaiken kaikkiaan siltä, että France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun tehtävän määritelmä sekä siihen liittyvät valvontamekanismit ovat yleisradiotoimintaa koskevan tiedonannon sääntöjen ja periaatteiden mukaisia, ja nämä puolestaan pohjautuvat unionin tuomioistuinten oikeuskäytäntöön.
VI.2.2 Julkisen rahoituksen oikeasuhteisuus ja läpinäkyvyys
(95)
Ranskan tasavallan ilmoittama rahoitusmekanismi, johon sisältyy vuotuinen avustus korvauksena mainostulojen vähenemisestä ja lopulta loppumisesta, on tarkoitettu pysyväksi ja ulottuu siis pitemmälle kuin laissa säädetty määräaika mainosten esittämisen lopettamiselle marraskuussa 2011.
(96)
Vuotuinen julkinen rahoitus käsittää osan televisiolupamaksusta (contribution à l’audiovisuel public, aiemmin redevance) saatavista tuloista sekä 5 päivänä maaliskuuta 2009 annetussa laissa nro 2009-258 säädetyn vuotuisen avustuksen. Suunniteltu mekanismi ei muuta nykyistä tukea, jonka komissio on hyväksynyt päätöksellään 20 päivänä huhtikuuta 2005, vaan siihen lisätään talousarvioavustus, jonka tarkka määrä vahvistetaan vuosittain kyseisen vuoden talousarviolaissa. Ranskan tasavalta toteaa huomautuksissaan, että vuotuisen avustuksen määrä määritellään ennen kunkin vuoden alkua etukäteen yleishyödyllisen palvelun nettokuluarvion perusteella.
(97)
Tämä käy myös ilmi esimerkkiarvioista, joita Ranskan viranomaiset toimittivat vastauksena epäilyihin, jotka komissio ilmaisi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä. Komissio toteaa liiketoimintasuunnitelman suuntaa-antavan luonteen ja myöntää, että yleishyödyllisen palvelun tehtävään velvoitetulle yritykselle, joka joutuu sen vuoksi sitoutumaan monivuotisiin kuluihin, on hyödyllistä, jos sillä on liiketoimintasuunnitelman mukainen, tavoitteita ja resursseja koskevan sopimuksen täydennykseen sisällytetty rahoituskehys. Siinä esiintyvä alustava julkisten varojen kokonaismäärä on suhteessa tämän palvelun tarjoamisen ennakoituihin bruttokuluihin vuosina 2010-2012, vaikkakin se on niitä pienempi.
(98)
Vaikka bruttokulut ovat suhteellisen ennakoitavia, koska ne vaihtelevat vähemmän kuin nettotulojen määrityksessä käytettävät kaupalliset tulot, liiketoimintasuunnitelman alustavat luvut pääsääntöisesti tukevat Ranskan tasavallan väitettä siitä, että yleishyödyllisen palvelun nettokuluilla on ratkaiseva vaikutus vuotuisen avustusmäärän vahvistamiseen tulevaisuudessa. Ilmoitetun talousarvioavustuksen syynä on se, että valtio on velvoitettu 5 päivänä maaliskuuta 2009 annetulla lailla nro 2009-258 rahalliseen korvaukseen, jonka määrää ei laissa määritellä mutta jonka on oltava suhteessa mainosten lähettämisestä luopumisen myötä menetettäviä mainostuloja koskevaan arvioon.
(99)
Tällainen lähestymistapa vaikuttaa objektiivisesti perustellulta. Koska avustus on luonteeltaan pysyvä, tulisi yhä mielivaltaisemmaksi vahvistaa sen määrä suhteessa siihen, paljonko mainostuloja olisi tullut, jos mainontaa ei olisi lain johdosta lopetettu, esimerkiksi sitomalla määrä siihen, kuinka suuria mainostulot olivat ennen ilmoitusta ja uudistuksen aloittamista, mukautettuna mahdollisesti televisiomainosmarkkinoiden kehityksellä. Jos tuen määrä laskettaisiin tällä tavalla suhteessa oletettuihin tuloihin, yleishyödyllisen palvelun bruttokulujen pieneneminen odotettua enemmän esimerkiksi France Télévisions -yhteisyrityksen perustamisesta koituneen synergian vuoksi saattaisi aiheuttaa riskin julkisista varoista maksettavan korvauksen liiallisuudesta.
(100)
Tapa laskea vuotuinen tuki suhteessa yleishyödyllisen palvelun kuluihin, joista vähennetään edelleen saatavat kaupalliset nettotulot, on johdonmukainen Ranskan tasavallan sitoumuksen kanssa (joka on kirjattu viestinnän vapaudesta annetun lain nro 86-1067, sellaisena kuin se on muutettuna, 44 §:ään ja valtion ja audiovisuaalialan julkisen sektorin toimijoiden taloussuhteita koskevan asetuksen nro 2007-958 2 §:ään), jonka mukaan France Télévisions -ryhmittymälle myönnettävät julkiset varat eivät voi ylittää sen tehtäväksi annetun yleishyödyllisen palvelun nettokuluja. Kuten Ranskan viranomaiset muistuttavat, tätä sitoumusta ja edellä mainittuja säännöksiä sovelletaan täysimääräisesti ilmoitettuun talousarvioavustukseen ja vuotuisen julkisen rahoituksen mekanismiin, jonka kiinteä osa avustuksesta tulee.
(101)
Tämän vuoksi vuotuisen avustuksen laskutapa suhteessa yleishyödyllisen palvelun tehtävän nettokuluihin, joista vähennetään edelleen saatavat kaupalliset tulot, vaikuttaa oikeasuhteiselta yleisradiotoimintaa koskevan komission tiedonannon mukaisesti.
(102)
Tältä osin tiettyjen osapuolten esittämät vastakkaiset huomautukset eivät vaikuta näihin päätelmiin:
-
Komissio ei hyväksy FFTCE:n väitettä, jonka mukaan yleishyödyllisen palvelun tehtävän rahoitukseen ei kuulu korvaus menetetyistä mainostuloista, koska mainonta ei kuulu yleishyödylliseen palveluun, eikä M6:n huomautuksia siitä, että kaupallisten tulojen menetyksen arviot ovat vaihtelevia ja epätarkkoja. Avustuksen vuotuinen määrä vahvistetaan etukäteen France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun nettokulujen perusteella, ja Ranskan tasavallan vuosia 2010-2012 koskevat arviot ovat täysin suuntaa-antavia.
-
M6:n huomautukset, joiden mukaan Ranskan tilintarkastustuomioistuimen havaitsema analyyttisen kirjanpidon välineiden puute France Télévisions -ryhmittymässä aiheuttaa rakenteellisista syistä korvauksen liiallisuuden, koska tuki ei perustu objektiivisiin kuluelementteihin, samoin kuin TF1:n huomautukset hallitsemattomista tai huonosti hallituista kuluista johtuvasta korvauksen liiallisuudesta, ovat perusteettomia. Ensinnäkin tilintarkastustuomioistuin havaitsi lokakuussa 2009, että France Télévisions -ryhmittymältä puuttuvat hallinnolliset ohjausvälineet, joilla voitaisiin yhdentää koko ryhmittymän tasolla sen eri osien analyyttisen kirjanpidon välineet. Tilintarkastustuomioistuin ei siis väittänyt, että mitään analyyttisen kirjanpidon välineitä ei olisi. Jokaisella ryhmittymään kuuluvalla yrityksellä on analyyttinen kirjanpito.
-
Toiseksi, toisin kuin tarkasteltaessa France Télévisions -ryhmittymälle syntyvää taloudellista etua, tarkasteltaessa korvauksen soveltuvuutta sisämarkkinoille ei kiinnitetä huomiota hyvin johdetulle keskimääräiselle yritykselle yleishyödyllisen palvelun tuottamisesta aiheutuviin kuluihin vaan France Télévisions -ryhmittymälle tosiasiallisesti aiheutuviin kuluihin, joissa otetaan huomioon myös mainostulojen väheneminen tulevaisuudessa. Kuten edellä on esitetty, France Télévisions -ryhmittymälle myönnettävien julkisten varojen kokonaismäärä jää pääsääntöisesti pienemmäksi kuin kulut yleishyödyllisen palvelun tarjoamisesta, ja korvauksen määrä määritetään siten, että liiallista korvausta ei synny, kun kaupalliset nettotulot on vähennetty.
(103)
Huomautuksissa, jotka ovat vuotuisen avustuksen määrän ennakkoon vahvistamisen osalta perusteettomia, ei sitä paitsi oteta huomioon jälkitarkastusmekanismeja. Kuten jäljempänä esitetään, talousarviolaissa etukäteen määritettävään tuen määrään seuraavalle vuodelle sovelletaan jälkitarkastusmekanismeja, joiden perusteella tukea voidaan tarvittaessa periä takaisin.
(104)
Yleisradiotoimintaa koskevan tiedonannon mukaan jäsenvaltioiden on otettava käyttöön tarvittavat mekanismit liiallisen korvauksen ehkäisemiseksi suorittamalla säännöllistä julkisen rahoituksen käytön valvontaa. Tiedonannossa määriteltyjen tarkastusten tehokkuus syntyy siitä, että niitä suorittaa säännöllisesti riippumaton toimija, ja niihin on yhdistetty mekanismit mahdollisten liiallisten korvausten takaisinperimiseksi taikka mahdollisten varausten (enintään 10 prosenttia yleishyödyllisen palvelun vuotuisista kuluista) tai päällekkäisten tukien kohdennuksen korjaamiseksi seuraavan vuoden aikana.
(105)
Viestinnän vapaudesta annetun lain nro 86-1067, sellaisena kuin se on muutettuna, 44 §:ssä säädetään, että ”julkisen audiovisuaalialan toimijoille yleishyödyllisestä palvelusta hyvityksenä myönnettävät julkiset varat eivät ylitä kuluja, joita kyseisten velvollisuuksien täyttämisestä aiheutuu”. Tämä säännös johtuu Ranskan tasavallan sitoumuksesta kirjata lakiin nimenomaisesti periaate, että yleishyödyllisen palvelun velvollisuudesta ei hyvitetä ylimääräistä. Ranska antoi tämän sitoumuksen sen menettelyn yhteydessä, jonka seurauksena komissio teki 20 päivänä huhtikuuta 2005 päätöksen (14) televisiolupamaksutulojen käytöstä.
(106)
Valtion ja audiovisuaalialan julkisen sektorin toimijoiden taloussuhteista 15 päivänä toukokuuta 2007 annetun asetuksen nro 2007-958 2 §:ssä toistetaan sama kuin 30 päivänä syyskuuta 1986 annetun lain 53 §:ssä, eli siinä otetaan huomioon yleishyödyllisen palvelun tehtävästä saadut suorat tai epäsuorat tulot ja tarkennetaan, että yleishyödyllisen palvelun velvoitteen täyttämisestä aiheutuvat kulut todetaan erillisen kirjanpidon avulla. Asetuksen 3 §:ssä säädetään, että France Télévisions ja sen tytäryhtiöt ovat velvollisia noudattamaan tavanomaisia markkinaehtoja kaikissa kaupallisissa toimissaan. Lisäksi siinä säädetään ulkopuolisen tahon laatimasta vuosikertomuksesta, jossa seurataan tämän velvoitteen täyttymistä ja joka toimitetaan asianomaiselle ministerille, kansalliskokoukselle ja senaatille. Ranskan tasavalta on antanut viimeksi mainitusta säännöksestä myös sitoumuksensa, joka on kirjattu johdanto-osan 7 kappaleessa mainittuun komission päätökseen 20 päivältä huhtikuuta 2005.
(107)
Unionin tuomioistuin on katsonut, että säännökset liiallisen korvauksen estämisen periaatteesta ja France Télévisions -ryhmittymän kaupallisiin toimiinsa soveltamien ehtojen valvonta ja tarkastus vastasivat täysin komission ilmaisemiin huolenaiheisiin menettelyssä, joka johti 20 päivänä huhtikuuta 2005 tehtyyn päätökseen (15). Tuomioistuin on sitä paitsi vahvistanut jälkitarkastusten soveltuvuuden näiden sitoumusten täyttämiseen (16).
(108)
Komissio on saanut vuosien 2007 ja 2008 kertomukset asetuksen 2 ja 3 §:n täytäntöönpanosta (3 §:ää koskevan vuoden 2007 kertomuksen ovat vahvistaneet PriceWaterhouseCoopersin ja KPMG:n tilintarkastajat ja vuoden 2008 kertomuksen Rise-konsulttiyritys). Se on tarkastellut niitä samoin kuin vuotta 2009 koskevaa kertomusluonnosta 2 §:n täytäntöönpanosta. Käytettävissä olevissa kertomuksissa todetaan, että France Télévisions -ryhmittymälle myönnetyt julkiset varat eivät ole ylittäneet ryhmittymälle määrätyn yleishyödyllisen palvelun tehtävästä aiheutuvia nettokuluja ja että France Télévisions on noudattanut tavanomaisia markkinaehtoja kaikissa kaupallisissa toimissaan. Näin ollen kaupallisissa toimissa ja yleishyödyllisen palvelun toimissa ei ole ollut päällekkäisiä tukia. Nämä kertomukset osoittavat lisäksi, että France Télévisions pystyy nykyisillä kirjanpitovälineillään esittämään kirjanpidon eri kanaviensa yleishyödyllisen palvelun kuluista ja tuloista, toisin kuin erityisesti M6 on väittänyt.
(109)
Asetuksessa nro 2007-958 säädettyjä julkisten varojen jälkivalvonnan menettelyjä sovelletaan ilmoitettuun talousarvioavustukseen. Sen jälkeen, kun valvonta on perustettu, France Télévisions -ryhmittymälle myönnettyjen julkisten varojen kokonaismäärä on jäänyt niin pieneksi, että sillä ei ole voitu kattaa yleishyödyllisen palvelun velvollisuuden täyttämisestä aiheutuvia nettokuluja, jolloin kysymystä mahdollisesti liiallisesta korvauksesta ei ole. Liiketoimintasuunnitelmassa ja jäljempänä taulukossa 1 esitettyjen keskipitkän aikavälin kulu- ja tuloennusteiden mukaan vuodelle 2012 ennustetaan lievää ylijäämää. Jos se toteutuu eikä sitä tarvita vuosille 2010 ja 2011 ennakoitujen alijäämien paikkaamiseen, se pitäisi kohdentaa pääasiassa audiovisuaalisen tuotannon edistämiseen.
(110)
Joka tapauksessa, jotta järjestely vastaisi yleisradiotoimintaa koskevalla tiedonannolla vuonna 2009 käyttöön otettuja uusia vaatimuksia, Ranskan tasavalta sitoutuu muuttamaan 15 päivänä toukokuuta 2007 annetun asetuksen nro 2007-958 2 §:ää seuraavasti:
-
varmistetaan, että samoin kuin 3 §:ssä säädetyn raportin, viestinnästä vastaavan ministerin hyväksymä ulkopuolinen elin tarkastaa France Télévisions -ryhmittymän kustannuksella erillisiä kirjanpitoja koskevan raportin, joka toimitetaan kyseiselle ministerille sekä kansalliskokoukselle ja senaatille,
-
parannetaan mekanismia, jolla varmistetaan, että erillisessä kirjanpidossa esiin tulleet mahdolliset liialliset korvaukset tai päällekkäiset tuet peritään takaisin, jos ne eivät ole viestinnän vapaudesta 30 päivänä syyskuuta 1986 annetun lain nro 86-1067 53 §:n ja komission yleisradiotoimintaa koskevan tiedonannon mukaisia.
(111)
Näin ollen vaikuttaa siltä, että Ranskan tasavallalla on soveltuvat mekanismit julkisten varojen käytön säännöllistä ja tehokasta valvontaa varten, jotta se voi välttää liialliset korvaukset tai päällekkäiset tuet, kuten yleisradiotoimintaa koskevassa tiedonannossa edellytetään.
(112)
Edellä esitetty huomioon ottaen vaikuttaa siltä, että mahdolliset kilpailun rajoitukset jäävät kaiken kaikkiaan vähäisiksi, vaikka France Télévisions on uudistuksen täytäntöönpanon jälkeenkin mukana kaupallisilla markkinoilla. Sen osuus kaupallisista markkinoista jää todennäköisesti hyvin pieneksi ja uudistus todennäköisesti siirtäisi ainakin osan televisiomainostajien kysynnästä France Télévisions -ryhmittymän kilpailijoille.
(113)
Kuten seitsemän yksityisen televisio- ja radiokanavan julkaisemassa kirjeessä todetaan, uudistuksen toteuttaminen loppuun saakka, jolloin mainonta loppuisi France Télévisions -ryhmittymän kanavilla, ”antaisi yksityisille tiedotusvälineille niiden tarvitseman elpymismahdollisuuden” kun taas mainonnan jatkaminen ”johtaisi vahingollisiin seurauksiin Ranskan koko mediakentässä ja muuttaisi merkittävästi alan toimijoiden talousnäkymiä” (17).
(114)
Toisin sanoen France Télévisions -ryhmittymän osittainen vetäytyminen ja sen tulorakenteen (kaupalliset tulot tai julkiset korvaukset) painopisteen kohdentaminen ohjelmatarjontaan, joka vastaa sen yleishyödyllisen palvelun tehtävää, ilman suoraa rahallista vastinetta yleisöltä, vähentävät mahdollisia kilpailun rajoituksia kaupallisilla markkinoilla, joilla se toimii. Sen vetäytyminen antaa tilaisuuden, jota mainosmarkkinoiden uudet tulokkaat tai nykyisellään pienet toimijat voivat hyödyntää kilpailun vilkastuessa.
(115)
Tästä seuraa Ranskan tasavallan toimittamien tietojen ja sen tekemien sitoumusten perusteella, että julkisen rahoituksen tavoitteena on se, että France Télévisions pystyy kattamaan velvoitteensa täyttämisestä johtuvat nettokulut. Tämä rahoitus olisi rajattava kyseisiin kuluihin ja sitä olisi valvottava jälkikäteen tavalla, joka täyttää yleisradiotoimintaa koskevassa tiedonannossa vahvistetut edellytykset. Koska France Télévisions -ryhmittymän osuus kaupallisista markkinoista lisäksi pienenisi, suunniteltu tuki ei vaikuta kaupan kehitykseen unionin edun vastaisella tavalla SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
(116)
Ranskan tasavalta sitoutuu lisäksi toimittamaan komissiolle vuosikertomukset vuoteen 2013 saakka, jolloin julkisen audiovisuaalialan uudistus on saatettu päätökseen. Niiden ansiosta voidaan seurata, miten uudistus toteutetaan valtiontukisääntöihin liittyviltä osiltaan, joita ovat vuotuiset korvaukset ja jälkivalvontamekanismit, France Télévisions -ryhmittymän kaupallisiin toimiinsa soveltamat ehdot ja ryhmittymän markkina-aseman kehitys sekä tavoitteita ja resursseja koskevan sopimuksen täytäntöönpano vuositasolla.
(117)
Ottaen huomioon uudistuksen laajuuden, France Télévisions -ryhmittymän palvelutehtävän rahoitukseen liittyvät innovaatiot uudistuksessa, uudistuksen vaikutuksen France Télévisions -ryhmittymän kulujen ja tulojen kehitykseen sekä epävarmuuden markkinoilla, jotka vaikuttavat France Télévisions -ryhmittymän ja sen kilpailijoiden kaupallisiin tuloihin, tämä sitoumus antaa komissiolle mahdollisuuden tarkastaa ja seurata tarkasti uudistuksen ja Ranskan tasavallan tämän menettelyn yhteydessä antamien sitoumusten toteutusta.
(118)
Komissio ilmaisi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä epäilyjä mahdollisesta kytköksestä uusista mainosverosta ja sähköisen viestinnän verosta saatavien tulojen kohdentamisen ja France Télévisions -ryhmittymälle vuodesta 2010 maksettavan avustuksen välillä. Jos tällainen kytkös voitaisiin todeta, nämä verot olisi katsottava olennaiseksi osaksi tukea ja niiden soveltuvuutta sisämarkkinoille olisi tarkasteltava osana tukea. Vaikka vuoden 2009 osalta voitiin erityisesti 5 päivänä maaliskuuta 2009 annetun julkista audiovisuaalialaa koskevan lain nro 2009-258 voimaantulopäivä ja täytäntöönpano huomioon ottaen todeta, että tällaisen kytköstä ei ollut, Ranskan korkeimpien viranomaisten lausuntojen vuoksi epäilys jäi voimaan tulevien vuosien osalta.
(119)
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, joka on vahvistettu ennakkoratkaisuasiassa Régie Networks (C-333/07) 22 päivänä joulukuuta 2008 annetun tuomion 99 kohdassa, ilmenee seuraavaa: ”Jotta maksun voidaan katsoa olevan erottamaton osa tukitoimenpidettä, maksun ja tuen välillä on oltava sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä säädetty varojen osoittamista koskeva sellainen sitova yhteys, jonka mukaisesti maksun tuotto osoitetaan väistämättä tuen rahoittamiseen ja se vaikuttaa suoraan tuen suuruuteen ja tämän seurauksena arviointiin tuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille.” (18). Tuomioistuimen asettamia kahta ehtoa eli sovellettavaa kansallista lainsäädäntöä ja suoraa vaikutusta tuen suuruuteen tarkastellaan jäljempänä.
(120)
Talousarviolakeja koskevan, 1 päivänä elokuuta 2001 annetun orgaanisen lain 36 §:n nojalla valtion hyväksi syntyvä tulo voidaan kohdentaa toiselle oikeushenkilölle ainoastaan talousarviolain nimenomaisella säännöksellä. Rahoituslaissa olisi siis nimenomaisesti säädettävä, että 5 päivänä maaliskuuta 2009 annetulla lailla nro 2009-258 käyttöön otettujen mainosveron ja sähköisen viestinnän veron tuotto kohdennetaan kokonaan tai osittain France Télévisions -ryhmittymän rahoittamiseen. Tällaista säännöstä ei ole tähän mennessä annettu. Ranskan tasavalta on sitoutunut tulevaisuudessa ilmoittamaan SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissiolle kaikista aikeista muuttaa verojärjestelmää. Tässä tilanteessa ei voida todeta, että ilmoitetun tuen ja uusien verojen välillä olisi yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä tarkoitettu kansallisessa lainsäädännössä säädetty varojen kohdentamista koskeva sitova yhteys.
(121)
Lisäksi vaikuttaa siltä, että kun vuosittain määritetään, paljonko talousarvioavustusta tulisi televisiolupamaksuvaroista osoitettavan määrän lisäksi maksaa, ratkaiseva tekijä on France Télévisions -ryhmittymän yleishyödyllisen palvelun velvoitteen nettokulut eikä uusista veroista saatavien tulojen määrä. Yleishyödyllisen palvelun kulut arvioidaan etukäteen tavoitteita ja resursseja koskevassa sopimuksessa viestinnän vapaudesta 30 päivänä syyskuuta 1986 annetun lain nro 86-1067, sellaisena kuin se on muutettuna, 53 §:n mukaisesti. Suunniteltu vuotuinen avustus määritellään talousarviolakiluonnoksessa ennakoitujen nettokulujen perusteella, ja ennusteiden ja tulosten välinen erotus todetaan ja tarvittaessa korjataan jälkikäteen valtion ja audiovisuaalialan julkisen sektorin toimijoiden taloussuhteista 15 päivänä toukokuuta 2007 annetun asetuksen nro 2007-958 2 §:n täytäntöönpanemiseksi säädetyn kertomuksen yhteydessä. Koska kuluja syntyy veroina kannetuista varoista riippumatta, verojen tuotolla ei voi olla suoraa vaikutusta tuen määrään. Lisäksi vaikuttaa siltä, että Ranskan hallituksen alun perin kaavailemia veroprosentteja on pienennetty lopullisessa, parlamentin hyväksymässä laissa, tämän vähentämättä samalla ja vastaavassa määrin France Télévisions -ryhmittymälle maksettavaa avustusta.
(122)
Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen 5 päivänä maaliskuuta 2009 annetulla lailla nro 2009-258 käyttöön otetut mainosvero ja sähköisen viestinnän vero eivät ole olennainen osa tukea eikä niitä tule ottaa huomioon tarkasteltaessa tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille, vaikka tietyt osapuolet eli ACT, FFTCE, Association des chaînes privées, M6 ja TF1 toisin väittävät.
(123)
Näissä päätelmissä ei oteta kantaa kyseisten verojen ja niitä koskevien erityissäännösten yhteensopivuuteen unionin oikeuden kanssa erillisinä toimenpiteinä ottaen erityisesti sähköisen viestinnän veron yhteydessä huomioon kysymykset, joita on tarkasteltu direktiivin 2002/20/EY tai sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (19) rikkomusmenettelyssä nro 2009/5061.
(124)
Komissio panee myös merkille, että Ranska on ilmoittanut, ettei tämän päätöksen aiheena oleva Ranskan ilmoitus koske kyseisiä veroja.
VII PÄÄTELMÄT
(125)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että edellä esitetyllä tavalla toteutettava vuotuinen talousarvioavustus France Télévisions -ryhmittymälle voidaan SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan ja julkiseen yleisradiotoimintaan sovellettavien periaatteiden ja sääntöjen mukaisesti katsoa soveltuvaksi sisämarkkinoille,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Valtiontuki, jota Ranskan tasavalta aikoo maksaa France Télévisions -ryhmittymälle vuotuisena talousarvioavustuksena viestinnän vapaudesta 30 päivänä syyskuuta 1986 annetun lain nro 86-1067, sellaisena kuin se on muutettuna, 53 §:n VI kohdan mukaisesti, soveltuu sisämarkkinoille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Sen vuoksi tukijärjestelmän toteuttaminen hyväksytään.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 2010.