PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 12. července 2011,
kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES Německu povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“)
(2011/445/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dopisem ze dne 27. prosince 2010 požádalo Německo podle článku 19 směrnice 2003/96/ES o povolení uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“).
(2)
Cílem snížené daně, kterou Německo zamýšlí uplatňovat, je podpora širšího využívání pobřežní elektřiny jako způsobu uspokojování energetických potřeb lodí v kotvištích přístavů, který je v porovnání se spalováním lodních paliv na palubě plavidel méně škodlivý pro životní prostředí.
(3)
Jelikož používání pobřežní elektřiny zamezuje emisím látek znečišťujících ovzduší spojených se spalováním lodních paliv na palubě plavidel v kotvištích, přispívá k zlepšení kvality místního ovzduší v přístavních městech. Předpokládá se proto, že opatření přispěje k cílům politik Unie v oblasti ochrany životního prostředí a zdraví.
(4)
Udělení povolení Německu, aby na pobřežní elektřinu uplatňovalo sníženou sazbu daně, nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení výše uvedeného cíle, protože výroba elektřiny na palubě bude ve většině případů i nadále konkurenceschopnější alternativou. Z téhož důvodu a vzhledem ke stávající poměrně nízké míře proniknutí této technologie na trh nepovede opatření pravděpodobně po dobu své platnosti k významnému narušení hospodářské soutěže, a nebude mít tedy nepříznivý dopad na řádné fungování vnitřního trhu.
(5)
Z ustanovení čl. 19 odst. 2 směrnice 2003/96/ES vyplývá, že každé povolení udělené na základě uvedeného ustanovení musí být přesně časově omezené. Vzhledem k tomu, že tato doba musí být dostatečně dlouhá, aby provozovatele přístavů neodrazovala od uskutečnění potřebných investic a nenarušila přitom potřebu přezkoumat v patřičné době situaci v Německu a potřebu budoucího vývoje stávajícího právního rámce, je vhodné udělit požadované povolení na dobu tří let, pokud však nevstoupí obecná ustanovení upravující tuto záležitost v platnost k dřívějšímu okamžiku, než je předpokládané skončení platnosti tohoto povolení,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Německu se povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům zakotveným v přístavech kromě soukromých rekreačních plavidel za předpokladu, že jsou zachovány minimální úrovně zdanění podle článku 10 směrnice 2003/96/ES.
Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.
Pozbývá účinku dne 16. července 2014.
Pokud však Rada na základě článku 113 Smlouvy unie stanoví obecná pravidla pro daňové zvýhodnění pobřežní elektřiny, pozbývá toto rozhodnutí účinku dnem, k němuž tato obecná pravidla vstoupí v platnost.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 12. července 2011.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011,
Saksalle annettavasta luvasta soveltaa satamassa laiturissa oleville aluksille suoraan toimitettavaan sähköön (”maasähkö”) alennettua sähköverokantaa direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti
(2011/445/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (1) ja erityisesti sen 19 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Saksa haki 27 päivänä joulukuuta 2010 päivätyllä kirjeellä lupaa soveltaa direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan nojalla satamassa laiturissa oleville aluksille suoraan toimitettavaan sähköön (”maasähkö”) alennettua sähköverokantaa.
(2)
Saksa pyrkii tällä veronalennuksella edistämään maasähkön laajempaa käyttöä, jotta satamassa laiturissa olevien laivojen sähköntarve voidaan tyydyttää ympäristöä vähemmän rasittavalla tavalla kuin polttamalla aluksilla bunkkeriöljyä.
(3)
Sikäli kuin maasähkön käytöstä ei synny satamassa laiturissa olevien laivojen bunkkeriöljyn polttamisen aiheuttamia ilmansaastepäästöjä, sillä edistetään satamakaupunkien paikallisen ilmanlaadun paranemista. Sen vuoksi toimenpiteen odotetaan edistävän unionin ympäristö- ja terveyspolitiikan tavoitteiden saavuttamista.
(4)
Luvan antaminen Saksalle soveltaa alennettua sähköveroa maasähköön ei ylitä sitä, mikä on tarpeen edellä mainitun tavoitteen saavuttamiseksi, koska aluksilla tapahtuva sähköntuotanto on useimmissa tapauksissa edelleen kilpailukykyisempi vaihtoehto. Samasta syystä ja tämän kyseisen teknologian nykyisen melko pienen markkinaosuuden vuoksi toimenpide ei todennäköisesti johda merkittävään kilpailun vääristymiseen sen voimassaoloaikana eikä siten vaikuta kielteisesti sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan.
(5)
Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan 2 kohdasta seuraa, että kunkin tuon säännöksen nojalla myönnetyn luvan on määrä olla ajallisesti tarkkaan rajoitettu. Koska voimassaoloajan on oltava tarpeeksi pitkä, jotta satamaoperaattoreiden halukkuutta tehdä tarvittavia investointeja ei lannistettaisi ja myös siksi, että on myös tarpeen tarkastella Saksan tilannetta uudelleen sopivana ajankohtana ja olla estämättä voimassa olevan lainsäädäntökehyksen kehittymistä, on aiheellista myöntää pyydetty lupa kolmeksi vuodeksi, jollei asiaa koskevia yleisiä säännöksiä tule sovellettaviksi ennen tässä säädetyn määräajan päättymistä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Annetaan Saksalle lupa soveltaa alennettua sähköverokantaa sähköön, joka toimitetaan suoraan satamassa laiturissa oleville aluksille (”maasähkö”), ei kuitenkaan yksityisille huvialuksille, edellyttäen, että direktiivin 2003/96/EY 10 artiklassa säädettyjä verotuksen vähimmäistasoja noudatetaan.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan tiedoksi.
Sen soveltaminen päättyy 16 päivänä heinäkuuta 2014.
Jos neuvosto antaa perussopimuksen 113 artiklan nojalla maasähkön veroetuja koskevia yleisiä sääntöjä, tämän päätöksen voimassaolo lakkaa kuitenkin päivänä, jona nämä yleiset säännöt tulevat sovellettaviksi.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.
Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2011.