PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 404/2011
ze dne 8. dubna 2011,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008, (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (1), a zejména na čl. 6 odst. 5, čl. 7 odst. 5, čl. 8 odst. 1, čl. 9 odst. 5, čl. 14 odst. 10, čl. 15 odst. 9, čl. 16 odst. 2, čl. 21 odst. 7, čl. 22 odst. 7, čl. 23 odst. 5, čl. 24 odst. 8, čl. 25 odst. 2, článek 32, čl. 37 odst. 4, čl. 40 odst. 6, čl. 55 odst. 5, čl. 58 odst. 9, čl. 60 odst. 7, článek 61, čl. 64 odst. 2, čl. 72 odst. 5, čl. 73 odst. 9, čl. 74 odst. 6, čl. 75 odst. 2, čl. 76 odst. 4, čl. 78 odst. 2, čl. 79 odst. 7, čl. 92 odst. 5, čl. 103 odst. 8, čl. 105 odst. 6, čl. 106 odst. 4, čl. 107 odst. 4, čl. 111 odst. 3, čl. 116 odst. 6, čl. 117 odst. 4 a čl. 118 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1224/2009 (dále jen „nařízení o kontrolním režimu“) stanoví přijetí prováděcích pravidel a opatření k určitým ustanovením, která jsou v něm obsažena.
(2)
Aby bylo zajištěno jednotné uplatňování těchto prováděcích pravidel, je nezbytné zavést určité definice.
(3)
Ustanovení čl. 6 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že rybářské plavidlo EU se smí používat k obchodnímu využívání živých vodních zdrojů, pouze pokud má platnou licenci k rybolovu. Ustanovení čl. 7 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že rybářské plavidlo EU je oprávněno provozovat určité rybolovné činnosti, pouze jsou-li uvedeny v platném oprávnění k rybolovu. Je vhodné stanovit společná pravidla pro vydávání a správu těchto licencí k rybolovu a oprávnění k rybolovu, aby byla zajištěna společná podoba informací, jež jsou v nich uvedeny.
(4)
Ustanovení čl. 8 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitel rybářského plavidla dodržuje podmínky a omezení týkající se označování a identifikace rybářských plavidel a jejich lovných zařízení. Jelikož se takové podmínky a omezení vztahují na vody EU, je nezbytné stanovit je na úrovni Evropské unie.
(5)
Podle čl. 9 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu provozují členské státy systém satelitního sledování plavidel za účelem účinného sledování rybolovných činností svých rybářských plavidel bez ohledu na to, kde se nacházejí, a sledování rybolovných činností ve svých vodách. Je vhodné stanovit pro tento systém společné specifikace na úrovni Evropské unie. Tyto specifikace by měly stanovit zejména charakteristiky zařízení pro satelitní sledování, podrobnosti ohledně přenosu údajů o poloze a pravidla pro případ technického selhání nebo nefunkčnosti zařízení pro satelitní sledování.
(6)
Ustanovení čl. 14 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 10 metrů nebo větší vedou lodní deník rybolovu o svých operacích. Je nezbytné určit údaje, které se musí zaznamenávat do lodních deníků rybolovu, a jejich formát.
(7)
Ustanovení čl. 14 odst. 7 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU používají přepočítací koeficienty stanovené na úrovni EU pro přepočet hmotnosti uchovávaných nebo zpracovaných ryb na živou hmotnost. Je proto nezbytné stanovit tyto přepočítací koeficienty.
(8)
Ustanovení čl. 15 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 12 metrů nebo větší musí údaje v lodním deníku rybolovu zaznamenávat elektronicky. Je vhodné stanovit požadavky na elektronické vyplňování a předávání těchto údajů a upřesnit jejich formát.
(9)
Ustanovení čl. 21 odst. 1 a čl. 23 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 10 metrů nebo větší musí vyplňovat a předkládat prohlášení o překládce a vykládce. Je vhodné určit údaje, které musí být obsaženy v těchto prohlášeních, a upřesnit jejich předkládání.
(10)
Ustanovení čl. 22 odst. 1 a čl. 24 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví elektronické zaznamenávání a předávání údajů z prohlášení o překládce a vykládce. Je vhodné stanovit požadavky na elektronické vyplňování a předávání těchto údajů a upřesnit jejich formát.
(11)
Ustanovení čl. 16 odst. 1 a čl. 25 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že každý členský stát musí na základě namátkových kontrol sledovat činnosti rybářských plavidel, na která se nevztahují požadavky na lodní deník a prohlášení o vykládce. S cílem zajistit společné normy těchto namátkových kontrol by měla být na úrovni Evropské unie stanovena prováděcí pravidla.
(12)
Článek 37 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že Komise má přijmout nezbytná nápravná opatření, pokud zakázala rybolov z důvodu údajného vyčerpání rybolovných práv dostupných pro členský stát nebo skupinu členských států nebo pro Evropskou unii a zjistí se, že členský stát ve skutečnosti svá rybolovná práva nevyčerpal. Je nutné přijmout přiměřená pravidla pro přerozdělení těchto rybolovných práv, která berou v úvahu situace, kdy celkový přípustný odlov (TAC) pro EU je či není k dispozici, nebo kdy vzhledem k ročnímu stanovování rybolovných práv okolnosti takové přerozdělení nedovolují.
(13)
Články 39 až 41 nařízení o kontrolním režimu stanoví pravidla, která mají zajistit, aby nedocházelo k překračování výkonu motoru rybářských plavidel. Je nezbytné stanovit technická pravidla příslušného osvědčování a ověřování, které se má v této oblasti provádět.
(14)
Článek 55 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že členské státy by měly zajistit, aby byl rekreační rybolov provozován způsobem slučitelným s cíli společné rybářské politiky. Členské státy by měly shromažďovat údaje o úlovcích rekreačního rybolovu z populací, na které se vztahuje plán obnovy. Pokud má rekreační rybolov významný dopad na příslušné zdroje, může Rada rozhodnout o konkrétních řídicích opatřeních. Je vhodné stanovit prováděcí pravidla pro stanovení plánů namátkových kontrol, aby mohly členské státy sledovat úlovky populací, na které se vztahují plány obnovy, při rekreačním rybolovu provozovaném jejich plavidly ve vodách pod jejich svrchovaností nebo v jejich jurisdikci.
(15)
V zájmu stanovení komplexního kontrolního režimu by se tento režim měl týkat celého řetězce produkce a uvádění na trh. Článek 58 nařízení o kontrolním režimu stanoví jednotný systém sledovatelnosti, aby mohly být všechny partie produktů rybolovu a akvakultury sledovatelné ve všech fázích produkce, zpracování a distribuce, od odlovu nebo sběru až po maloobchodní prodej. Je nezbytné stanovit společná pravidla pro postupy identifikace dotyčného produktu.
(16)
Článek 60 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že veškeré produkty rybolovu se musí vážit za použití systémů schválených příslušnými orgány, ledaže členský stát přijal plán namátkových kontrol schválený Komisí. Je nezbytné stanovit ve všech členských státech společná pravidla pro vážení čerstvých a zmrazených produktů rybolovu, jakož i pro vážení překládaných produktů rybolovu a vážení produktů rybolovu po přepravě z místa vykládky.
(17)
Článek 61 nařízení o kontrolním režimu stanoví možnost vážit produkty rybolovu po přepravě z místa vykládky za předpokladu, že dotyčný členský stát respektive - pokud jsou produkty rybolovu převáženy do jiného členského státu - dotyčné členské státy přijaly společný kontrolní program schválený Komisí a založený na metodách vycházejících z posouzení míry rizika přijatých Komisí. Je nutno vymezit příslušné metody vycházející z posouzení míry rizika.
(18)
Lov sleďů obecných, makrel obecných a kranasů má určité zvláštnosti. Proto je vhodné stanovit zvláštní pravidla ohledně vážení a souvisejících prvků s přihlédnutím k těmto zvláštnostem.
(19)
Článek 64 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že je třeba přijmout prováděcí pravidla týkající se obsahu prodejních dokladů. Taková pravidla je vhodné začlenit do tohoto nařízení.
(20)
Články 71 a 72 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že členské státy vykonávají dohled ve vodách EU a přijímají nutná opatření, pokud pozorování neodpovídají dostupným informacím. Je nezbytné stanovit společná pravidla ohledně obsahu zprávy o dohledu a způsobu jejího předávání.
(21)
Článek 73 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že Rada může zavést pozorovatelské kontrolní programy, a obecně stanoví profil a úkoly kontrolních pozorovatelů na palubách rybářských plavidel. Proto je nutno vypracovat prováděcí pravidla ohledně rozmisťování a povinností kontrolních pozorovatelů.
(22)
Podle hlavy VII kapitoly I nařízení o kontrolním režimu je třeba stanovit pravidla pro provádění inspekcí, aby se posílil standardizovaný přístup ke kontrolním činnostem prováděným členskými státy. Měla by se stanovit pravidla pro chování úředníků pověřených inspekcemi a povinnosti členských států, pokud jde o chování jejich úředníků oprávněných provádět takové inspekce. Zároveň by se měly vyjasnit povinnosti provozovatelů během inspekce. Je také nezbytné stanovit společné zásady pro postupy inspekce na moři, v přístavech, během přepravy, na tržištích a také pokud jde o inspekční zprávy a jejich předávání.
(23)
Článek 79 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že inspektoři Unie mohou provádět inspekce ve vodách EU a na rybářských plavidlech EU mimo vody EU. Je vhodné stanovit pravidla ohledně jmenování inspektorů Unie, jejich úkolů a povinností, jakož i typu následných opatření, která je třeba přijímat na základě jejich zpráv.
(24)
Článek 92 nařízení o kontrolním režimu stanoví zavedení bodového systému pro závažná porušení předpisů s cílem zajistit dodržování pravidel společné rybářské politiky a rovné podmínky ve všech vodách EU. Za účelem dosažení tohoto cíle je nezbytné stanovit na úrovni Evropské unie společná pravidla používání tohoto bodového systému, včetně přehledu, kolik sankčních bodů se má přidělovat za každé závažné porušení předpisů.
(25)
V souladu s čl. 5 odst. 6 a článkem 103 nařízení o kontrolním režimu je finanční pomoc podle nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (2) a nařízení Rady (ES) č. 861/2006 ze dne 22. května 2006, kterým se stanoví finanční opatření Společenství pro provádění společné rybářské politiky a pro oblast mořského práva (3), podmíněna tím, aby členské státy dodržovaly své povinnosti v oblasti zachování rybolovných zdrojů a kontroly rybolovu, přičemž Komise má možnost za určitých podmínek tuto finanční pomoc pozastavit nebo zrušit. Pro tato opatření je nezbytné stanovit prováděcí pravidla.
(26)
Článek 107 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že pokud členské státy nedodržují pravidla týkající se populací, na které se vztahují víceleté plány, a takové porušení pravidel má za následek závažné ohrožení zachování těchto populací, může Komise provést odpočty z kvót. Proto by měla být vypracována pravidla ohledně výše odpočtu s přihlédnutím k povaze porušení předpisů, rozsahu jeho dopadu, jakož i závažnosti ohrožení daného zdroje.
(27)
Hlava XII kapitola I nařízení o kontrolním režimu stanoví pravidla pro zacházení s údaji zaznamenanými pro účely uvedeného nařízení, včetně povinnosti členských států zřídit počítačovou databázi a systém potvrzování údajů, a také ustanovení týkající se přístupu k takovým údajům a jejich výměny. Je nezbytné stanovit společná pravidla, která stanoví postupy zpracování těchto údajů a zajištění přístupu Komise k nim a konkretizují požadavky týkající se jejich výměny.
(28)
Článek 110 nařízení o kontrolním režimu se zabývá dálkovým přístupem Komise nebo subjektu jí určeného k počítačovým souborům, v nichž jsou uloženy údaje zaznamenané středisky pro sledování rybolovu členských států. Aby byl takový přístup zajištěn, je nezbytné stanovit jasná pravidla ohledně podmínek a postupů, které se mají dodržovat.
(29)
Články 114 až 116 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že členské státy musí zřídit úřední internetové stránky. Aby byla zajištěna jejich přístupnost ve všech členských státech bez rozdílu, je vhodné stanovit na úrovni EU pravidla ohledně těchto internetových stránek.
(30)
Podle článku 117 nařízení o kontrolním režimu je nutno zavést systém vzájemné pomoci pro zajištění správní spolupráce mezi členskými státy a Komisí. Tato správní spolupráce je nezbytná k tomu, aby bylo zajištěno vytvoření rovných podmínek v EU a náležité vyšetřování protiprávních činností a použití sankcí. Je proto nutno vypracovat pravidla pro systematickou výměnu informací na základě žádosti nebo z vlastního podnětu a pro možnost požádat o donucovací opatření a doručení prostřednictvím správních orgánů jiného členského státu.
(31)
Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů členskými státy je upravena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (4). Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů Komisí je upravena nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (5), zejména co se týká požadavků na důvěrnost a bezpečnost zpracování, předávání osobních údajů z vnitrostátních systémů členských států Komisi, zákonnost zpracování a práv subjektů údajů na informace, na přístup k osobním údajům a jejich opravy.
(32)
Aby se usnadnilo provádění systému kontroly rybolovu, měla by se prováděcí pravidla soustředit do jednoho nařízení. Proto by měla být zrušena tato nařízení Komise:
-
nařízení (EHS) č. 2807/83 (6), kterým se stanoví zvláštní pravidla pro zaznamenávání údajů o úlovcích ryb členských států,
-
nařízení (EHS) č. 3561/85 (7) o údajích o kontrolách rybolovné činnosti prováděných vnitrostátními kontrolními orgány,
-
nařízení (EHS) č. 493/87 (8), kterým se stanoví podrobná pravidla pro nápravu škody způsobené pozastavením některých rybolovných činností,
-
nařízení (EHS) č. 1381/87 (9), kterým se stanoví prováděcí pravidla pro označování a dokumentaci rybářských plavidel,
-
nařízení (EHS) č. 1382/87 (10), kterým se stanoví prováděcí pravidla pro inspekce rybářských plavidel,
-
nařízení (EHS) č. 2943/95 (11), kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1627/94, kterým se stanoví obecná ustanovení týkající se zvláštních povolení k rybolovu,
-
nařízení (ES) č. 1449/98 (12), kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 2847/93, pokud jde o hlášení o intenzitě rybolovu,
-
nařízení (ES) č. 356/2005 (13), kterým se stanoví prováděcí pravidla pro označování a identifikaci pasivních lovných zařízení a vlečných sítí s výložníky,
-
nařízení (ES) č. 2244/2003 (14), kterým se stanoví pravidla pro systémy satelitního sledování plavidel,
-
nařízení (ES) č. 1281/2005 (15) o správě licencí k rybolovu a nejnutnějších údajích, které musí být v licencích k rybolovu obsaženy,
-
nařízení (ES) č. 1042/2006 (16), kterým se stanoví prováděcí pravidla k čl. 28 odst. 3 a 4 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky,
-
nařízení (ES) 1542/2007 (17) o vykládce a vážení sledě obecného, makrely obecné a kranase obecného,
-
nařízení (ES) č. 1077/2008 (18), kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1966/2006 o elektronickém zaznamenávání a hlášení rybolovných činností a o zařízení pro dálkové snímání a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1566/2007, a
-
nařízení (ES) č. 409/2009 (19), kterým se stanoví vyrovnávací koeficienty Společenství a kódy úpravy používané k přepočítání zpracované hmotnosti na živou hmotnost a kterým se mění nařízení Komise (EHS) č. 2807/83.
(33)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla pro kontrolní systém Evropské unie zřízený nařízením o kontrolním režimu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„rybářským plavidlem EU“ plavidlo ve smyslu čl. 3 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 (20);
2)
„vodami EU“ vody ve smyslu čl. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 2371/2002;
3)
„držitelem licence k rybolovu“ fyzická nebo právnická osoba, jíž byla vydána licence k rybolovu podle článku 6 nařízení o kontrolním režimu;
4)
„inspektory Unie“ inspektoři vymezení v čl. 4 odst. 7 nařízení o kontrolním režimu;
5)
„zařízením s uzavíracím mechanismem“ jakékoli zařízení plující při hladině moře nebo ukotvené zařízení, které slouží k přilákání ryb;
6)
„pasivním zařízením“ jakékoli rybolovné zařízení, které při odlovu nevyžaduje aktivní pohyb zařízení, a to včetně:
a)
tenatových sítí, třístěnných tenatových sítí, vězencových sítí;
b)
unášených tenatových sítí a unášených třístěnných tenatových sítí, přičemž kterékoli z nich mohou být opatřeny kotvícím, plovoucím a navigačním zařízením;
c)
dlouhých lovných šňůr, lovných šňůr, vrší a vězenců;
7)
„výložníkovou vlečnou sítí“ jakákoli vlečená síť, jejíž otvor je zajišťován výložníkem nebo podobným zařízením, bez ohledu na to, zda je při vlečení po mořském dně nadnášena, či nikoli;
8)
„systémem sledování plavidel“ (VMS) podle čl. 9 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu satelitní systém sledování plavidel poskytující rybolovným orgánům v pravidelných intervalech údaje o poloze, kurzu a rychlosti plavidel;
9)
„zařízením pro satelitní sledování“ podle čl. 4 odst. 12 nařízení o kontrolním režimu zařízení instalované na palubě rybářského plavidla, které automaticky přenáší polohu a související údaje do střediska pro sledování rybolovu podle zákonných požadavků a umožňuje neustálou detekci a identifikaci rybářského plavidla;
10)
„rybářským výjezdem“ jakákoli plavba rybářského plavidla, během které probíhá rybolovná činnost a která začíná okamžikem, kdy rybářské plavidlo opustí přístav, a končí vplutím do přístavu;
11)
„rybolovnou operací“ všechny činnosti související s vyhledáváním ryb, shazováním, vlečením a vytahováním aktivního lovného zařízení, kladením, ponořováním, vytahováním nebo přemísťováním pasivního lovného zařízení a vybíráním úlovku ze zařízení, ze sítí na uchovávání živých úlovků nebo z přepravní klece do výkrmných a chovných klecí;
12)
„elektronickým lodním deníkem rybolovu“ záznam údajů o rybolovné operaci provedený velitelem rybářského plavidla za použití počítačových prostředků a předaný orgánům členského státu;
13)
„obchodní úpravou produktu“ popis zpracovaného stavu produktu rybolovu nebo jeho části v souladu s kódy a popisy uvedenými v příloze I;
14)
„Evropskou agenturou pro kontrolu rybolovu“ agentura ve smyslu článku 1 nařízení (ES) č. 768/2005 (21);
15)
„pozorováním“ sledování rybářského plavidla kterýmkoli příslušným orgánem členského státu;
16)
„obchodně citlivými informacemi“ informace, jejichž zveřejnění může poškodit obchodní zájmy provozovatele;
17)
„počítačovým systémem potvrzování údajů“ systém, který je schopen ověřit, že veškeré údaje uložené v databázích členských států jsou přesné, úplné a předložené ve stanovených lhůtách;
18)
„internetovou službou“ softwarový systém určený k podpoře interoperabilní interakce mezi počítači prostřednictvím počítačové sítě.
HLAVA II
OBECNÉ PODMÍNKY PŘÍSTUPU DO VOD A KE ZDROJŮM
KAPITOLA I
Licence k rybolovu
Článek 3
Vydávání a správa licencí k rybolovu
1. Licence k rybolovu uvedená v článku 6 nařízení o kontrolním režimu je platná pouze pro jedno rybářské plavidlo EU.
2. Licence k rybolovu uvedené v článku 6 nařízení o kontrolním režimu vydávají, spravují a odebírají členské státy pro svá rybářská plavidla v souladu s tímto nařízením.
3. Licence k rybolovu uvedené v článku 6 nařízení o kontrolním režimu obsahují minimálně informace stanovené v příloze II.
4. Licence k rybolovu vydané v souladu s nařízením (ES) č. 1281/2005 se považují za licence k rybolovu vydané v souladu s tímto nařízením, pokud obsahují nejnutnější informace vyžadované odstavcem 3 tohoto článku.
5. Licence k rybolovu je platná, jen pokud jsou nadále dodržovány podmínky, na jejichž základě byla vydána.
6. Jestliže byla licence k rybolovu dočasně pozastavena nebo trvale odňata, orgány členského státu vlajky neprodleně informují jejího držitele.
7. V žádném okamžiku nesmí být celková kapacita odpovídající licencím k rybolovu vydaným členským státem, vyjádřená v hrubé prostornosti nebo v kW, vyšší než maximální úrovně kapacity pro daný členský stát stanovené v souladu s článkem 12 a 13 nařízení (ES) č. 2371/2002 a nařízenímKomise (ES) č. 1438/2003 (22), nařízením Rady (ES) č. 639/2004 (23) a nařízením Komise (ES) č. 2104/2004 (24).
KAPITOLA II
Oprávnění k rybolovu
Článek 4
Oprávnění k rybolovu
1. Oprávnění k rybolovu uvedené v článku 7 nařízení o kontrolním režimu je platné pouze pro jedno rybářské plavidlo EU.
2. Oprávnění k rybolovu uvedená v článku 7 nařízení o kontrolním režimu obsahují minimálně informace stanovené v příloze III. Členský stát vlajky zajistí, aby byly informace obsažené v oprávnění k rybolovu správné a v souladu s pravidly společné rybářské politiky.
3. Zvláštní povolení k rybolovu vydaná v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1627/94 (25) se považují za oprávnění k rybolovu vydaná v souladu s tímto nařízením, pokud obsahují nejnutnější informace vyžadované odstavcem 2 tohoto článku.
4. Oprávnění k rybolovu uvedené v odstavci 2 a licence k rybolovu uvedená v čl. 3 odst. 2 tohoto nařízení mohou být obsaženy v témže dokladu.
5. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla, jsou rybářská plavidla EU o celkové délce menší než 10 metrů, která provádějí rybolov výlučně v územních vodách svých členských států vlajky, vyňata z povinnosti mít oprávnění k rybolovu.
6. Ustanovení čl. 3 odst. 2 a 5 tohoto nařízení se použijí přiměřeně.
Článek 5
Seznam oprávnění k rybolovu
1. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla, jakmile budou zprovozněny internetové stránky uvedené v článku 114 nařízení o kontrolním režimu a nejpozději 1. ledna 2012, poskytnou členské státy v zabezpečené části svých úředních internetových stránek seznam rybářských plavidel, která obdržela oprávnění k rybolovu uvedená v článku 7 nařízení o kontrolním režimu, a to před nabytím platnosti těchto oprávnění k rybolovu. V případě jakýchkoli změn seznam před nabytím účinku aktualizují.
2. Za období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 členské státy poskytnou Komisi na požádání seznam svých rybářských plavidel, která obdržela oprávnění k rybolovu na rok 2011. Změny seznamu se oznamují Komisi před nabytím účinku.
KAPITOLA III
Značení a identifikace rybářských plavidel EU a jejich lovných zařízení
Oddíl 1
Značení a identifikace rybářských plavidel
Článek 6
Značení rybářských plavidel
Rybářská plavidla EU musí být označena tímto způsobem:
a)
písmeno nebo písmena přístavu nebo okresu, ve kterém je rybářské plavidlo EU zaregistrováno, a evidenční číslo nebo čísla jsou vyznačena na obou stranách přídě, pokud možno co nejvýše nad vodou tak, aby byla jasně viditelná z moře a ze vzduchu, v barvě kontrastující s pozadím, na kterém jsou vyznačena;
b)
v případě rybářských plavidel EU o celkové délce větší než 10 metrů a menší než 17 metrů musí být výška písmen a čísel alespoň 25 centimetrů a tloušťka linky alespoň 4 centimetry. V případě rybářských plavidel EU o délce 17 metrů nebo větší musí být výška písmen a čísel alespoň 45 centimetrů a tloušťka linky alespoň 6 centimetrů;
c)
členský stát vlajky může požadovat, aby mezinárodní rádiová volací značka (IRCS) nebo vnější registrační písmena a čísla byla vyznačena na střeše kormidelny tak, aby byla jasně viditelná ze vzduchu, v barvě kontrastující s pozadím, na kterém jsou vyznačena;
d)
kontrastními barvami jsou bílá a černá;
e)
vnější registrační písmena a čísla vyznačená na trupu rybářského plavidla EU nesmějí být snímatelná, smazaná, pozměněná, nečitelná, zacloněná nebo zakrytá.
Článek 7
Doklady uchovávané na palubě rybářského plavidla EU
1. Velitel rybářského plavidla o celkové délce 10 metrů nebo větší uchovává na palubě doklady vydané příslušným orgánem členského státu, v němž je plavidlo zaregistrováno, obsahující alespoň tyto údaje o plavidle:
a)
název, existuje-li;
b)
písmena přístavu nebo okresu, kde je zaregistrováno, a čísla, pod kterými je zaregistrováno;
c)
mezinárodní rádiovou volací značku, existuje-li;
d)
jména a adresy vlastníka/vlastníků a případně nájemce/nájemců;
e)
celkovou délku, výkon hnacího motoru, hrubou prostornost a u rybářských plavidel EU, která byla uvedena do provozu dne 1. ledna 1987 nebo později, datum uvedení do provozu.
2. Velitel rybářských plavidel EU o celkové délce 17 metrů nebo větší s prostorem pro ryby uchovává na palubě přesné výkresy s popisem prostoru pro ryby, včetně uvedení všech přístupových míst a jejich skladovací kapacity v krychlových metrech.
3. Velitel rybářského plavidla EU s mrazicími nebo chladírenskými nádržemi s mořskou vodou uchovává na palubě aktualizovaný doklad uvádějící kalibraci nádrží v krychlových metrech v dělení po 10 centimetrech.
4. Doklady uvedené v odstavci 2 a 3 musí být potvrzené příslušným orgánem členského státu vlajky. Každá úprava charakteristických znaků uvedených v dokladech podle odstavců 1 až 3 musí být potvrzena příslušným orgánem členského státu vlajky.
5. Doklady uvedené v tomto článku se předkládají za účelem kontroly a inspekce na žádost úředníků.
Oddíl 2
Značení a identifikace lovných zařízení a člunů
Článek 8
Značení člunů a lovných zařízení s uzavíracím mechanismem
Čluny přepravované na palubách rybářských plavidel EU a lovná zařízení s uzavíracím mechanismem musí být označena vnějšími registračními písmeny a čísly rybářského plavidla (rybářských plavidel) EU, které je používá (používají).
Článek 9
Obecná pravidla pro pasivní zařízení a výložníkové vlečné sítě
1. Ustanovení obsažená v článcích 9 až 12 tohoto nařízení se vztahují na rybářská plavidla EU provozující rybolov ve všech vodách EU a ustanovení obsažená v článcích 13 až 17 tohoto nařízení na vody EU nacházející se více než 12 námořních mil od základních linií pobřežních členských států.
2. Jak je stanoveno v odstavci 1, ve vodách EU se zakazuje provádět rybolov za použití pasivních zařízení, bójí a výložníkových vlečných sítí, které nejsou označené a identifikovatelné v souladu s ustanoveními článků 10 až 17 tohoto nařízení.
3. Jak je stanoveno v odstavci 1, ve vodách EU se zakazuje vozit na palubě:
a)
výložníky výložníkových vlečných sítí, na nichž nejsou vyznačena vnější registrační písmena a čísla podle článku 10 tohoto nařízení;
b)
pasivní zařízení, které není opatřeno štítkem podle čl. 11 odst. 2 tohoto nařízení;
c)
bóje, které nejsou označeny podle čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 10
Pravidla pro výložníkové vlečné sítě
Velitel rybářského plavidla EU nebo zástupce velitele zajistí, aby na každé sestavené výložníkové vlečné síti, která se nachází na palubě nebo je používána k rybolovu, byla jasně vyznačena vnější registrační písmena a čísla plavidla, ke kterému patří, a to na výložníku každé sestavené výložníkové vlečné sítě.
Článek 11
Pravidla pro pasivní zařízení
1. Velitel rybářského plavidla EU nebo zástupce velitele zajistí, aby každé pasivní zařízení, které se nachází na plavidle nebo je používáno k rybolovu, bylo jasně označené a identifikovatelné v souladu s tímto článkem.
2. Na každém pasivním zařízení používaném k rybolovu se trvale vyznačí vnější registrační písmena a čísla, která jsou vyznačena na trupu rybářského plavidla, k němuž zařízení patří, takto:
a)
u sítí na štítek připevněný k první horní řadě;
b)
u lovných šňůr a dlouhých lovných šňůr na štítek připevněný v místě kontaktu s uvazovací bójí;
c)
u vrší a vězenců na štítek připevněný k základnímu provazu;
d)
u pasivních zařízení, jejichž délka přesahuje 1 námořní míli, na štítek připevněný podle písmena a), b) a c) v pravidelných odstupech nepřevyšujících 1 námořní míli tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce větší než 1 námořní míle nezůstala neoznačena.
Článek 12
Pravidla pro štítky
1. Každý štítek musí být:
a)
vyrobený z odolného materiálu;
b)
bezpečně připevněn k zařízení;
c)
široký alespoň 65 milimetrů;
d)
dlouhý alespoň 75 milimetrů.
2. Štítek nesmí být snímatelný, smazaný, pozměněný, nečitelný, zacloněný nebo zakrytý.
Článek 13
Pravidla pro bóje
1. Velitel rybářského plavidla EU nebo zástupce velitele zajistí, aby ke každému pasivnímu zařízení používanému k rybolovu byly připevněny dvě koncové signální bóje a vnitřní signální bóje, vybavené v souladu s přílohou IV, a rozmístěny podle ustanovení tohoto oddílu.
2. Na každé koncové a vnitřní signální bóji se trvale vyznačí vnější evidenční písmena a čísla, která jsou vyznačena na trupu rybářského plavidla EU, k němuž tyto bóje patří a jež je rozmístilo, takto:
a)
písmena a čísla musí být vyznačena co nejvýše nad vodní hladinou tak, aby byla jasně viditelná;
b)
barvou kontrastující s povrchem, na kterém jsou vyznačena.
3. Písmena a čísla vyznačená na signální bóji nesmějí být smazaná, pozměněná nebo nečitelná.
Článek 14
Pravidla pro lana
1. Lana spojující bóje s pasivním zařízením musí být z materiálu, který je schopen se ponořit, nebo musí být zatížena.
2. Lana spojující koncové signální bóje s každým zařízením se připevňují na konce tohoto zařízení.
Článek 15
Pravidla pro koncové signální bóje
1. Koncové signální bóje jsou rozmístěny tak, aby bylo možné kdykoli určit koncové body zařízení.
2. Stožár každé koncové signální bóje je vysoký alespoň 1 metr od hladiny moře, měřeno od vrchní části plováku ke spodnímu okraji nejnižší vlajky.
3. Koncové signální bóje jsou barevné, ale nesmějí být červené nebo zelené.
4. Na každé koncové signální bóji se musí nacházet:
a)
jedna nebo dvě obdélníkové vlajky; je-li nutné umístit na jednu bóji dvě vlajky, jsou od sebe umístěny ve vzdálenosti alespoň 20 centimetrů; vlajky označující konce téhož zařízení jsou stejné barvy, nesmějí být bílé a jsou stejné velikosti;
b)
jedno nebo dvě žlutá světla, která každých pět sekund zablesknou (F1 Y 5s) a jsou viditelná na vzdálenost nejméně dvou námořních mil;
5. Každá koncová signální bóje může mít koncovou značku na vrcholu bóje označenou jedním nebo dvěma svítivými proužky, jež nesmějí být červené nebo zelené a musí být alespoň 6 centimetrů široké.
Článek 16
Pravidla pro připevňování koncových signálních bójí
1. Koncové signální bóje musí být připevněny k pasivnímu zařízení takto:
a)
bóje v západním úseku (tj. polovina kruhu buzoly od jihu přes západ k severu včetně) musí být vybavena dvěma vlajkami, dvěma svítivými proužky, dvěma světly a štítkem podle článku 12 tohoto nařízení;
b)
bóje ve východním úseku (tj. polovina kruhu buzoly od severu přes východ k jihu včetně) musí být vybavena jednou vlajkou, jedním svítivým proužkem, jedním světlem a štítkem podle článku 12 tohoto nařízení.
2. Štítek musí obsahovat informace uvedené v čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 17
Vnitřní signální bóje
1. Vnitřní signální bóje jsou umístěny na pasivním zařízení, jehož délka přesahuje pět námořních mil, následujícím způsobem:
a)
vnitřní signální bóje jsou rozmístěny ve vzdálenosti nepřesahující pět námořních mil tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce pěti námořních mil nebo více nezůstala neoznačena;
b)
vnitřní signální bóje jsou vybaveny žlutým blikajícím světlem, které každých pět sekund zableskne (F1 Y 5s) a je viditelné na vzdálenost nejméně dvou námořních mil. Nesou stejné znaky jako koncová signální bóje ve východním úseku, avšak vlajka je bílá.
2. Odchylně od odstavce 1 jsou vnitřní signální bóje v Baltském moři umístěny na pasivním zařízení o délce přesahující jednu námořní míli. Vnitřní signální bóje se rozmísťují ve vzdálenosti nejvýše jedné námořní míle tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce přesahující jednu námořní míli nezůstala neoznačená.
Vnitřní signální bóje nesou stejné znaky jako koncová signální bóje ve východním úseku, s výjimkou těchto znaků:
a)
vlajky jsou bílé;
b)
každá pátá vnitřní signální bóje je opatřena radarovým odražečem odrážejícím signál do vzdálenosti alespoň dvou námořních mil.
KAPITOLA IV
Systém sledování plavidel
Článek 18
Požadavky na vybavení rybářských plavidel EU zařízeními pro satelitní sledování
1. Aniž je dotčen čl. 25 odst. 3 tohoto nařízení, nesmí rybářské plavidlo EU, na které se vztahuje systém sledování plavidel, opustit přístav bez plně provozuschopného zařízení pro satelitní sledování instalovaného na palubě.
2. Nachází-li se rybářské plavidlo EU v přístavu, zařízení pro satelitní sledování může být vypnuto, pouze pokud:
a)
to bylo předem oznámeno středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky a středisku pro sledování rybolovu pobřežního členského státu a
b)
pokud příští zpráva potvrdí, že rybářské plavidlo EU nezměnilo svou polohu oproti předchozí zprávě.
Příslušné orgány členského státu vlajky mohou povolit nahrazení předchozího oznámení uvedeného v písmenu a) automatickou zprávou VMS nebo varováním systému, které oznamují, že rybářské plavidlo EU se nachází v předem vymezené zeměpisné oblasti přístavu.
3. Tato kapitola se nevztahuje na rybářská plavidla EU používaná výhradně pro účely akvakultury.
Článek 19
Vlastnosti zařízení pro satelitní sledování
1. Zařízení pro satelitní sledování instalovaná na rybářských plavidlech EU musí zajistit pravidelné automatické předávání následujících údajů středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky:
a)
identifikace rybářského plavidla;
b)
naposledy určená zeměpisná poloha rybářského plavidla se zaměřovací odchylkou nižší než 500 metrů při stupni přesnosti 99 %;
c)
datum a čas (univerzální koordinovaný čas, „UTC“), kdy byla tato poloha rybářského plavidla určena, a
d)
okamžitá rychlost a kurs rybářského plavidla.
2. Členské státy zajistí, aby zařízení pro satelitní sledování byla chráněna proti vstupu nebo výstupu chybných údajů o poloze a aby nemohla být ručně přenastavena.
Článek 20
Povinnosti velitelů plavidel v souvislosti se zařízeními pro satelitní sledování
1. Velitelé rybářského plavidla EU zajistí, aby zařízení pro satelitní sledování byla kdykoli plně provozuschopná a aby byly předávány údaje uvedené v čl. 19 odst. 1 tohoto nařízení.
2. Aniž je dotčeno ustanovení čl. 26 odst. 1 tohoto nařízení, velitel rybářského plavidla EU zejména zajistí, aby:
a)
údaje nebyly nijak pozměněny;
b)
anténa nebo antény zařízení pro satelitní sledování nebyly nijak rušeny, odpojeny nebo blokovány;
c)
dodávka elektrického proudu pro zařízení pro satelitní sledování nebyla nijak přerušena a
d)
zařízení pro satelitní sledování nebylo z rybářského plavidla odstraněno.
3. Zařízení pro satelitní sledování je zakázáno ničit, poškozovat, činit provozu neschopným nebo do něho jakkoli jinak zasahovat, pokud příslušné orgány členského státu vlajky nepovolily jeho opravu nebo výměnu.
Článek 21
Kontrolní opatření členských států vlajky
Každý členský stát vlajky zajistí průběžné a systematické sledování a kontrolu přesnosti údajů uvedených v článku 19 tohoto nařízení a neprodleně zasáhne, zjistí-li, že údaje jsou nepřesné nebo neúplné.
Článek 22
Četnost předávání údajů
1. Každý členský stát zajistí, aby jeho středisko pro sledování rybolovu nejméně jednou za dvě hodiny obdrželo prostřednictvím VMS informace uvedené v článku 19 tohoto nařízení týkající se jeho rybářských plavidel. Středisko pro sledování rybolovu může požadovat předávání informací v kratších časových intervalech.
2. Středisko pro sledování rybolovu musí mít schopnost vyžádat si aktuální polohu každého z rybářských plavidel tohoto členského státu.
Článek 23
Sledování vplutí do určitých oblastí a vyplutí z nich
Každý členský stát zajistí, aby jeho středisko pro sledování rybolovu prostřednictvím údajů VMS sledovalo u jeho rybářských plavidel datum a čas vplutí do a vyplutí z:
a)
jakékoli námořní oblasti, kde platí zvláštní pravidla přístupu do vod a ke zdrojům;
b)
oblastí omezeného rybolovu podle článku 50 nařízení o kontrolním režimu;
c)
regulačních oblastí regionálních organizací pro řízení rybolovu, jichž jsou Evropská unie nebo některé členské státy smluvní stranou;
d)
vod pod svrchovaností a v jurisdikci třetí země.
Článek 24
Předávání údajů pobřežnímu členskému státu
1. VMS zavedený každým členským státem zajišťuje, aby byly středisku pro sledování rybolovu pobřežního členského státu automaticky předávány údaje, které mají být poskytnuty v souladu s článkem 19 tohoto nařízení a které se týkají jeho rybářských plavidel po dobu, kdy se nacházejí ve vodách pobřežního členského státu. Toto předávání údajů probíhá současně s příjmem údajů střediskem pro sledování rybolovu členského státu vlajky a je v souladu s formátem stanoveným v příloze V.
2. Pobřežní členské státy, které oblast sledují společně, mohou určit společnou adresu, na kterou budou zasílány údaje, které mají být poskytnuty v souladu s článkem 19 tohoto nařízení. Informují o tom Komisi a ostatní členské státy.
3. Každý členský stát předá ostatním členským státům a Komisi pokud možno v elektronickém formátu, který je slučitelný se systémem World Geodetic System 1984 (WGS 84), úplný seznam zeměpisných souřadnic, jimiž je ohraničena jeho výlučná hospodářská zóna nebo výlučná rybolovná oblast. Rovněž sdělí ostatním členským státům a Komisi veškeré změny těchto souřadnic. Členské státy mohou případně tento seznam zveřejnit na internetových stránkách uvedených v článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
4. Členské státy zajistí efektivní součinnost mezi svými příslušnými orgány, co se týče předávání údajů ze systému sledování plavidel v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu, mimo jiné také stanovením jasných a zdokumentovaných postupů, jež se mají k tomuto účelu používat.
Článek 25
Technické selhání nebo nefunkčnost zařízení pro satelitní sledování
1. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti zařízení pro satelitní sledování instalovaného na palubě rybářského plavidla EU jeho velitel nebo jeho zástupce sdělí středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky každé čtyři hodiny od okamžiku, kdy byl výpadek zjištěn nebo kdy byl informován v souladu s odstavcem 4 nebo čl. 26 odst. 1 tohoto nařízení, vhodnými telekomunikačními prostředky aktuální zeměpisnou polohu rybářského plavidla. Členské státy zvolí telekomunikační prostředky, které použijí, a uvedou je na internetových stránkách podle článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
2. Středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky po obdržení zeměpisných souřadnic podle odstavce 1 tyto souřadnice neodkladně zapíše do databáze VMS. Ručně odesílané údaje VMS musí být v databázi jasně odlišitelné od automatických zpráv. Tyto ručně odesílané údaje VMS musí být popřípadě neodkladně předány pobřežním členským státům.
3. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti zařízení pro satelitní sledování smí rybářské plavidlo EU opustit přístav teprve tehdy, kdy je zařízení pro satelitní sledování instalované na palubě plně funkční ke spokojenosti příslušných orgánů státu vlajky. Odchylně může středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky povolit svým rybářským plavidlům s nefunkčním zařízením pro satelitní sledování opustit přístav za účelem jeho opravy nebo výměny.
4. Příslušné orgány členského státu vlajky či případně pobřežního členského státu se pokusí informovat velitele plavidla nebo osobu, která za ně zodpovídá, nebo jejich zástupce, jestliže se zdá, že došlo k závadě na zařízení pro satelitní sledování instalovaném na palubě rybářského plavidla EU nebo že toto zařízení není plně funkční.
5. Odstranění zařízení pro satelitní sledování za účelem jeho opravy nebo výměny podléhá povolení příslušnými orgány členského státu vlajky.
Článek 26
Neobdržení údajů
1. Neobdrží-li středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky údaje podle článku 22 nebo čl. 25 odst. 1 tohoto nařízení po dobu dvanácti po sobě následujících hodin, informuje o tom co nejdříve velitele nebo provozovatele rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce. Nastane-li tato situace u určitého rybářského plavidla EU více než třikrát za kalendářní rok, členský stát vlajky zajistí, aby zařízení pro satelitní sledování u dotyčného rybářského plavidla bylo důkladně překontrolováno. Členský stát vlajky záležitost prošetří, aby zjistil, zda bylo se zařízením manipulováno. Odchylně od čl. 20 odst. 2 písm. d) tohoto nařízení může být zařízení za účelem tohoto šetření z plavidla odstraněno.
2. Neobdrží-li středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky údaje podle článku 22 nebo čl. 25 odst. 1 tohoto nařízení po dobu dvanácti hodin a byla-li poslední přijatá poloha ve vodách jiného členského státu, informuje o tom co nejdříve středisko pro sledování rybolovu tohoto pobřežního členského státu.
3. Pozorují-li příslušné orgány pobřežního členského státu rybářské plavidlo EU ve svých vodách a neobdrží-li údaje v souladu s čl. 24 odst. 1 nebo čl. 25 odst. 2 tohoto nařízení, informují o tom velitele rybářského plavidla a středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky.
Článek 27
Sledování a zaznamenávání rybolovných činností
1. Údaje obdržené podle článku 22, čl. 24 odst. 1 a článku 25 tohoto nařízení používají členské státy k účinnému sledování činnosti rybářských plavidel.
2. Členské státy vlajky:
a)
zajistí, aby údaje obdržené podle této kapitoly byly zaznamenány v podobě snímatelné počítačem a bezpečně uloženy v počítačových databázích alespoň po dobu tří let;
b)
přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby údaje byly používány pouze pro úřední účely, a
c)
přijmou veškerá nezbytná technická opatření k ochraně těchto údajů před náhodným nebo nedovoleným zničením, náhodnou ztrátou, znehodnocením, rozšířením nebo neoprávněným prohlížením.
Článek 28
Přístup Komise k údajům
Komise může členské státy v souladu s čl. 111 odst. 1 písm. a) nařízení o kontrolním režimu požádat, aby zajistily automatické předávání údajů, které mají být poskytovány podle článku 19 tohoto nařízení, ohledně určité skupiny rybářských plavidel a za určitou dobu Komisi nebo subjektu jí určenému. Toto předávání údajů probíhá současně s příjmem údajů střediskem pro sledování rybolovu členského státu vlajky a je v souladu s formátem stanoveným v příloze V.
HLAVA III
KONTROLA RYBOLOVU
KAPITOLA I
Lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
Oddíl 1
Vyplňování a předkládání lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
Článek 29
Rybářská plavidla EU, na něž se vztahuje povinnost vyplňovat a předkládat lodní deník rybolovu a prohlášení o překládce/vykládce v papírové podobě
1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení obsažená ve víceletých plánech, vyplňují a předkládají velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 10 metrů nebo větší, na něž se nevztahuje povinnost vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v elektronické podobě, údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce podle článků 14, 21 a 23 nařízení o kontrolním režimu v papírové podobě. Tato prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce může rovněž vyplnit a předložit jménem velitele jeho zástupce.
2. Požadavek vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě se vztahuje také na rybářská plavidla EU o celkové délce menší než 10 metrů, pokud jejich členský stát vlajky požaduje, aby vedla lodní deník rybolovu a předkládala prohlášení o překládce a/nebo prohlášení o vykládce podle čl. 16 odst. 3 a čl. 25 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 30
Vzory lodních deníků rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
1. Pro všechny rybolovné oblasti vyjma podoblasti NAFO 1 a divizí ICES Va a XIV vyplňují a předkládají lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě velitelé rybářských plavidel EU v souladu se vzorem uvedeným v příloze VI. Vzor uvedený v příloze VII však mohou velitelé rybářských plavidel EU, na něž se nevztahuje povinnost vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v elektronické podobě a která provádějí každodenní rybářské výjezdy v jedné rybolovné oblasti, použít pro rybolovné operace prováděné výlučně ve Středozemním moři.
2. Pro podoblast NAFO 1 a divize ICES Va a XIV se lodní deník rybolovu v papírové podobě vyplňuje a předkládá ve formátu uvedeném v příloze VIII a prohlášení o překládce a vykládce v papírové podobě se vyplňují a předkládají ve formátu uvedeném v příloze IX.
3. Lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě uvedené v příloze VI a VII se také vedou v souladu s odstavcem 1 a článkem 31 tohoto nařízení, když taková rybářská plavidla EU provádějí rybolovnou činnost ve vodách třetí země, ve vodách regulovaných regionální organizací pro řízení rybolovu nebo ve vodách mimo vody EU, které nejsou regulovány regionální organizací pro řízení rybolovu, pokud daná třetí země nebo pravidla dotyčné regionální organizace pro řízení rybolovu výslovně nevyžadují, aby se vyplňoval a předkládal odlišný druh lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce nebo prohlášení o vykládce. Pokud třetí země nestanoví zvláštní lodní deník rybolovu, ale přitom vyžaduje údaje odlišné od požadavků Evropské unie, musí se takové údaje zaznamenávat.
4. Členské státy mohou nadále používat lodní deníky rybolovu v papírové podobě v souladu s nařízením (EHS) č. 2807/83 pro rybářská plavidla EU, na něž se nevztahuje povinnost elektronického vyplňování a předávání údajů z lodního deníku rybolovu podle článku 15 nařízení o kontrolním režimu, a to do doby vyčerpání zásob lodních deníků rybolovu v papírové podobě.
Článek 31
Pokyny pro vyplňování a předkládání lodních deníků rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
1. Lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě se vyplňují a předkládají v souladu s pokyny uvedenými v příloze X.
2. Pokud je v pokynech stanovených v příloze X uvedeno, že použití určitého pravidla je nepovinné, může je členský stát vlajky učinit povinným.
3. Všechny záznamy v lodním deníku rybolovu, prohlášení o překládce nebo prohlášení o vykládce musí být čitelné a nesmazatelné. Žádný záznam nesmí být vymazán nebo pozměněn. Dojde-li k chybě, musí být nesprávný záznam přeškrtnut jednou čarou a za ním musí následovat nový, správný záznam parafovaný velitelem. Velitel musí parafovat každý řádek.
4. Velitel rybářského plavidla EU nebo v případě prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce jeho zástupce svými iniciálami nebo podpisem osvědčí, že záznamy v lodním deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce jsou správné.
Článek 32
Lhůty pro předkládání lodního deníku rybolovu, prohlášení o vykládce a prohlášení o překládce v papírové podobě
1. Pokud rybářské plavidlo EU provedlo vykládku v přístavu nebo provedlo překládku v přístavu či v místě, které se nachází v blízkosti pobřeží jeho členského státu vlajky, velitel plavidla co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po skončení překládky nebo vykládky předloží originál(y) lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce příslušným orgánům dotyčného členského státu. Originál(y) tohoto prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce může rovněž předložit jménem velitele jeho zástupce.
2. Pokud po rybářském výjezdu není vyložen žádný úlovek, předloží velitel originál(y) lodního deníku rybolovu a prohlášení o překládce co nejdříve a nejpozději 48 hodin po připlutí do přístavu. Originál(y) tohoto prohlášení o překládce může rovněž předložit jménem velitele jeho zástupce.
3. Pokud rybářské plavidlo EU provedlo překládku v přístavu či v místě, které se nachází v blízkosti pobřeží, nebo provedlo vykládku v přístavu jiného členského státu než členského státu vlajky, musí se první kopie lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce předložit příslušným orgánům členského státu, kde k překládce nebo vykládce došlo. Originál(y) lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce se musí co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce odeslat příslušným orgánům členského státu vlajky.
4. Pokud rybářské plavidlo EU provedlo překládku v přístavu nebo ve vodách třetí země či na volném moři nebo provedlo vykládku v přístavu třetí země, musí se originál(y) lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce odeslat příslušným orgánům členského státu vlajky.
5. Pokud třetí země nebo pravidla regionální organizace pro řízení rybolovu vyžadují druh lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce nebo prohlášení o vykládce odlišný od vzorů uvedených v příloze VI, velitel rybářského plavidla EU co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce předloží kopii takového dokladu svým příslušným orgánům.
Oddíl 2
Zvláštní pravidla pro lodní deník rybolovu v papírové podobě
Článek 33
Vyplňování lodního deníku rybolovu v papírové podobě
1. V lodním deníku rybolovu v papírové podobě se musí vyplňovat všechny povinné informace, i když nejsou žádné úlovky:
a)
každý den nejpozději do 24:00 hodin a před vplutím do přístavu;
b)
při každé inspekci na moři;
c)
při událostech stanovených právními předpisy Společenství nebo členským státem vlajky.
2. V lodním deníku rybolovu v papírové podobě se vyplňuje nový řádek:
a)
pro každý den na moři;
b)
pokud rybolov probíhá v tentýž den v nové divizi ICES nebo v jiné rybolovné oblasti;
c)
při zapisování údajů o intenzitě rybolovu.
3. V lodním deníku rybolovu v papírové podobě se vyplňuje nová stránka:
a)
při použití odlišného zařízení nebo sítě s odlišným rozsahem velikosti ok oproti předchozímu použitému zařízení;
b)
pro každý rybolov uskutečněný po překládce nebo mezivykládce;
c)
pokud je počet sloupců nedostatečný;
d)
při vyplutí z přístavu, kde nedošlo k vykládce.
4. Při vyplutí z přístavu nebo po dokončení překládky, a když úlovek zůstane na palubě, se uvede množství každého druhu na nové stránce lodního deníku rybolovu.
5. Pro záznamy o použitém lovném zařízení se pod příslušnými záhlavími lodního deníku rybolovu v papírové podobě použijí kódy uvedené v příloze XI.
Oddíl 3
Zvláštní pravidla pro prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
Článek 34
Předávání prohlášení o překládce v papírové podobě
1. V případě překládky mezi dvěma rybářskými plavidly EU předá velitel překládajícího rybářského plavidla nebo jeho zástupce po dokončení překládky kopii svého prohlášení o překládce v papírové podobě veliteli přijímajícího plavidla nebo jeho zástupci. Velitel přijímajícího rybářského plavidla nebo jeho zástupce rovněž předá po dokončení překládky kopii svého prohlášení o překládce v papírové podobě veliteli překládajícího plavidla nebo jeho zástupci.
2. Kopie uvedené v odstavci 1 se předkládají za účelem kontroly a inspekce na žádost úředníka.
Článek 35
Podepisování prohlášení o vykládce
Před předložením prohlášení o vykládce musí velitel rybářského plavidla nebo jeho zástupce podepsat každou stránku.
KAPITOLA II
Lodní deník rybolovu, prohlášení o vykládce a prohlášení o překládce v elektronické podobě
Oddíl 1
Vyplňování a předávání údajů z lodního deníku rybolovu, prohlášení o vykládce a prohlášení o překládce v elektronické podobě
Článek 36
Požadavek elektronického záznamového systému a systému hlášení na rybářských plavidlech EU
1. Aniž je dotčen čl. 39 odst. 4 tohoto nařízení, rybářskému plavidlu EU, na něž se vztahuje povinnost vyplňování a předávání lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v elektronické podobě v souladu s články 15, 21 a 24 nařízení o kontrolním režimu, se nepovolí vyplutí z přístavu bez plně provozuschopného elektronického záznamového systému a systému hlášení instalovaného na palubě.
2. Tato kapitola se nevztahuje na rybářská plavidla EU používaná výhradně pro účely akvakultury.
Článek 37
Formát pro předávání údajů z rybářského plavidla EU příslušnému orgánu jeho státu vlajky
Členské státy určí formát používaný mezi rybářskými plavidly EU plujícími pod jejich vlajkou a jejich příslušnými orgány pro vyplňování a předávání údajů z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce, jak je uvedeno v článcích 15, 21 a 24 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 38
Odpovědní zprávy
1. Rybářským plavidlům EU se vydávají odpovědní zprávy při každém předání údajů z lodního deníku rybolovu, údajů o překládce, údajů z předchozího oznámení a údajů o vykládce. Odpovědní zpráva obsahuje potvrzení o příjmu.
2. Velitel rybářského plavidla EU uchovává odpovědní zprávu do konce rybářského výjezdu.
Článek 39
Ustanovení pro případ technického selhání nebo nefunkčnosti elektronických záznamových systémů a systémů hlášení
1. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti elektronického záznamového systému a systému hlášení instalovaného na palubě rybářského plavidla EU sděluje velitel rybářského plavidla nebo jeho zástupce údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce příslušným orgánům členského státu vlajky vhodnými telekomunikačními prostředky, a to od okamžiku, kdy byl výpadek zjištěn nebo kdy byl informován v souladu s čl. 40 odst. 1 tohoto nařízení, každý den nejpozději do 24:00 hodin, i když nejsou žádné úlovky. Členské státy zvolí telekomunikační prostředky, které použijí, a uvedou je na internetových stránkách podle článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
2. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti elektronického záznamového systému a systému hlášení se údaje z lodního deníku rybolovu a prohlášení o překládce zasílají také:
a)
na žádost příslušného orgánu státu vlajky;
b)
okamžitě po dokončení poslední rybolovné operace nebo po dokončení překládky;
c)
před vplutím do přístavu;
d)
při každé inspekci na moři;
e)
při událostech stanovených právními předpisy Společenství nebo státem vlajky.
V případech uvedených v písmenech a) a e) se rovněž zasílají údaje z předchozího oznámení a prohlášení o vykládce.
3. Příslušné orgány členského státu vlajky po obdržení údajů podle odstavce 1 tyto údaje neodkladně zapíší do elektronické databáze.
4. Při technickém selhání nebo nefunkčnosti elektronického záznamového systému a systému hlášení smí rybářské plavidlo EU vyplout z přístavu, pouze pokud je záznamový systém a systém hlášení instalovaný na palubě plně funkční ke spokojenosti příslušných orgánů členského státu vlajky nebo pokud příslušné orgány členského státu vlajky povolily vyplutí. Jakmile členský stát vlajky povolil svému rybářskému plavidlu vyplout s nefunkčním elektronickým záznamovým systémem a systémem hlášení z přístavu v pobřežním členském státě, okamžitě tuto skutečnost oznámí pobřežnímu členskému státu.
5. Odstranění elektronického záznamového systému a systému hlášení za účelem jeho opravy nebo výměny podléhá povolení příslušných orgánů členského státu vlajky.
Článek 40
Neobdržení údajů
1. Neobdrží-li příslušné orgány členského státu vlajky údaje podle článků 15, 22 a 24 nařízení o kontrolním režimu, informují o tom co nejdříve velitele nebo provozovatele rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce. Nastane-li tato situace u určitého rybářského plavidla EU více než třikrát za kalendářní rok, členský stát vlajky zajistí, aby elektronický záznamový systém a systém hlášení u dotyčného rybářského plavidla byl důkladně překontrolován. Členský stát vlajky záležitost prošetří, aby zjistil, proč nebyly údaje obdrženy, a přijme vhodná opatření.
2. Neobdrží-li příslušné orgány členského státu vlajky údaje podle článků 15, 22 a 24 nařízení o kontrolním režimu a byla-li poslední poloha přijatá prostřednictvím systému sledování plavidel ve vodách pobřežního členského státu, informují o tom co nejdříve příslušné orgány tohoto pobřežního členského státu.
3. Velitel či provozovatel rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce zašle všechny údaje, které dosud nebyly odeslány a v souvislosti s nimiž bylo obdrženo oznámení podle odstavce 1, příslušným orgánům členského státu vlajky okamžitě po přijetí oznámení.
Článek 41
Nemožnost přístupu k údajům
1. Pozorují-li příslušné orgány pobřežního členského státu rybářské plavidlo EU jiného členského státu ve svých vodách a nemají přístup k lodnímu deníku rybolovu nebo údajům o překládce podle článku 44 tohoto nařízení, požádají příslušné orgány členského státu vlajky o zajištění přístupu k těmto údajům.
2. Není-li přístup uvedený v odstavci 1 zajištěn do čtyř hodin od žádosti, pobřežní členský stát o tom uvědomí členský stát vlajky. Po obdržení oznámení členský stát vlajky neprodleně zašle údaje pobřežnímu členskému státu jakýmikoli dostupnými elektronickými prostředky.
3. Pokud pobřežní členský stát neobdrží údaje uvedené v odstavci 2, zašle velitel či provozovatel rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce dotyčné údaje a kopii odpovědní zprávy uvedené v článku 38 tohoto nařízení příslušným orgánům pobřežního členského státu na vyžádání jakýmikoli dostupnými pokud možno elektronickými prostředky. Členské státy zvolí prostředky, které použijí, a uvedou je na internetových stránkách podle článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
4. Pokud velitel či provozovatel rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce nemůže příslušným orgánům pobřežního členského státu poskytnout kopii odpovědní zprávy uvedené v článku 38 tohoto nařízení, jsou rybolovné činnosti ve vodách pobřežního členského státu dotyčnému rybářskému plavidlu zakázány až do té doby, kdy velitel, provozovatel rybářského plavidla nebo jeho zástupce mohou uvedeným orgánům poskytnout kopii odpovědní zprávy či údaje uvedené v čl. 14 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 42
Údaje o fungování elektronického záznamového systému a systému hlášení
1. Členské státy vedou databáze o fungování svého elektronického záznamového systému a systému hlášení. Tyto databáze obsahují a jsou schopny automaticky vytvořit alespoň tyto informace:
a)
seznam jejich rybářských plavidel, jejichž elektronické záznamové systémy a systémy hlášení technicky selhaly nebo byly nefunkční;
b)
počet plavidel, která neučinila každodenní předání elektronického lodního deníku rybolovu, a průměrný počet obdržených předání elektronického lodního deníku rybolovu v přepočtu na jedno rybářské plavidlo v členění podle členského státu vlajky;
c)
počet obdržených předání prohlášení o překládce, prohlášení o vykládce, prohlášení o převzetí a prodejního dokladu v členění podle státu vlajky.
2. Souhrny informací vytvořených podle odstavce 1 se na vyžádání zašlou Komisi. Tyto informace mohou být rovněž zpřístupněny na zabezpečených internetových stránkách ve formátu a v časových intervalech, o kterých rozhodne Komise po konzultaci s členskými státy.
Článek 43
Formát pro výměnu informací mezi členskými státy
1. Informace uvedené v tomto oddílu se mezi členskými státy vyměňují za použití formátu stanoveného v příloze XII, od něhož se odvodí jazyk XML. O standardu jazyka XML, který je nutno používat pro všechny elektronické výměny údajů mezi členskými státy a také mezi členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným, rozhodne Komise po konzultaci s členskými státy.
2. Změny formátu uvedeného v odstavci 1 jsou jasně označeny a opatřeny datem aktualizace. Tyto změny nabudou účinku nejdříve šest měsíců poté, kdy o nich bylo rozhodnuto.
3. Členský stát po obdržení elektronických údajů od jiného členského státu zajistí, aby příslušným orgánům tohoto členského státu byla vydána odpovědní zpráva. Odpovědní zpráva obsahuje potvrzení o příjmu.
4. Údaje podle přílohy XII, jež musí velitelé plavidel zaznamenávat do svých lodních deníků rybolovu v souladu s pravidly EU, musí být rovněž uvedeny ve výměnách údajů mezi členskými státy.
Článek 44
Přístup k údajům
1. Členský stát vlajky zajistí v reálném čase elektronickou výměnu informací uvedených v čl. 111 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu s pobřežním členským státem o údajích z lodního deníku rybolovu, z prohlášení o překládce, z předchozích oznámení a z prohlášení o vykládce od jeho rybářských plavidel, když provádějí rybolovné operace ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci pobřežního členského státu nebo vplouvají do přístavu daného pobřežního členského státu.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, může členský stát vlajky na vyžádání v reálném čase zajistit elektronickou výměnu informací uvedených v čl. 111 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu a týkajících se údajů z lodního deníku rybolovu a z prohlášení o překládce od jeho rybářských plavidel s členským státem, který v souladu s článkem 80 nařízení o kontrolním režimu provádí inspekci rybářských plavidel jiného členského státu ve vodách EU mimo vody žádajícího členského státu, v mezinárodních vodách nebo ve vodách třetích zemí.
3. Členský stát vlajky na vyžádání zpřístupní údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 za posledních dvanáct měsíců.
4. Údaje uvedené v odstavci 1 zahrnují alespoň údaje od posledního vyplutí z přístavu do okamžiku, kdy je dokončena vykládka. Údaje uvedené v odstavci 2 zahrnují alespoň údaje od posledního vyplutí z přístavu do doby žádosti. Údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 z rybářských výjezdů za předchozích dvanáct měsíců se poskytují na vyžádání.
5. Velitel rybářského plavidla EU musí mít kdykoli zabezpečený přístup ke svým vlastním údajům z elektronického lodního deníku rybolovu a z prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce uloženým v databázi členského státu vlajky.
6. Pobřežní členský stát poskytne přístup on-line do databáze údajů z lodních deníků rybolovu, z prohlášení o překládce, z předchozích oznámení a z prohlášení o vykládce rybářskému hlídkovému plavidlu jiného členského státu prostřednictvím střediska pro sledování rybolovu uvedeného členského státu v souvislosti s plánem společného nasazení nebo s jinými sjednanými společnými inspekčními činnostmi.
Článek 45
Výměna údajů mezi členskými státy
1. Přístup k údajům podle článku 44 tohoto nařízení musí být trvale zajištěn prostřednictvím zabezpečeného internetového připojení.
2. Členské státy si vyměňují příslušné technické informace pro zajištění vzájemného přístupu k údajům z elektronických lodních deníků rybolovu a z prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce.
3. Členské státy:
a)
zajistí, aby údaje obdržené podle této kapitoly byly zaznamenány v podobě snímatelné počítačem a bezpečně uloženy v počítačových databázích alespoň po dobu tří let;
b)
přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby údaje byly používány pouze pro úřední účely, a
c)
přijmou veškerá nezbytná technická opatření k ochraně těchto údajů před náhodným nebo nedovoleným zničením, náhodnou ztrátou, znehodnocením, rozšířením nebo neoprávněným prohlížením.
Článek 46
Jediný orgán
1. V každém členském státu je za předávání, přijímání, spravování a zpracovávání všech údajů, na něž se vztahuje tato kapitola, odpovědný jediný orgán uvedený v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
2. Členské státy si vyměňují kontaktní údaje orgánů uvedených v odstavci 1 a informují o tom Komisi a subjekt jí určený do tří měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost.
3. Jakékoli změny informací uvedených v odstavcích 1 a 2 je nutno sdělit Komisi, subjektu jí určenému a ostatním členským státům před nabytím účinku.
Oddíl 2
Zvláštní pravidla pro lodní deník rybolovu v elektronické podobě
Článek 47
Četnost předávání údajů
1. Když je rybářské plavidlo EU na moři, jeho velitel předává údaje z elektronického lodního deníku rybolovu příslušným orgánům členského státu vlajky nejméně jednou denně a nejpozději do 24:00 hodin, i když nejsou žádné úlovky. Tyto údaje rovněž zasílá:
a)
na žádost příslušného orgánu členského státu vlajky;
b)
okamžitě po dokončení poslední rybolovné operace;
c)
před vplutím do přístavu;
d)
při každé inspekci na moři;
e)
při událostech stanovených právními předpisy EU nebo státem vlajky.
Jestliže poslední rybolovná operace proběhla nejpozději jednu hodinu před vplutím do přístavu, mohou být předání údajů uvedená v písmenech b) a c) zaslána v jedné zprávě.
2. Velitel může předávat opravy údajů z lodního deníku rybolovu a prohlášení o překládce až do posledního předání údajů podle odst. 1 písm. c). Opravy musí být snadno rozpoznatelné. Všechny původní údaje elektronického lodního deníku rybolovu a jejich opravy jsou uchovávány příslušnými orgány členského státu vlajky.
3. Velitel plavidla uchovává kopii údajů uvedených v odstavci 1 na palubě rybářského plavidla během každé doby trávené mimo přístav až do okamžiku, kdy bylo předáno prohlášení o vykládce.
4. Nachází-li se plavidlo EU v přístavu, nemá-li na palubě produkty rybolovu a předložil-li jeho velitel prohlášení o vykládce za všechny rybolovné operace posledního rybářského výjezdu, může být předávání údajů podle odstavce 1 tohoto článku pozastaveno pod podmínkou předchozího oznámení středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky. Předávání se obnoví v okamžiku, kdy rybářské plavidlo EU vypluje z přístavu. Předchozí oznámení se nepožaduje u rybářských plavidel EU vybavených systémem sledování plavidel a předávajících údaje jeho prostřednictvím.
KAPITOLA III
Společná pravidla pro lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové nebo elektronické podobě
Oddíl 1
Společná pravidla pro určení živé hmotnosti
Článek 48
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
1)
„úpravou“ podoba, do jaké je ryba zpracována na palubě rybářského plavidla a před vykládkou, jak je popsáno v příloze I;
2)
„celkovou úpravou“ úprava sestávající ze dvou nebo více částí získaných z téže ryby.
Článek 49
Přepočítací koeficienty
1. Pro vyplňování a předkládání lodních deníků rybolovu podle článků 14 a 15 nařízení o kontrolním režimu se přepočítací koeficienty EU stanovené v přílohách XIII, XIV a XV použijí pro přepočet hmotnosti uchovávaných nebo zpracovaných ryb na živou hmotnost. Tyto koeficienty se použijí na produkty rybolovu nacházející se na palubě nebo přeložené či vyložené rybářskými plavidly EU.
2. Odchylně od ustanovení odstavce 1 platí, že pokud regionální organizace pro řízení rybolovu, jejichž smluvní stranou nebo nesmluvní spolupracující stranou je Evropská unie, pro svou regulační oblast, případně třetí zemi, s níž má Evropská unie dohodu o provozování rybolovu ve vodách pod její svrchovaností nebo v její jurisdikci, stanovily přepočítací koeficienty, použijí se tyto koeficienty.
3. V případech, kdy pro daný druh a úpravu nejsou stanoveny přepočítací koeficienty, se použije přepočítací koeficient přijatý členským státem vlajky.
4. Aniž je dotčen odstavec 2, použijí příslušné orgány členských států přepočítací koeficienty EU uvedené v odstavci 1 k výpočtu živé hmotnosti překládek a vykládek s cílem sledovat čerpání kvót.
Článek 50
Způsob výpočtu
1. Živá hmotnost ryb se vypočítá tak, že pro každý druh a úpravu se hmotnost zpracovaných ryb vynásobí přepočítacími koeficienty podle článku 49 tohoto nařízení.
2. V případě celkové úpravy se použije pouze jeden přepočítací koeficient odpovídající jedné z částí celkové úpravy ryby.
Oddíl 2
Společná pravidla pro vyplňování a předkládání lodního deníku rybolovu
Článek 51
Obecná pravidla pro lodní deníky rybolovu
1. Míra odchylky podle čl. 14 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu pro odhad množství v kilogramech živé hmotnosti každého druhu ryb uchovávaného na palubě se vyjádří jako procentuální podíl z údajů v lodním deníku rybolovu.
2. V případě úlovků, které jsou vykládány netříděné, může být míra odchylky vypočítána na základě jednoho nebo více reprezentativních vzorků pro celkové množství uchovávané na palubě.
3. Pro účely použití článku 14 nařízení o kontrolním režimu se druh ulovený za účelem použití jako živá návnada považuje za druh ulovený a uchovávaný na palubě.
4. Velitel rybářského plavidla EU křižujícího oblast intenzity rybolovu, kde je oprávněno provádět rybolov, zaznamená a nahlásí příslušné informace uvedené v čl. 14 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu, i když v této oblasti neprovádí žádné rybolovné činnosti.
Oddíl 3
Společná pravidla pro vyplňování a předkládání prohlášení o překládce/vykládce
Článek 52
Míra odchylky v prohlášení o překládce
Míra odchylky podle čl. 21 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu pro odhad množství v kilogramech živé hmotnosti každého přeloženého nebo obdrženého druhu ryb se vyjádří jako procentuální podíl z údajů v prohlášení o překládce.
Článek 53
Rozdíly v přeložených úlovcích
Existuje-li rozdíl mezi množstvím úlovku přeloženého z překládajícího plavidla a množstvím převzatým na palubu přijímajícího plavidla, považuje se za přeložené množství větší z obou těchto hodnot. Členské státy zajistí, aby byla podniknuta následná opatření za účelem určení skutečné hmotnosti produktů rybolovu přeložených z překládajícího na přijímající plavidlo.
Článek 54
Dokončení vykládky
Když jsou v souladu s článkem 61 nařízení o kontrolním režimu produkty rybolovu před vážením přepravovány z místa vykládky, považuje se vykládka pro účely použití čl. 23 odst. 3 a čl. 24 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu po zvážení produktů rybolovu za dokončenou.
Článek 55
Rybolovné operace za účasti dvou nebo více rybářských plavidel EU
Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla pro případ rybolovných operací za účasti dvou nebo více rybářských plavidel EU
-
z různých členských států nebo
-
z téhož členského státu, avšak při vykládce úlovků v členském státě, pod jehož vlajkou neplují,
vyložený úlovek se připíše rybářskému plavidlu EU, z něhož se produkty rybolovu vykládají.
KAPITOLA IV
Plány namátkových kontrol a shromažďování údajů o rybářských plavidlech EU, na něž se nevztahují požadavky ohledně lodního deníku rybolovu a prohlášení o vykládce
Článek 56
Stanovení plánů namátkových kontrol
Plány namátkových kontrol uvedené v čl. 16 odst. 2 a čl. 25 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu pro sledování rybářských plavidel EU, na něž se nevztahují požadavky ohledně lodního deníku rybolovu a prohlášení o vykládce, stanoví členské státy v souladu s touto kapitolou s cílem určit vykládky populací nebo skupiny populací ulovených těmito rybářskými plavidly a případně jejich intenzitu rybolovu. Tyto údaje se použijí pro zaznamenávání úlovků a, kde je to vhodné, intenzity rybolovu, jak je uvedeno v článku 33 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 57
Metodika namátkových kontrol
1. Plány namátkových kontrol podle článku 56 tohoto nařízení se vypracovávají v souladu s přílohou XVI.
2. Velikost vzorku, který má být zkontrolován, se určí na základě rizika takto:
a)
„velmi nízké“ riziko: 3 % vzorku;
b)
„nízké“ riziko: 5 % vzorku;
c)
„střední“ riziko: 10 % vzorku;
d)
„vysoké“ riziko: 15 % vzorku;
e)
„velmi vysoké“ riziko: 20 % vzorku.
3. Denní úlovek sektoru loďstva se pro danou populaci odhadne vynásobením celkového počtu aktivních rybářských plavidel EU dotyčného sektoru loďstva průměrným denním úlovkem z dané populace na jedno rybářské plavidlo EU založeným na úlovcích vzorku kontrolovaných rybářských plavidel EU.
4. O členských státech, které shromažďují systematicky alespoň jednou měsíčně za každé rybářské plavidlo, na které se nevztahují požadavky ohledně lodního deníku rybolovu a prohlášení o vykládce, údaje
a)
o všech vykládkách úlovků všech druhů v kilogramech, včetně nulových úlovků;
b)
o statistických obdélnících, ve kterých byly tyto úlovky odloveny, se má za to, že splnily požadavky plánu namátkových kontrol podle článku 56 tohoto nařízení.
KAPITOLA V
Kontrola intenzity rybolovu
Článek 58
Hlášení o intenzitě rybolovu
1. Hlášení o intenzitě rybolovu uvedené v článku 28 nařízení o kontrolním režimu se zasílá v souladu s přílohou XVII.
2. Pokud velitel rybářského plavidla EU předává zprávu příslušným orgánům rádiem podle čl. 28 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, rozhodnou členské státy o používaných rádiových stanicích a oznámí je na internetových stránkách uvedených v článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
KAPITOLA VI
Nápravná opatření
Článek 59
Obecné zásady
Aby mohly využívat nápravných opatření uvedených v článku 37 nařízení o kontrolním režimu, sdělí členské státy Komisi co nejdříve a v každém případě do jednoho měsíce ode dne zveřejnění ukončení rybolovu podle článku 36 nařízení o kontrolním režimu v Úředním věstníku rozsah utrpěné újmy.
Článek 60
Přidělování dostupných rybolovných práv
1. Pokud utrpěná újma nebyla postupem podle čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002 odstraněna zcela nebo byla odstraněna jen částečně, Komise co nejdříve po obdržení informací podle článku 59 tohoto nařízení přijme nezbytná opatření s cílem náležitě napravit způsobenou újmu.
2. V opatření podle odstavce 1 se uvede:
a)
které členské státy utrpěly újmu („poškozené členské státy“) a rozsah újmy (po odečtení případných výměn kvót);
b)
případně které členské státy přečerpaly svá rybolovná práva („přečerpávající členské státy“) a množství přečerpání rybolovných práv (snížené o výměny v souladu s čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002);
c)
případně odpočty od rybolovných práv přečerpávajících členských států v poměru k množství přečerpaných rybolovných práv;
d)
případně navýšení, které se má připočítat k rybolovným právům poškozených členských států, v poměru k rozsahu utrpěné újmy;
e)
případně datum nebo data, kdy navýšení nebo odpočty nabývají účinnosti;
f)
případně jakékoli jiné nezbytné opatření pro nápravu utrpěné újmy.
KAPITOLA VII
Výkon motoru
Článek 61
Osvědčování výkonu hnacího motoru
1. Osvědčování maximálního trvalého výkonu nového, náhradního nebo technicky upraveného hnacího motoru podle čl. 40 odst. 1 a 2 nařízení o kontrolním režimu se provádí v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 2930/86 (26).
2. Hnací motor se považuje za technicky upravený ve smyslu odstavce 1, pokud kterékoli z jeho hlavních součástí (dílů), včetně zejména vstřikovacího zařízení, ventilů, turbodmychadla, pístů, vložek válců, ojnic a hlav válců, byly upraveny nebo nahrazeny novými díly s odlišnými technickými parametry, což vede ke změněnému jmenovitému výkonu, nebo pokud bylo změněno seřízení motoru, jako například nastavení vstřikování, konfigurace turbodmychadla nebo časování ventilů. Povaha technické úpravy musí být jasně vysvětlena v osvědčení podle odstavce 1.
3. Držitel licence k rybolovu před instalací nového hnacího motoru nebo před nahrazením nebo technickou úpravou stávajícího hnacího motoru informuje příslušné orgány.
4. Tento článek se vztahuje na rybářská plavidla podléhající režimu intenzity rybolovu ode dne 1. ledna 2012. Na ostatní rybářská plavidla se vztahuje ode dne 1. ledna 2013. Vztahuje se pouze na rybářská plavidla, na kterých byly nainstalovány nové hnací motory nebo jejichž stávající hnací motory byly nahrazeny nebo technicky upraveny po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 62
Ověřování a plán namátkových kontrol
1. Za účelem ověření výkonu motoru v souladu s článkem 41 nařízení o kontrolním režimu stanoví členské státy plán namátkových kontrol pro určení rybářských plavidel nebo skupin rybářských plavidel v jejich loďstvu, u kterých hrozí riziko vykázání podhodnoceného výkonu hnacího motoru. Plán namátkových kontrol musí být založen přinejmenším na těchto kritériích vysokého rizika:
a)
rybářská plavidla působící v rybolovných oblastech podléhajících režimům intenzity rybolovu, zejména rybářská plavidla, kterým byla přidělena jednotlivá výše intenzity rybolovu v kW*dnech;
b)
rybářská plavidla podléhající omezením výkonu plavidla vyplývajícím z vnitrostátních právních předpisů nebo z práva Evropské unie;
c)
rybářská plavidla, u nichž je poměr výkonu plavidla (kW) k jeho hrubé prostornosti (GT) o 50 % nižší než průměrná hodnota tohoto poměru u stejného druhu rybářských plavidel, druhu zařízení a cílového druhu lovených ryb. Pro účely tohoto rozboru mohou členské státy rozdělit loďstvo podle jednoho nebo několika z těchto kritérií:
i)
členění loďstva nebo správních jednotek vymezených vnitrostátním právem,
ii)
kategorie plavidel podle jejich délky,
iii)
kategorie plavidel podle jejich prostornosti,
iv)
použitá lovná zařízení,
v)
cílové druhy lovených ryb.
2. Členské státy mohou zvážit použití dalších kritérií rizika na základě svého vlastního posouzení.
3. Členské státy vypracují seznam svých rybářských plavidel, která splňují jedno nebo více kritérií rizika uvedených v odstavci 1 a případně kritérií rizika podle odstavce 2.
4. Z každé skupiny rybářských plavidel odpovídajících jednomu z kritérií rizika podle odstavců 1 a 2 vyberou členské státy namátkový vzorek rybářských plavidel. Velikost vzorku se rovná druhé odmocnině zaokrouhlené na nejbližší celý počet rybářských plavidel v dotyčné skupině.
5. U každého rybářského plavidla zahrnutého v namátkovém vzorku členské státy ověří všechny technické doklady uvedené v čl. 41 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, jež mají k dispozici. Z dalších dokladů podle čl. 41 odst. 1 písm. g) nařízení o kontrolním režimu věnují členské státy zvláštní pozornost specifikacím uvedeným v katalogu od výrobce motoru, pokud je k dispozici.
6. Tento článek se použije ode dne 1. ledna 2012. Fyzické ověření uvedené v čl. 41 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu upřednostní trawlery, které působí v rybolovné oblasti podléhající režimu intenzity rybolovu.
Článek 63
Fyzické ověření
1. Pokud se měření výkonu hnacího motoru provádí na rybářském plavidle v rámci fyzického ověření výkonu hnacího motoru podle čl. 41 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, lze výkon hnacího motoru změřit v nejpřístupnějším místě mezi lodním šroubem a motorem.
2. Pokud se výkon hnacího motoru měří za redukční převodovkou, použije se pro výpočet výkonu hnacího motoru na výstupní přírubě motoru podle definice v čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2930/86 vhodná korekce naměřené hodnoty. Na základě úředních technických údajů poskytnutých výrobcem převodovky zohlední tato korekce ztráty výkonu vyplývající z použití převodovky.
KAPITOLA VIII
Kontrola rekreačního rybolovu
Článek 64
Stanovení plánů namátkových kontrol
1. Aniž je dotčeno použití údajů uvedených v odstavci 5, plány namátkových kontrol, jež mají členské státy stanovit podle čl. 55 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu za účelem sledování úlovků populací, na které se vztahují plány obnovy, plavidly provozujícími rekreační rybolov, stanoví shromažďování údajů každé dva roky.
2. Metody používané v rámci plánů namátkových kontrol musí být stanoveny jednoznačně a musí být pokud možno:
a)
neměnné v průběhu času;
b)
standardizované v rámci regionů;
c)
v souladu s normami kvality stanovenými příslušnými mezinárodními vědeckými institucemi a případně regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, jejichž smluvní stranou nebo pozorovatelem je Evropská unie.
3. Plán namátkových kontrol zahrnuje návrh namátkových kontrol pro odhad úlovků populací, na které se vztahují plány obnovy, používané lovné zařízení a příslušnou zeměpisnou oblast plánu obnovy, kde byl úlovek získán.
4. Členské státy systematicky odhadují správnost a přesnost shromažďovaných údajů.
5. Pro účely plánů namátkových kontrol podle odstavce 1 mohou členské státy využívat údaje shromážděné v souladu s víceletým programem Společenství stanoveným v nařízení Rady (ES) č. 199/2008 (27) v rozsahu, v jakém jsou tyto údaje k dispozici.
6. Toto ustanovení se nepoužije, jestliže členský stát zakázal rekreační rybolov populací, na něž se vztahuje plán obnovy.
Článek 65
Oznamování a hodnocení plánů namátkových kontrol
1. Členské státy oznámí své plány namátkových kontrol Komisi do dvanácti měsíců po vstupu plánu obnovy v platnost. V případě plánů obnovy, které jsou již v platnosti v okamžiku vstupu tohoto nařízení v platnost, musí být plán namátkových kontrol oznámen ve lhůtě dvanácti měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost. Změny plánu namátkových kontrol se oznamují před nabytím účinku.
2. Kromě hodnocení požadovaného v čl. 55 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství hodnotí také:
a)
po oznámení podle odstavce 1 a poté každých pět let shodu oznámených plánů namátkových kontrol s kritérii a požadavky uvedenými v čl. 64 odst. 2 a 3 tohoto nařízení;
b)
shodu jakýchkoli změn plánu namátkových kontrol podle odstavce 1 s kritérii a požadavky uvedenými v čl. 64 odst. 2 a 3 tohoto nařízení.
3. Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství vydá v případě potřeby doporučení ke zlepšení plánu namátkových kontrol.
HLAVA IV
KONTROLA UVÁDĚNÍ NA TRH
KAPITOLA I
Sledovatelnost
Článek 66
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
„produkty rybolovu a akvakultury“ veškeré produkty, které spadají pod kapitolu 03 a sazební položky 1604 a 1605 kombinované nomenklatury stanovené nařízením Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (28).
Článek 67
Informace o partiích
1. Provozovatelé poskytnou informace o produktech rybolovu a akvakultury uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu v okamžiku, kdy se produkty rybolovu a akvakultury slučují do partií, a nejpozději při prvním prodeji.
2. Kromě ustanovení odstavce 1 provozovatelé aktualizují příslušné informace uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu, které vyplynou ze sloučení nebo rozdělení partií produktů rybolovu a akvakultury po prvním prodeji, a to v okamžiku, kdy jsou informace dostupné.
3. V případě, kdy v důsledku sloučení nebo rozdělení partií po prvním prodeji dojde ke smíšení produktů rybolovu a akvakultury z několika rybářských plavidel, musí být provozovatelé schopni identifikovat každou partii původu alespoň prostřednictvím identifikačních čísel uvedených v čl. 58 odst. 5 písm. a) nařízení o kontrolním režimu a v souladu s čl. 58 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu musí umožnit jejich sledování zpětně do fáze odlovu nebo sběru.
4. Systémy a postupy uvedené v čl. 58 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu umožní provozovatelům identifikovat přímého dodavatele / přímé dodavatele a přímého odběratele / přímé odběratele produktů rybolovu a akvakultury, pokud se nejedná o konečné spotřebitele.
5. Informace o produktech rybolovu a akvakultury uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu se poskytují na štítcích nebo balení partie nebo v obchodním dokladu, který partii fyzicky doprovází. K partii může být připojen prostřednictvím identifikačního nástroje, jako je například kód, čárový kód, elektronický čip nebo podobné zařízení či označovací systém. Informace o partii zůstávají dostupné ve všech fázích produkce, zpracování a distribuce takovým způsobem, aby k nim příslušné orgány členských států měly kdykoli přístup.
6. Provozovatelé připojí informace o produktech rybolovu a akvakultury uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu prostřednictvím identifikačního nástroje, jako je například kód, čárový kód, elektronický čip nebo podobné zařízení či označovací systém:
a)
od 1. ledna 2013 k produktům rybolovu, na které se vztahuje víceletý plán;
b)
od 1. ledna 2015 k ostatním produktům rybolovu a akvakultury.
7. Jsou-li informace uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu poskytovány v obchodním dokladu, který fyzicky doprovází partii, k odpovídající partii se připojí alespoň identifikační číslo.
8. Členské státy ve vzájemné spolupráci zajistí, aby k informacím připojeným k partii a/nebo partii fyzicky doprovázejícím mohly získat přístup příslušné orgány jiného členského státu, než ve kterém byly produkty rybolovu a akvakultury sloučeny do partie, zejména pokud se informace k partii připojují prostřednictvím identifikačního nástroje, jako je například kód, čárový kód, elektronický čip nebo podobné zařízení. Provozovatelé, kteří používají tyto nástroje, zajistí, aby byly vyvinuty na základě mezinárodně uznaných norem a specifikací.
9. Informace o datu odlovu uvedená v čl. 58 odst. 5 písm. d) nařízení o kontrolním režimu může zahrnovat několik kalendářních dnů nebo období odpovídající několika dnům odlovu.
10. Informace o dodavatelích uvedená v čl. 58 odst. 5 písm. f) nařízení o kontrolním režimu se týká přímého dodavatele / přímých dodavatelů provozovatele uvedených v odstavci 4 tohoto článku. Tato informace může být poskytnuta případně prostřednictvím identifikačního označení uvedeného v příloze II oddíle I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (29).
11. Informace uvedené v čl. 58 odst. 5 písm. a) až f) nařízení o kontrolním režimu se nevztahují na:
a)
dovezené produkty rybolovu a akvakultury vyjmuté z oblasti působnosti provádění osvědčení o úlovku v souladu s čl. 12 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 (30);
b)
produkty rybolovu a akvakultury odlovené nebo chované ve sladké vodě a
c)
okrasné ryby, korýše a měkkýše.
12. Informace uvedené v čl. 58 odst. 5 písm. a) až h) nařízení o kontrolním režimu se nevztahují na produkty rybolovu a akvakultury, které spadají pod sazební položky 1604 a 1605 kombinované nomenklatury.
13. Pro účely článku 58 nařízení o kontrolním režimu jsou informace o příslušné zeměpisné oblasti následující:
a)
příslušná zeměpisná oblast vymezená v čl. 4 bodu 30 nařízení o kontrolním režimu pro úlovky populací nebo skupiny populací, na které se podle právních předpisů EU vztahuje kvóta a/nebo minimální velikost, nebo
b)
oblast odlovu podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 2065/2001 (31) pro ostatní populace nebo skupinu populací.
14. Hodnota malých množství produktů rybolovu a akvakultury uvedená v čl. 58 odst. 8 nařízení o kontrolním režimu se vztahuje na přímý prodej prováděný rybářským plavidlem na kalendářní den a konečného spotřebitele.
Článek 68
Informace pro spotřebitele
1. Členské státy zajistí, aby na štítku nebo příslušném označení produktů rybolovu a akvakultury nabízených k maloobchodnímu prodeji, včetně dovezených produktů, byly uvedeny informace podle čl. 58 odst. 6 nařízení o kontrolním režimu týkající se obchodního označení, vědeckého názvu druhu, oblasti odlovu podle článku 5 nařízení (ES) č. 2065/2001 a způsobu produkce.
2. Odchylně od odstavce 1 může být vědecký název druhu sdělen spotřebitelům na maloobchodní úrovni prostřednictvím obchodních informací, například billboardů nebo plakátů.
3. Jestliže byl produkt rybolovu nebo akvakultury dříve zmrazen, na štítku nebo příslušném označení podle odstavce 1 se rovněž uvede slovo „rozmrazeno“. Není-li toto slovo na maloobchodní úrovni uvedeno, má se za to, že produkty rybolovu a akvakultury nebyly dříve zmrazeny a později rozmrazeny.
4. Odchylně od odstavce 3 nemusí být slovo „rozmrazeno“ uvedeno na:
a)
produktech rybolovu a akvakultury dříve zmrazených pro účely ochrany zdraví a bezpečnosti v souladu s přílohou III oddílem VIII nařízení (ES) č. 853/2004 a
b)
produktech rybolovu a akvakultury, které byly rozmrazeny před uzením, solením, vařením, konzervováním, sušením nebo kombinací těchto postupů.
5. Tento článek se nevztahuje na produkty rybolovu a akvakultury spadající pod sazební položky 1604 až 1605 kombinované nomenklatury.
6. Produkty rybolovu a akvakultury a balení opatřené štítkem nebo označené před dnem vstupu tohoto článku v platnost, které nejsou v souladu s čl. 58 odst. 5 písm. g), pokud jde o vědecký název, a písm. h) nařízení o kontrolním režimu a s odstavci 1, 2 a 3 tohoto článku, je možné uvádět na trh až do vyčerpání zásob.
KAPITOLA II
Vážení produktů rybolovu
Oddíl 1
Obecná pravidla pro vážení
Článek 69
Oblast působnosti
Aniž jsou dotčeny články 78 až 89 tohoto nařízení, vztahují se ustanovení této kapitoly na vykládky z rybářských plavidel EU prováděné v členském státě a překládky mezi rybářskými plavidly EU prováděné v přístavech nebo v místech, která se nacházejí v blízkosti pobřeží členského státu, a rovněž na vážení produktů rybolovu na palubě rybářských plavidel EU ve vodách EU.
Článek 70
Záznamy o vážení
1. Registrovaní odběratelé, registrovaná dražební střediska nebo jiné subjekty či osoby, které zodpovídají za první uvedení produktů rybolovu na trh nebo za jejich skladování před prvním uvedením na trh, či případně velitel rybářského plavidla EU musí zaznamenat vážení provedené v souladu s články 60 a 61 nařízení o kontrolním režimu, přičemž je třeba uvést tyto informace:
a)
třímístné písmenné kódy FAO váženého druhu;
b)
výsledek vážení u každého množství jednotlivého druhu v kilogramech hmotnosti produktu;
c)
vnější identifikační číslo a název rybářského plavidla, ze kterého vážené množství pochází;
d)
úpravu vážených produktů rybolovu;
e)
datum vážení (RRRR-MM-DD).
2. Registrovaní odběratelé, registrovaná dražební střediska nebo jiné subjekty či osoby, které zodpovídají za první uvedení produktů rybolovu na trh nebo za jejich skladování před prvním uvedením na trh, či případně velitel rybářského plavidla EU musí uchovávat záznamy podle odstavce 1 po dobu tří let.
Článek 71
Načasování vážení
1. Pokud se produkty rybolovu překládají mezi rybářskými plavidly EU a první vykládka přeložených produktů rybolovu se má uskutečnit v přístavu mimo Evropskou unii, musí se produkty rybolovu zvážit před odvozem z přístavu nebo místa překládky.
2. Pokud se produkty rybolovu váží na palubě rybářského plavidla EU v souladu s čl. 60 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu a znovu se váží na pevnině po vykládce, použije se údaj o vážení na pevnině pro účely čl. 60 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
3. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení pro rybářská plavidla EU, na něž se nevztahuje povinnost vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu v elektronické podobě podle článku 15 nařízení o kontrolním režimu, může členský stát požadovat, aby velitel rybářského plavidla před vážením předal kopii lodního deníku rybolovu příslušným orgánům členského státu vykládky.
Článek 72
Vážicí systémy
1. Všechny vážicí systémy musí být příslušnými orgány členského státu zkalibrovány a zapečetěny v souladu s vnitrostátními systémy.
2. Fyzická nebo právnická osoba odpovědná za vážicí systém musí uchovávat záznamy o kalibraci.
3. Pokud se vážení provádí na systému s pásovým dopravníkem, musí být tento systém opatřen viditelným počítadlem, které zaznamenává celkový součet hmotnosti. Zaznamenává se stav počítadla na počátku vážení a také celkový součet. Veškeré použití systému zaznamenává fyzická nebo právnická osoba odpovědná za vážení do lodního deníku vážení.
Článek 73
Vážení zmrazených produktů rybolovu
1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení a zejména články 70 až 74 tohoto nařízení, pokud se váží vyložená množství zmrazených produktů rybolovu, může se hmotnost zmrazených produktů rybolovu vyložených v bednách nebo blocích určit pro každý druh a případně úpravu vynásobením celkového počtu beden nebo bloků průměrnou čistou hmotností bedny nebo bloku vypočítanou podle metodiky stanovené v příloze XVIII.
2. Fyzické nebo právnické osoby, které váží produkty rybolovu, vedou pro každou vykládku záznam, v němž jsou uvedeny tyto informace:
a)
jméno a vnější registrační písmena a čísla plavidla, z něhož byly produkty rybolovu vyloženy;
b)
druh a případně úprava vyložených ryb;
c)
velikost partie a vzorku palet podle druhu a případně úpravy v souladu s ustanoveními bodu 1 přílohy XVIII;
d)
hmotnost každé palety ve vzorku a průměrná hmotnost palet;
e)
počet beden nebo bloků na každé paletě ve vzorku;
f)
vlastní hmotnost obalu u jedné bedny, pokud se liší od vlastní hmotnosti obalu stanovené v bodu 4 přílohy XVIII;
g)
průměrná hmotnost prázdné palety v souladu s ustanoveními bodu 3 písm. b) přílohy XVIII;
h)
průměrná hmotnost jedné bedny nebo bloku produktů rybolovu podle druhu a případně úpravy.
Článek 74
Led a voda
1. Před vážením registrovaný odběratel, registrované dražební středisko nebo jiný subjekt či osoba, která zodpovídá za první uvedení produktů rybolovu na trh, zajistí, aby byly produkty rybolovu přiměřeně očištěny od ledu, aniž by to způsobilo jejich zkažení nebo snížení kvality.
2. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla pro pelagické druhy uvedené v článcích 78 až 89 tohoto nařízení, které se vykládají hromadně za účelem přepravy do místa prvního uvedení na trh, uskladnění nebo zpracování, nesmí odpočet vody a ledu od celkové hmotnosti přesáhnout 2 %. Ve všech případech se procentní podíl pro odpočet vody a ledu zaznamenává na stvrzence o vážení s údajem o hmotnosti. U nepelagických druhů se odpočet vody nebo ledu neprovádí.
Článek 75
Přístup příslušných orgánů
Příslušné orgány musí mít kdykoli úplný přístup k vážicím systémům, záznamům o vážení, písemným prohlášením a do všech prostor, kde se produkty rybolovu skladují nebo zpracovávají.
Článek 76
Plány namátkových kontrol
1. Plán namátkových kontrol podle čl. 60 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XIX.
2. Plán namátkových kontrol podle čl. 60 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XX. Pokud jsou úlovky váženy na palubě, míra odchylky uvedená v čl. 14 odst. 3 a čl. 21 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu se nepoužije, jestliže je údaj o vážení po vykládce vyšší než odpovídající údaj o vážení na palubě.
3. Mají-li členské státy v úmyslu přijmout plány namátkových kontrol podle čl. 60 odst. 1 a 3 nařízení o kontrolním režimu, nejlépe do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost předloží jediný plán namátkových kontrol zahrnující všechny dotyčné postupy vážení na období tří let. Plán namátkových kontrol se může skládat z různých částí pro různé rybolovné činnosti.
4. Jakékoli nové plány namátkových kontrol, které mají být přijaty po datu uvedeném v odstavci 3, nebo jakékoli změny těchto plánů musí být předloženy ke schválení tři měsíce před koncem dotyčného roku.
Článek 77
Kontrolní plány a programy pro vážení produktů rybolovu po přepravě z místa vykládky
1. Kontrolní program podle čl. 61 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXI.
2. Mají-li členské státy v úmyslu přijmout kontrolní programy podle čl. 61 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, předloží každý členský stát jediný kontrolní program zahrnující všechny případy přepravy produktů rybolovu, které se mají vážit po přepravě. Tento kontrolní program se předkládá do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost. Jediný kontrolní program se může skládat z různých částí pro různé rybolovné činnosti.
3. Společný kontrolní program podle čl. 61 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXII.
4. Mají-li členské státy v úmyslu přijmout společné kontrolní programy podle čl. 61 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, předloží je do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
5. Jakékoli nové kontrolní programy podle odstavce 2 nebo společné kontrolní programy podle odstavce 4, které mají být přijaty po datu uvedeném v odstavcích 2 a 4, nebo jakékoliv změny těchto plánů nebo programů se předkládají tři měsíce před koncem roku, který předchází dni vstupu daného plánu nebo programu v platnost.
Oddíl 2
Zvláštní pravidla pro vážení určitých pelagických druhů
Článek 78
Rozsah postupů vážení úlovků sleďů obecných, makrel obecných a kranasů
Pravidla stanovená v tomto oddílu se vztahují na vážení úlovků vyložených v Evropské unii nebo rybářskými plavidly EU ve třetích zemích, a to sleďů obecných (Clupea harengus), makrel obecných (Scomber scombrus) a kranasů (Trachurus spp.) nebo jejich kombinace, ulovených
a)
v případě sleďů obecných v oblastech ICES I, II, IIIa, IV, Vb, VI a VII;
b)
v případě makrel obecných v oblastech ICES IIa, IIIa, IV, Vb, VI, VII, VIII, IX, XII, XIV a ve vodách EU patřících do podoblastí CECAF;
c)
v případě kranasů v oblastech ICES IIa, IV, Vb, VI, VII, VIII, IX, X, XII, XIV a ve vodách EU patřících do podoblastí CECAF,
jestliže množství na jednu vykládku přesahuje 10 tun.
Článek 79
Přístavy vážení úlovků sleďů obecných, makrel obecných a kranasů
1. Úlovky druhů uvedených v článku 78 tohoto nařízení se váží okamžitě po vykládce. Úlovky těchto druhů však mohou být váženy po přepravě, pokud:
-
u místa určení v členském státě dotyčný členský stát přijal kontrolní program podle čl. 61 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXI,
-
u místa určení v jiném členském státě dotyčné členské státy přijaly společný kontrolní program podle čl. 61 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXII,
a pokud byl tento kontrolní program nebo společný kontrolní program schválen Komisí.
2. Každý dotčený členský stát stanoví, v kterých z jeho přístavů se váží druhy uvedené v článku 78 tohoto nařízení, a zajistí, aby se všechny vykládky těchto druhů prováděly v těchto přístavech. Tyto přístavy musí mít:
a)
stanovené doby vykládky a překládky;
b)
stanovená místa vykládky a překládky;
c)
stanovené postupy inspekce a dohledu.
3. Dotyčné členské státy sdělí Komisi seznam těchto přístavů a postupů inspekce a dohledu uplatňovaných v těchto přístavech, včetně podmínek pro zaznamenávání a předávání množství každého z těchto druhů při každé vykládce.
4. Jakékoli změny seznamu přístavů a postupů inspekce a dohledu podle odstavce 3 se předávají Komisi nejméně 15 dní před jejich vstupem v platnost.
5. Členské státy zajistí, aby všechny vykládky druhů uvedených v článku 78 tohoto nařízení z jejich plavidel mimo Evropskou unii probíhaly v přístavech výslovně vybraných pro účely vážení třetími zeměmi, které ohledně těchto druhů uzavřely dohody s Evropskou unií.
6. Informace uvedené v odstavcích 3 a 4, jakož i seznam přístavů vybraných třetími zeměmi, předá Komise všem dotčeným členským státům.
7. Komise a dotčené členské státy zveřejní seznam přístavů a jeho změny na svých úředních internetových stránkách.
Článek 80
Vplutí do přístavu členského státu
1. Pro účely vážení oznámí velitel rybářského plavidla nebo jeho zástupce příslušným orgánům členského státu, ve kterém má dojít k vykládce, nejméně čtyři hodiny před vplutím do přístavu vykládky tyto údaje:
a)
přístav, do kterého hodlá vplout, název plavidla a jeho vnější registrační písmena a čísla;
b)
předpokládaný čas připlutí do tohoto přístavu;
c)
množství sleďů obecných, makrel obecných a kranasů uchovávaná na palubě, vyjádřená v kilogramech živé hmotnosti;
d)
příslušnou zeměpisnou oblast / zeměpisné oblasti, v níž / nichž byl úlovek chycen; tato oblast musí být uvedena jako podoblast a divize nebo subdivize, ve které platí omezení odlovu podle práva Unie.
2. Velitel rybářského plavidla EU, na něž se vztahuje povinnost zaznamenávat údaje do lodního deníku rybolovu elektronicky, zasílá informace uvedené v odstavci 1 v elektronické podobě členskému státu vlajky. Členské státy tyto informace neodkladně předají členskému státu, kde má dojít k vykládce. Elektronické údaje z lodního deníku rybolovu podle článku 15 nařízení o kontrolním režimu a informace uvedené v odstavci 1 lze zasílat v rámci jediného elektronického přenosu.
3. Členské státy mohou stanovit kratší oznamovací lhůtu, než která je stanovena v odstavci 1. V takovém případě dotyčné členské státy informují Komisi 15 dní před vstupem kratší oznamovací lhůty v platnost. Komise a dotyčné členské státy uvedou tuto informaci na svých internetových stránkách.
Článek 81
Vykládka
Příslušné orgány dotyčného členského státu musí vyžadovat, aby vykládka jakýchkoli úlovků uvedených v článku 78 tohoto nařízení nezačala, dokud není výslovně povolena. Je-li vykládka přerušena, je k jejímu opětovnému zahájení nezbytné povolení.
Článek 82
Lodní deník rybolovu
1. Ihned po připlutí do přístavu a před zahájením vykládky předloží velitel rybářského plavidla, na něž se nevztahuje povinnost zaznamenávat údaje do lodního deníku rybolovu elektronicky, vyplněnou příslušnou stránku nebo stránky lodního deníku rybolovu ke kontrole příslušnému orgánu členského státu v přístavu vykládky.
2. Množství sleďů obecných, makrel obecných a kranasů uchovávaných na palubě, která byla nahlášena před vykládkou podle čl. 80 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení, se musí rovnat množstvím zaznamenaným v lodním deníku rybolovu po jejím dokončení.
Článek 83
Zařízení pro vážení čerstvých sleďů obecných, makrel obecných a kranasů provozovaná veřejným subjektem
Aniž jsou dotčena ustanovení článku 72 tohoto nařízení, pokud se využívají zařízení pro vážení provozovaná veřejným subjektem, musí fyzické nebo právnické osoby, jež váží úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení, odběrateli vydat stvrzenku o vážení, na které je uvedeno datum a čas vážení a identifikační číslo cisternového vozu. Kopie stvrzenky o vážení se připojí k prodejnímu dokladu nebo k prohlášení o převzetí.
Článek 84
Zařízení pro vážení čerstvých ryb provozovaná soukromým subjektem
1. Kromě ustanovení článku 72 tohoto nařízení podléhá využívání zařízení pro vážení provozovaných soukromým subjektem rovněž požadavkům tohoto článku.
2. Fyzické nebo právnické osoby, které váží jakékoli úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení, musí pro každý vážicí systém vést vázaný záznam s číslovanými stránkami. Ten musí být vyplněn ihned po ukončení vážení jednotlivých vykládek, a to nejpozději do 23:59 hodin místního času v den ukončení vážení. V tomto záznamu se uvádí:
a)
jméno a vnější evidenční písmena a čísla plavidla, z něhož byly vyloženy jakékoli úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení;
b)
jedinečné identifikační číslo cisternového vozu a jeho náklad v případech, kdy byly jakékoli úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení převezeny před vážením z přístavu vykládky v souladu s článkem 79 tohoto nařízení. Každý náklad cisternového vozu se zváží a zaznamená zvlášť. Celkovou hmotnost všech nákladů cisternového vozu ze stejného plavidla lze však zaznamenat společně, pokud se tyto náklady váží postupně jeden po druhém a bez přerušení;
c)
druh ryb;
d)
hmotnost každé vykládky;
e)
datum a čas zahájení a ukončení vážení.
3. Aniž je dotčeno ustanovení čl. 72 odst. 3 tohoto nařízení, pokud se vážení provádí na systému s pásovým dopravníkem, zaznamenává se veškeré použití systému ve vázaném záznamu o vážení s očíslovanými stránkami.
Článek 85
Vážení zmrazených ryb
Pokud se váží vyložená množství zmrazených sleďů obecných, makrel obecných a kranasů, určí se hmotnost zmrazených ryb vyložených v bednách pro každý druh v souladu s článkem 73 tohoto nařízení.
Článek 86
Uchovávání záznamů o vážení
Všechny záznamy o vážení podle čl. 84 odst. 3 a článku 85 tohoto nařízení a kopie veškerých přepravních dokladů v rámci kontrolního programu nebo společného kontrolního programu podle v čl. 79 odst. 1 tohoto nařízení se uchovávají po dobu šesti let.
Článek 87
Prodejní doklad a prohlášení o převzetí
Fyzické nebo právnické osoby odpovědné za předkládání prodejních dokladů a prohlášení o převzetí předkládají tato prohlášení týkající se druhů uvedených v článku 78 tohoto nařízení příslušným orgánům dotyčného členského státu na vyžádání.
Článek 88
Křížové kontroly
Do doby zřízení počítačové databáze v souladu s článkem 109 nařízení o kontrolním režimu, provádějí příslušné orgány správní křížové kontroly všech vykládek, přičemž navzájem porovnávají tyto údaje:
a)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů, která byla nahlášena před vykládkou podle čl. 80 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení, s množstvími zaznamenanými v lodním deníku rybolovu;
b)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů zaznamenaná v lodním deníku rybolovu s množstvími zaznamenanými v prohlášení o vykládce;
c)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů zaznamenaná v prohlášení o vykládce s množstvími zaznamenanými v prohlášení o převzetí nebo v prodejním dokladu;
d)
oblast odlovu zaznamenanou v lodním deníku rybolovu plavidla s údaji systému VMS pro dotyčné plavidlo.
Článek 89
Sledování vážení
1. Vážení úlovků sleďů obecných, makrel obecných a kranasů vyložených z plavidla se sleduje podle druhů. V případě plavidel, která úlovek čerpají na břeh, se sleduje vážení celého vyloženého úlovku. V případě vykládek zmrazených sleďů obecných, makrel obecných a kranasů se spočítají všechny bedny a sleduje se metodika výpočtu průměrné čisté hmotnosti beden stanovená v příloze XVIII.
2. Kromě údajů uvedených v článku 88 tohoto nařízení se křížově kontrolují ještě tyto údaje:
a)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů uvedená v záznamech o vážení ze zařízení pro vážení provozovaných veřejnými nebo soukromými subjekty a množství jednotlivých druhů zaznamenaná v prohlášení o převzetí nebo v prodejním dokladu;
b)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů zaznamenaná v jakýchkoli přepravních dokladech v rámci kontrolního programu nebo společného kontrolního programu uvedeného v čl. 79 odst. 1 tohoto nařízení;
c)
jedinečná identifikační čísla cisternových vozů uvedená v záznamu podle čl. 84 odst. 2 písm. b) tohoto nařízení.
3. Po dokončení vykládky se ověří, že na plavidle nezůstaly žádné ryby.
4. Veškeré sledování podle tohoto článku a článku 107 tohoto nařízení se zdokumentuje. Tato dokumentace se uchovává po dobu šesti let.
KAPITOLA III
Prodejní doklady
Článek 90
Obecná pravidla
1. V prodejním dokladu se uvede počet jedinců podle čl. 64 odst. 1 písm. f) nařízení o kontrolním režimu, pokud se příslušná kvóta spravuje na základě počtu jedinců.
2. Druh úpravy podle čl. 64 odst. 1 písm. g) nařízení o kontrolním režimu zahrnuje stav úpravy podle přílohy I.
3. Cena podle čl. 64 odst. 1 písm. l) nařízení o kontrolním režimu se uvádí v měně platné v členském státu, kde se prodej uskutečňuje.
Článek 91
Formáty prodejních dokladů
1. Členské státy určí formát používaný pro elektronické vyplňování a předávání prodejních dokladů uvedených v článku 63 nařízení o kontrolním režimu.
2. Informace uvedené v této kapitole se mezi členskými státy vyměňují za použití formátu stanoveného v příloze XII, od něhož se odvodí jazyk XML. O standardu jazyka XML, který je nutno používat pro všechny elektronické výměny údajů mezi členskými státy a také mezi členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným, rozhodne Komise po konzultaci s členskými státy.
3. Změny formátu uvedeného v odstavci 1 jsou jasně označeny a opatřeny datem aktualizace. Tyto změny nabudou účinku nejdříve šest měsíců poté, kdy o nich bylo rozhodnuto.
4. Členský stát po obdržení elektronických údajů od jiného členského státu zajistí, aby příslušným orgánům tohoto členského státu byla vydána odpovědní zpráva. Odpovědní zpráva obsahuje potvrzení o příjmu.
5. Údaje podle přílohy XII, jež musí registrovaní odběratelé, registrovaná dražební střediska nebo jiné subjekty či osoby schválené členskými státy zaznamenávat do svých prodejních dokladů v souladu s pravidly EU, musí být rovněž uvedeny ve výměnách údajů mezi členskými státy.
6. Členské státy:
a)
zajistí, aby údaje obdržené podle této kapitoly byly zaznamenány v podobě snímatelné počítačem a bezpečně uloženy v počítačových databázích alespoň po dobu tří let;
b)
přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby údaje byly používány pouze pro úřední účely, a
c)
přijmou veškerá nezbytná technická opatření k ochraně těchto údajů před náhodným nebo nedovoleným zničením, náhodnou ztrátou, znehodnocením, rozšířením nebo neoprávněným prohlížením.
7. V každém členském státu je za předávání, přijímání, spravování a zpracovávání všech údajů, na něž se vztahuje tato kapitola, odpovědný jediný orgán uvedený v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
8. Členské státy si vyměňují kontaktní údaje orgánů uvedených v odstavci 7 a informují o tom Komisi a subjekt jí určený do tří měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost.
9. Jakékoli změny informací uvedených v odstavcích 7 a 8 je nutno sdělit Komisi, subjektu jí určenému a ostatním členským státům před nabytím účinku.
10. Formát prodejních dokladů, na něž se nevztahuje elektronické vyplňování a předávání, určí členské státy. Tyto prodejní doklady musí obsahovat alespoň informace uvedené v čl. 64 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
HLAVA V
DOHLED
KAPITOLA I
Zprávy o dohledu
Článek 92
Informace, které mají být uvedeny ve zprávě o dohledu
1. Zprávy o dohledu podle čl. 71 odst. 3 a 4 nařízení o kontrolním režimu se vypracují v souladu s přílohou XXIII tohoto nařízení.
2. Členské státy vloží údaje obsažené ve svých zprávách o dohledu do elektronické databáze podle článku 78 nařízení o kontrolním režimu a zabezpečí funkce uvedené v bodu 2 přílohy XXIV tohoto nařízení. V této databázi musí být zaznamenány alespoň informace uvedené v příloze XXIII. Do databáze se kromě toho rovněž mohou vložit naskenované zprávy o dohledu vypracované v papírové podobě.
3. Údaje z těchto zpráv zůstávají v databázi k dispozici po dobu nejméně tří let.
4. Po obdržení zprávy o dohledu podle odstavce 1 členský stát vlajky co nejdříve zahájí vyšetřování činností svých rybářských plavidel, na která se zpráva o dohledu vztahuje.
5. Ustanovení odstavce 1 se použijí, aniž jsou dotčena pravidla přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, jejichž smluvní stranou je Evropská unie.
KAPITOLA II
Kontrolní pozorovatelé
Článek 93
Obecná pravidla ohledně kontrolních pozorovatelů
1. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla stanovená regionálními organizacemi pro řízení rybolovu nebo sjednaná s třetí zemí, rybářská plavidla EU určená pro uplatnění pozorovatelského kontrolního programu musí mít na palubě alespoň jednoho kontrolního pozorovatele po dobu stanovenou tímto programem.
2. Členské státy určí kontrolní pozorovatele a zajistí, aby byli schopni plnit své úkoly. Členské státy zejména zajistí rozmístění kontrolních pozorovatelů na dotyčná rybářská plavidla EU a jejich následné stažení z těchto plavidel.
3. Kontrolní pozorovatelé nesmí vykonávat jiné úkoly, než které jsou stanoveny v článku 73 nařízení o kontrolním režimu a v článku 95 tohoto nařízení, vyjma jiných úkolů, jež mají být prováděny v souladu s pozorovatelským kontrolním programem EU nebo jako součást pozorovatelského programu probíhajícího v rámci regionální organizace pro řízení rybolovu nebo stanoveného v rámci dvoustranné dohody s třetí zemí.
4. Příslušné orgány zajistí, aby kontrolní pozorovatelé měli pro účely své mise komunikační prostředky nezávislé na komunikačním systému rybářského plavidla.
5. Těmito pravidly nejsou dotčeny pravomoci velitele rybářského plavidla jako jediné osoby odpovědné za činnosti plavidla.
Článek 94
Nezávislost kontrolních pozorovatelů
Aby byli nezávislí na majiteli, provozovateli i veliteli rybářského plavidla EU a jakémkoli členu posádky, jak stanoví čl. 73 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, nesmí být kontrolní pozorovatelé:
-
příbuzným ani zaměstnancem velitele rybářského plavidla EU nebo jakéhokoli člena posádky, zástupce velitele nebo vlastníka nebo provozovatele rybářského plavidla EU, na které byli přiděleni,
-
zaměstnancem společnosti kontrolované velitelem nebo jakýmkoli členem posádky, zástupcem velitele nebo vlastníka nebo provozovatele rybářského plavidla EU, na které byli přiděleni.
Článek 95
Povinnosti kontrolních pozorovatelů
1. Kontrolní pozorovatelé ověřují příslušné doklady a zaznamenávají rybolovné činnosti rybářského plavidla EU, na které jsou přiděleni, podle seznamu v příloze XXV.
2. Kontrolní pozorovatelé na palubě dotyčného rybářského plavidla EU v případě potřeby seznámí úředníky, kteří se chystají přistoupit k inspekci rybářského plavidla, se situací poté, co vstoupí na palubu. Pokud to prostory na palubě rybářského plavidla EU dovolují, uskuteční se případně seznámení se situací na uzavřeném setkání.
3. Kontrolní pozorovatelé vypracují zprávu uvedenou v čl. 73 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu za použití formátu stanoveného v příloze XXVI. Tuto zprávu předají bez prodlení a v každém případě do 30 dnů po dokončení svého pověření svým orgánům a příslušným orgánům členského státu vlajky. Jejich příslušné orgány zprávu na požádání poskytnou pobřežnímu členskému státu, Komisi nebo subjektu jí určenému. Kopie zpráv poskytnuté ostatním členským státům nesmí obsahovat údaje o místech, kde byly úlovky získány, pokud jde o počáteční a konečnou polohu každé rybolovné činnosti, ale mohou zahrnovat denní úhrny úlovku v ekvivalentu živé hmotnosti vyjádřené v kilogramech v členění podle jednotlivých druhů a divizí ICES, případně jiných oblastí.
Článek 96
Pilotní projekty
Unie může poskytnout finanční pomoc na provádění pilotních projektů zahrnujících rozmístění kontrolních pozorovatelů v souladu s čl. 8 písm. a) bodem iii) nařízení (ES) č. 861/2006.
HLAVA VI
INSPEKCE
KAPITOLA I
Provádění inspekcí
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 97
Úředníci oprávnění provádět inspekce na moři nebo na pevnině
1. Úředníci odpovědní za provádění inspekcí podle článku 74 nařízení o kontrolním režimu musí být oprávněni příslušnými orgány členských států. Za tímto účelem poskytnou členské státy svým úředníkům služební průkaz s uvedením jejich totožnosti a funkce, kterou zastávají. Každý úředník ve službě nosí tento služební průkaz a předkládá jej při nejbližší příležitosti během inspekce.
2. Členské státy přenesou na své úředníky dostatečné pravomoci nezbytné pro plnění jejich úkolů v oblasti kontroly, inspekce a vymáhání práva v souladu s tímto nařízením a k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky.
Článek 98
Obecné zásady
1. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, přijmou příslušné orgány členských států za použití všech dostupných informací přístup založený na posouzení míry rizika pro výběr cílů inspekce. V souladu s tímto přístupem provádějí úředníci inspekce v souladu s pravidly stanovenými v této kapitole.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, koordinují členské státy své činnosti v oblasti kontroly, inspekce a vymáhání práva. Za tímto účelem přijmou a provádějí národní kontrolní akční programy podle článku 46 nařízení o kontrolním režimu a společné kontrolní programy podle článku 94 nařízení o kontrolním režimu, které zahrnují činnosti na moři i na pevnině nezbytné k zajištění souladu s pravidly společné rybářské politiky.
3. Podle strategie kontroly a vymáhání práva založené na posouzení míry rizika provádí každý členský stát objektivním způsobem nezbytné inspekční činnosti s cílem zabránit uchovávání na plavidle, překládce, vykládce, přemísťování do klecí a na farmy, zpracování, přepravě, skladování, uvádění na trh a prodeji produktů rybolovu pocházejících z činností, které nejsou v souladu s pravidly společné rybářské politiky.
4. Inspekce se provádějí tak, aby v nejvyšší míře zabránily jakémukoli negativnímu dopadu na hygienu a kvalitu kontrolovaných produktů rybolovu.
5. Členské státy zajistí, aby vnitrostátní informační systémy související s rybolovem umožňovaly podle potřeby přímou elektronickou výměnu informací o inspekcích státu daného přístavu mezi jednotlivými systémy navzájem, s ostatními členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným v souladu s článkem 111 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 99
Povinnosti úředníků ve fázi před inspekcí
Ve fázi před inspekcí úředníci pokud možno shromažďují veškeré příslušné informace, včetně:
a)
licencí k rybolovu a oprávnění k rybolovu;
b)
informací ze systému sledování plavidel týkajících se aktuálního rybářského výjezdu;
c)
údajů z leteckého dohledu a jiných pozorování;
d)
záznamů z předchozích inspekcí a informací o dotyčném rybářském plavidle EU dostupných v zabezpečené části internetových stránek členského státu vlajky.
Článek 100
Povinnosti úředníků oprávněných provádět inspekce
1. Úředníci oprávnění provádět inspekce ověřují a zaznamenávají odpovídající položky vymezené v příslušném modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII. Za tímto účelem mohou pořizovat fotografie, videozáznamy a zvukové záznamy v souladu s vnitrostátním právem a případně odebírat vzorky.
2. Úředníci nesmí zasahovat do práva každého provozovatele komunikovat během inspekční činnosti s příslušnými orgány státu vlajky.
3. Úředníci zohlední všechny informace poskytnuté podle čl. 95 odst. 2 tohoto nařízení kontrolním pozorovatelem na palubě rybářského plavidla, jehož inspekci mají provést.
4. Po skončení inspekce úředníci podle potřeby vyslechnou provozovatele ohledně rybářských předpisů relevantních pro stávající okolnosti.
5. Pokud nebyly zjištěny žádné důkazy o očividném porušení předpisů, úředníci rybářské plavidlo nebo kontrolované prostory po ukončení inspekce co nejdříve opustí.
Článek 101
Povinnosti členských států, Komise a Evropské agentury pro kontrolu rybolovu
1. Příslušné orgány členských států a případně Komise a Evropské agentury pro kontrolu rybolovu zajistí, aby jejich úředníci prováděli inspekce profesionálně a na vysoké úrovni a zároveň se chovali zdvořile a citlivě.
2. Příslušné orgány každého členského státu stanoví postupy, které zajistí, aby případné stížnosti provozovatelů ohledně průběhu inspekcí prováděných jejich úředníky byly spravedlivě a důkladně prošetřeny v souladu s vnitrostátním právem.
3. Pobřežní členské státy mohou, s výhradou vhodných ujednání s členským státem vlajky rybářského plavidla, vyzvat úředníky příslušných orgánů tohoto členského státu k účasti na inspekcích rybářských plavidel tohoto členského státu, dokud tato plavidla působí ve vodách daného pobřežního členského státu nebo provádějí vykládku v jeho přístavech.
Oddíl 2
Inspekce na moři
Článek 102
Obecná ustanovení ohledně inspekcí na moři
1. Každé plavidlo používané ke kontrolním účelům včetně dohledu musí mít viditelným způsobem vyvěšený praporek nebo symbol znázorněný v příloze XXVIII.
2. Naloďovací člun, který slouží k usnadnění převozu úředníků provádějících inspekce, musí mít vyvěšenu podobnou vlajku nebo praporek o velikosti přiměřené rozměrům naloďovacího člunu, čímž oznamuje, že se podílí na plnění úkolů v rámci inspekce rybolovu.
3. Osoby odpovědné za inspekční plavidla řádně dodržují námořní pravidla a manévrují v bezpečné vzdálenosti od rybářského plavidla v souladu s mezinárodními pravidly pro předcházení srážkám na moři.
Článek 103
Naloďování na rybářská plavidla na moři
1. Úředníci odpovědní za provádění inspekce zajistí, že nebudou přijata žádná opatření, která mohou ohrozit bezpečnost rybářského plavidla a jeho posádky.
2. Úředníci nevyžadují po veliteli rybářského plavidla, na které se naloďují nebo z něhož se vyloďují, aby zastavil nebo manévroval během rybolovu nebo přerušil shazování či vytahování lovného zařízení. Aby však bylo umožněno bezpečné nalodění nebo vylodění, mohou úředníci požadovat přerušení nebo pozdržení shazování lovného zařízení, dokud se nenalodí na rybářské plavidlo nebo nevylodí. V případě naloďování toto zpoždění nesmí překročit 30 minut po nalodění úředníků na rybářské plavidlo, pokud nebylo zjištěno porušení předpisů. Toto ustanovení se nedotýká možnosti úředníků vyžadovat, aby lovné zařízení bylo vytaženo za účelem inspekce.
Článek 104
Činnosti na palubě plavidla
1. Při provádění inspekcí úředníci ověří a zaznamenají všechny odpovídající položky uvedené v příslušném modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení.
2. Úředníci mohou po veliteli požadovat vytažení lovného zařízení za účelem inspekce.
3. Inspekční týmy jsou obvykle tvořeny dvěma úředníky. V případě potřeby mohou inspekční týmy doplnit další úředníci.
4. Inspekce může trvat nejvýše čtyři hodiny nebo až do vytažení a kontroly sítě a úlovku, vyžaduje-li to dobu delší než čtyři hodiny. To neplatí v případě, že je zjištěno očividné porušení předpisů nebo pokud úředníci potřebují další informace.
5. V případě zjištění očividného porušení předpisů mohou být na kteroukoli část lovného zařízení nebo rybářského plavidla, včetně kontejnerů s produkty rybolovu a prostoru/prostorů, ve kterých mohou být uloženy, připevněny identifikační značky a pečeti a úředník nebo úředníci mohou zůstat na palubě po dobu nezbytnou k dokončení příslušných opatření k zabezpečení a zachování trvalosti veškerých důkazů o očividném porušení předpisů.
Oddíl 3
Inspekce v přístavu
Článek 105
Příprava inspekce
1. Aniž jsou dotčeny standardy vymezené ve zvláštních kontrolních a inspekčních programech a v článku 9 nařízení (ES) č. 1005/2008, provádí se inspekce rybářského plavidla v přístavu nebo při vykládce v těchto případech:
a)
běžně za použití metodiky namátkových kontrol založené na posouzení míry rizika; nebo
b)
pokud existuje podezření na porušení pravidel společné rybářské politiky.
2. V případech uvedených v odst. 1 písm. b) a aniž je dotčena poslední věta čl. 106 odst. 2 tohoto nařízení, příslušné orgány členských států zajistí, aby rybářské plavidlo, které má být podrobeno inspekci v přístavu, při připlutí očekávali jejich úředníci.
3. Odstavec 1 nevylučuje možnost členských států provádět namátkové inspekce.
Článek 106
Inspekce v přístavu
1. Při provádění inspekcí úředníci ověří a zaznamenají všechny příslušné položky uvedené v odpovídajícím modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení. Úředníci náležitě zohlední zvláštní požadavky, které se vztahují na kontrolované rybářské plavidlo, zejména příslušná ustanovení víceletých plánů.
2. Při provádění inspekce vykládky úředníci sledují celý postup vykládky od začátku až do konce příslušné činnosti. Křížová kontrola se provádí vzájemným porovnáním množství jednotlivých druhů zaznamenaných v předchozím oznámení o připlutí za účelem vykládky produktů rybolovu, množství jednotlivých druhů zaznamenaných v lodním deníku rybolovu a množství jednotlivých druhů vyložených nebo přeložených, podle toho, co přichází v úvahu. Toto ustanovení nevylučuje možnost provedení inspekce po zahájení vykládky.
3. Členské státy zajistí účinnou inspekci a kontrolu prostor používaných v souvislosti s rybolovnými činnostmi a následným zpracováním produktů rybolovu.
Článek 107
Inspekce vykládek určitých pelagických druhů
U vykládky sleďů obecných, makrel obecných a kranasů podle hlavy IV kapitoly II oddílu 2 tohoto nařízení příslušné orgány členského státu zajistí, aby bylo zkontrolováno nejméně 15 % množství těchto vyložených ryb a nejméně 10 % vykládek těchto ryb.
Oddíl 4
Inspekce přepravy
Článek 108
Obecné zásady
1. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, mohou inspekce přepravy probíhat kdekoli a kdykoli od vykládky až do okamžiku, kdy produkty rybolovu dorazí na místo prodeje nebo zpracování. Při vykonávání inspekcí se přijmou nezbytná opatření, aby se u kontrolovaných produktů rybolovu zajistilo zachování chladicího řetězce.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech a vnitrostátních kontrolních programech nebo zvláštních kontrolních a inspekčních programech, inspekce přepravy pokud možno zahrnují fyzickou kontrolu přepravovaných produktů.
3. Fyzická kontrola přepravovaných produktů rybolovu zahrnuje odběr vzorků, které představují reprezentativní zastoupení jednotlivých částí přepravované partie nebo partií.
4. Při provádění inspekce přepravy úředníci ověří a zaznamenají všechny položky uvedené v čl. 68 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu a všechny příslušné položky v modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení. To zahrnuje ověření, že přepravovaná množství produktů rybolovu odpovídají údajům zapsaným v přepravním dokladu.
Článek 109
Zapečetěná přepravní vozidla
1. Jsou-li vozidlo nebo kontejner zapečetěny, aby se zabránilo manipulaci s nákladem, příslušné orgány členských států zajistí, aby byla na přepravním dokladu uvedena pořadová čísla pečetí. Úředníci zkontrolují, že pečeti jsou neporušené a že pořadová čísla odpovídají údajům v přepravním dokladu.
2. V případě odstranění pečetí, aby se usnadnila kontrola nákladu předtím, než náklad dorazí na konečné místo určení, nahradí úředníci původní pečeť novou pečetí, přičemž v přepravním dokladu zaznamenají její údaje a důvody pro odstranění původní pečeti.
Oddíl 5
Inspekce trhu
Článek 110
Obecné zásady
Při návštěvě chladíren, velkoobchodních a maloobchodních trhů, restaurací nebo jiných prostor, kde se ryby po vykládce skladují a/nebo prodávají, úředníci ověřují a zaznamenávají všechny příslušné položky uvedené v odpovídajícím modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení.
Článek 111
Další metody a technologie
Kromě položek uvedených v příloze XXVII mohou členské státy využít dostupné metody a technologie pro identifikaci a ověřování produktů rybolovu, jejich zdroje nebo původu a dodavatelů a plavidel provádějících odlov nebo produkčních jednotek.
Článek 112
Kontrola produktů rybolovu stažených z trhu
Úředníci ověřují, že produkty rybolovu stažené z prodeje v souladu s článkem 17 nařízení Rady (ES) č. 104/2000 (32) jsou likvidovány v souladu s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 2493/2001 (33).
KAPITOLA II
Povinnosti provozovatelů
Článek 113
Všeobecné povinnosti provozovatelů
1. Všichni provozovatelé působící pod jurisdikcí členského státu mohou být podrobeni inspekci týkající se jejich povinností podle pravidel společné rybářské politiky.
2. Všichni provozovatelé, kteří jsou podrobeni kontrole:
a)
usnadňují činnost úředníků a poskytují jim na požádání nezbytné informace a doklady (včetně pokud možno jejich kopií, nebo přístupu k příslušným databázím) ohledně rybolovných činností vyplněné a uchovávané v požadované elektronické či papírové podobě v souladu s pravidly společné rybářské politiky;
b)
usnadňují přístup do všech částí plavidel, prostor a jakýchkoli přepravních prostředků včetně letadel a vznášedel používaných ve spojení s rybolovnými a zpracovatelskými činnostmi nebo s nimi souvisejících;
c)
zajišťují v každém okamžiku bezpečnost úředníků a aktivně napomáhají úředníkům při výkonu jejich inspekčních povinností a spolupracují s nimi;
d)
nebrání úředníkům v provádění inspekce, nezastrašují je ani do jejich činnosti nezasahují a zamezují kterékoli jiné osobě v bránění úředníkům v provádění inspekce, v jejich zastrašování a zasahování do jejich činnosti;
e)
poskytují pokud možno prostory, kde mohou být úředníci nerušeně informováni kontrolním pozorovatelem o situaci, jak je uvedeno v čl. 95 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 114
Povinnosti velitele během inspekcí
1. Velitel rybářského plavidla, které je podrobeno inspekci, nebo jeho zástupce:
a)
usnadní bezpečné a účelné nalodění úředníků v souladu s námořními pravidly, když je vydán příslušný signál v mezinárodním signálním kódu nebo když plavidlo nebo vrtulník s úředníkem prostřednictvím rádiové komunikace oznámí záměr provést jeho nalodění;
b)
poskytne naloďovací žebřík splňující požadavky přílohy XXIX k usnadnění bezpečného a pohodlného přístupu na jakékoli plavidlo, kde je nezbytné vylézt do výše 1,5 metru nebo více;
c)
usnadní úředníkům plnění jejich inspekčních povinností, přičemž poskytuje pomoc v požadovaném a přiměřeném rozsahu;
d)
umožní úředníku/úředníkům spojit se s orgány státu vlajky, pobřežního státu a státu provádějícího inspekci;
e)
upozorní úředníky na konkrétní bezpečnostní rizika na palubě rybářských plavidel;
f)
poskytne úředníkům přístup do všech prostor plavidla, ke všem zpracovaným nebo nezpracovaným úlovkům, všem lovným zařízením a všem relevantním informacím a dokladům;
g)
usnadní bezpečné vylodění úředníků po ukončení inspekce.
2. Po velitelích rybářských plavidel se nesmí požadovat, aby sdělovali obchodně citlivé informace prostřednictvím volně přístupných rádiových kanálů.
KAPITOLA III
Inspekční zpráva
Článek 115
Společná pravidla ohledně inspekčních zpráv
1. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu, musí inspekční zprávy podle článku 76 nařízení o kontrolním režimu obsahovat příslušné informace uvedené v odpovídajícím modulu stanoveném v příloze XXVII. Zprávy úředníci sepisují během inspekce nebo co nejdříve po jejím ukončení.
2. Pokud je v průběhu inspekce zjištěno očividné porušení předpisů, začlení se do inspekční zprávy příslušné právní a faktické prvky spolu s dalšími informacemi, které se daného porušení týkají. Je-li v průběhu inspekce zjištěno několik porušení, zaznamenají se do inspekční zprávy příslušné prvky každého porušení.
3. Úředníci sdělí svá zjištění fyzické osobě odpovědné za rybářské plavidlo, vozidlo, letadlo, vznášedlo nebo prostory, které jsou předmětem inspekce, (provozovateli) na konci inspekce. Provozovatel má možnost vyjádřit se k inspekci a jejím výsledkům. Připomínky provozovatele se zaznamenají do inspekční zprávy. Pokud úředníci nemluví stejným jazykem jako kontrolovaný provozovatel, přijmou vhodná opatření, která zajistí, aby byla jejich zjištění pochopitelná.
4. Pokud o to požádá, musí mít provozovatel právo kontaktovat svého zástupce nebo příslušné orgány svého státu vlajky, jestliže se vyskytnou závažné problémy týkající se porozumění výsledkům inspekce a výsledné zprávě.
5. Formát pro elektronický přenos informací podle čl. 76 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu se stanoví po konzultaci mezi členskými státy a Komisí.
Článek 116
Vyplňování inspekčních zpráv
1. Je-li inspekční zpráva vypracována ručně v papírovém formátu, musí být čitelná, nesmazatelná a zřetelně zapsaná. Žádný záznam ve zprávě nesmí být vymazán nebo pozměněn. Dojde-li v ručně vypracované zprávě k chybě, nesprávný záznam se úhledně přeškrtne a dotyčný úředník jej potvrdí parafováním.
2. Úředník odpovědný za provedení inspekce zprávu podepíše. Provozovatel je vyzván, aby podepsal zprávu. Aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy, podpis provozovatele představuje potvrzení zprávy, avšak nepovažuje se za souhlas s jejím obsahem.
3. Inspekční zprávy podle článku 115 tohoto nařízení mohou úředníci vypracovávat elektronickými prostředky.
Článek 117
Kopie inspekční zprávy
Kopie inspekční zprávy podle článku 116 tohoto nařízení se zašle provozovateli nejpozději 15 pracovních dnů po ukončení inspekce a v souladu s vnitrostátními právními předpisy členského státu, který má svrchovanost nebo jurisdikci v místě inspekce. Je-li zjištěno porušení předpisů, podléhá zveřejnění zprávy zákonům o zveřejňování informací v dotyčném členském státě.
KAPITOLA IV
Elektronická databáze
Článek 118
Elektronická databáze
1. Členské státy zahrnou do svých národních kontrolních programů postupy, které se týkají zaznamenávání inspekčních zpráv v papírové nebo elektronické podobě jejich úředníky. Členské státy vloží tyto zprávy do elektronické databáze podle článku 78 nařízení o kontrolním režimu a zabezpečí funkce uvedené v bodu 2 přílohy XXIV tohoto nařízení. V elektronické databázi musí být obsaženy alespoň informace zaznamenané v souladu s čl. 115 odst. 1 tohoto nařízení a uvedené jako povinné v příloze XXVII. Do databáze se rovněž vloží naskenované inspekční zprávy vypracované v papírové podobě.
2. Databáze musí být přístupná Komisi a subjektu jí určenému v souladu s postupy uvedenými v článcích 114, 115 a 116 nařízení o kontrolním režimu. Příslušné údaje v databázi musí být rovněž přístupné jiným členským státům v souvislosti s plánem společného nasazení.
3. Údaje z těchto inspekčních zpráv zůstávají v databázi k dispozici po dobu nejméně tří let.
KAPITOLA V
Inspektoři Unie
Článek 119
Nahlášení inspektorů Unie
1. Členské státy a Evropská agentura pro kontrolu rybolovu oznámí Komisi elektronicky do tří měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost jména svých úředníků, kteří mají být zapsáni do seznamu inspektorů Unie podle článku 79 nařízení o kontrolním režimu.
2. Úředníci, kteří mají být zapsáni do seznamu:
a)
mají rozsáhlé zkušenosti v oblasti kontroly a inspekce rybolovu;
b)
mají hluboké znalosti právních předpisů Evropské unie týkajících se rybolovu;
c)
mají důkladnou znalost jednoho z úředních jazyků Evropské unie a dostatečnou znalost druhého;
d)
jsou fyzicky schopni plnit své úkoly;
e)
absolvovali případně nezbytnou odbornou přípravu v oblasti bezpečnosti na moři.
Článek 120
Seznam inspektorů Unie
1. Na základě oznámení od členských států a Evropské agentury pro kontrolu rybolovu přijme Komise šest měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost seznam inspektorů Unie.
2. Po sestavení počátečního seznamu členské státy a Evropská agentura pro kontrolu rybolovu do října každého roku oznámí Komisi jakékoli změny, které by chtěly provést v seznamu pro následující kalendářní rok. Komise do 31. prosince každého roku odpovídajícím způsobem seznam změní.
3. Seznam a jeho změny se zveřejní na úředních internetových stránkách Evropské agentury pro kontrolu rybolovu.
Článek 121
Sdělení inspektorů Unie regionálním organizacím pro řízení rybolovu
Subjekt určený Komisí sdělí sekretariátu regionální organizace pro řízení rybolovu seznam inspektorů Unie, kteří provedou inspekce v rámci této organizace.
Článek 122
Pravomoci a povinnosti inspektorů Unie
1. Při plnění svých úkolů inspektoři Unie dodržují právo Evropské unie a v nezbytném rozsahu také vnitrostátní právo členského státu, v němž inspekce probíhá, nebo - pokud se inspekce provádí mimo vody EU - členského státu vlajky rybářského plavidla podrobeného inspekci a příslušná mezinárodní pravidla.
2. Inspektoři Unie předloží služební průkaz, který uvádí jejich totožnost a funkci, ve které pracují. Pro tento účel jsou vybaveni průkazem vydaným Komisí nebo Evropskou agenturou pro kontrolu rybolovu s uvedením jejich totožnosti a funkce.
3. Členské státy usnadňují plnění povinností inspektorů Unie a poskytují jim pomoc, kterou potřebují pro plnění svých úkolů.
4. Příslušné orgány členských států mohou inspektorům Unie povolit, aby pomáhali vnitrostátním inspektorům při výkonu jejich povinností.
5. Články 113 a 114 tohoto nařízení se použijí odpovídajícím způsobem.
Článek 123
Zprávy
1. Denní souhrn svých inspekčních činností s uvedením jména a identifikačního čísla každého kontrolovaného rybářského plavidla nebo člunu a typu provedené inspekce předloží inspektoři Unie příslušným orgánům členského státu, v jehož vodách se inspekce uskutečnila, nebo - pokud byla inspekce provedena mimo vody EU - členskému státu vlajky rybářského plavidla EU podrobeného inspekci a Evropské agentuře pro kontrolu rybolovu.
2. Pokud inspektoři Unie zjistí v průběhu inspekce porušení předpisů, bez prodlení předloží souhrnnou inspekční zprávu příslušným orgánům pobřežního členského státu nebo - pokud byla inspekce provedena mimo vody EU - příslušným orgánům státu vlajky rybářského plavidla podrobeného inspekci a Evropské agentuře pro kontrolu rybolovu. V této souhrnné inspekční zprávě se uvede alespoň datum a místo inspekce, identifikace inspekční platformy, identifikace kontrolovaného cíle a druh zjištěného porušení předpisů.
3. Inspektoři Unie předloží kopii celkové inspekční zprávy se záznamem příslušných položek do odpovídajícího inspekčního modulu inspekční zprávy v příloze XXVII příslušným orgánům státu vlajky rybářského plavidla nebo člunu podrobeného inspekci a členského státu, v jehož vodách inspekce proběhla, do sedmi dnů od data inspekce. Pokud inspektoři Unie zjistili porušení předpisů, kopie celkové inspekční zprávy se zašle také Evropské agentuře pro kontrolu rybolovu.
4. Denní zprávy a inspekční zprávy uvedené v tomto článku se na žádost předávají Komisi.
Článek 124
Následná opatření vyplývající ze zpráv
1. Členské státy na základě zpráv předložených inspektory Unie v souladu s článkem 123 tohoto nařízení přijímají opatření stejným způsobem jako na základě zpráv od svých vlastních úředníků.
2. Členský stát, který jmenoval inspektora Unie či případně Komise nebo Evropská agentura pro kontrolu rybolovu spolupracuje s členským státem, který přijímá opatření na základě zprávy předložené inspektorem Unie, s cílem usnadnit soudní a správní řízení.
3. Inspektor Unie na žádost poskytne svou pomoc a důkazy v řízení pro porušení právních předpisů zahájeném kterýmkoli členským státem.
HLAVA VII
VYMÁHÁNÍ
BODOVÝ SYSTÉM PRO ZÁVAŽNÁ PORUŠENÍ PŘEDPISŮ
Článek 125
Zřízení a provozování bodového systému pro závažná porušení předpisů
Každý členský stát určí příslušné vnitrostátní orgány, které jsou odpovědné za:
a)
zřízení systému pro přidělování sankčních bodů za závažná porušení předpisů, jak je uvedeno v čl. 92 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu;
b)
přidělování příslušného počtu bodů držiteli licence k rybolovu;
c)
převod přidělených bodů jakémukoli budoucímu držiteli licence k rybolovu pro dotyčné rybářské plavidlo, je-li toto plavidlo prodáno, převedeno nebo změní-li jiným způsobem majitele, a
d)
vedení příslušných záznamů o bodech přidělených nebo převedených držiteli každé licence k rybolovu.
Článek 126
Přidělování sankčních bodů
1. Počet sankčních bodů za závažná porušení předpisů přiděluje v souladu s přílohou XXX držiteli licence k rybolovu pro dotyčné rybářské plavidlo příslušný orgán členského státu vlajky.
2. Jsou-li během jedné inspekce zjištěna dvě či více závažných porušení předpisů u téže fyzické nebo právnické osoby, která je držitelem licence, přidělí se držiteli licence k rybolovu uvedenému v odstavci 1 za každé dotyčné závažné porušení předpisů body až do maximální výše 12 bodů.
3. Držitel licence k rybolovu musí být vyrozuměn, že mu byly body přiděleny.
4. Body se držiteli licence přidělují v den stanovený v rozhodnutí o jejich přidělení. Členské státy zajistí, aby použití vnitrostátních pravidel týkajících se odkladného účinku přezkumného řízení nečinilo bodový systém neúčinným.
5. Pokud je závažné porušení zjištěno v jiném členském státu než v členském státu vlajky, přidělí příslušné orgány členského státu vlajky uvedené v článku 125 tohoto nařízení body po oznámení podle čl. 89 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 127
Oznámení rozhodnutí
Pokud orgán určený v souladu s článkem 125 tohoto nařízení neodpovídá jedinému orgánu uvedenému v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu, musí být jediný orgán informován o všech rozhodnutích přijatých podle této hlavy.
Článek 128
Převod vlastnictví
V případě, že je rybářské plavidlo nabídnuto k prodeji nebo k jinému druhu převodu vlastnictví, informuje držitel licence k rybolovu možného budoucího držitele licence o počtu bodů, které má stále přiděleny, prostřednictvím ověřené kopie obdržené od příslušných orgánů.
Článek 129
Pozastavení a trvalé odnětí licence k rybolovu
1. Při nashromáždění 18, 36, 54 nebo 72 bodů držitelem licence k rybolovu dojde automaticky k prvnímu, druhému, třetímu a čtvrtému pozastavení licence k rybolovu na příslušná období podle čl. 92 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu.
2. Nashromážděním 90 bodů držitelem licence k rybolovu dojde automaticky k trvalému odnětí licence k rybolovu.
Článek 130
Následná opatření vyplývající z pozastavení a trvalého odnětí licence k rybolovu
1. Jestliže je licence k rybolovu pozastavena nebo trvale odňata v souladu s článkem 129 tohoto nařízení, příslušné orgány členského státu vlajky neprodleně informují držitele licence, že jeho licence k rybolovu byla pozastavena nebo trvale odňata.
2. Po obdržení informace uvedené v odstavci 1 držitel licence k rybolovu zajistí, aby rybolovná činnost dotyčného rybářského plavidla okamžitě skončila. Zajistí, aby plavidlo okamžitě pokračovalo do svého domovského přístavu nebo přístavu určeného příslušnými orgány členského státu vlajky. Během plavby musí být lovná zařízení přivázána a uložena v souladu s článkem 47 nařízení o kontrolním režimu. Držitel licence k rybolovu zajistí, aby se s případným úlovkem na palubě rybářského plavidla naložilo v souladu s pokyny příslušných orgánů členského státu vlajky.
Článek 131
Vyřazení licencí k rybolovu z příslušných seznamů
1. Jestliže je licence k rybolovu pozastavena nebo trvale odňata v souladu s čl. 129 odst. 1 nebo 2 tohoto nařízení, označí se rybářské plavidlo, na něž se pozastavená nebo trvale odňatá licence k rybolovu vztahuje, ve vnitrostátním rejstříku uvedeném v čl. 15 odst. 1 nařízení (ES) č. 2371/2002 jako plavidlo bez licence k rybolovu. Toto rybářské plavidlo se rovněž tímto způsobem označí v rejstříku rybářského loďstva EU uvedeného v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 2371/2002.
2. Trvalým odnětím licence k rybolovu v souladu s čl. 129 odst. 2 tohoto nařízení nejsou dotčeny referenční úrovně členského státu, který licenci vydal, podle článku 12 nařízení (ES) č. 2371/2002.
3. Příslušné orgány členských států neprodleně zaktualizují seznam uvedený v čl. 116 odst. 1 písm. d) nařízení o kontrolním režimu s uvedením všech přidělených sankčních bodů a výsledných pozastavení a trvalých odnětí licencí k rybolovu včetně dat, od kterých pozastavení či odnětí platí, a jejich trvání.
Článek 132
Protiprávní rybolov během doby pozastavení nebo po trvalém odnětí licence k rybolovu
1. Pokud rybářské plavidlo, jehož licence k rybolovu je pozastavena nebo byla trvale odňata v souladu s článkem 129 tohoto nařízení, provádí rybolovné činnosti v průběhu doby pozastavení nebo po trvalém odnětí licence k rybolovu, přijmou příslušné orgány okamžitá donucovací opatření v souladu s článkem 91 nařízení o kontrolním režimu.
2. Rybářské plavidlo uvedené v odstavci 1 může být případně zařazeno do seznamu EU plavidel provádějících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov podle článku 27 nařízení (ES) č. 1005/2008.
Článek 133
Vymazání sankčních bodů
1. Jestliže byla licence k rybolovu pozastavena v souladu s článkem 129 tohoto nařízení, sankční body, na jejichž základě byla licence k rybolovu pozastavena, se nevymažou. Pro účely článku 129 tohoto nařízení se všechny nové body přidělené držiteli licence k rybolovu přidají ke stávajícím bodům.
2. Pokud byly body vymazány v souladu s čl. 92 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu, má se pro účely použití čl. 92 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu za to, že licence k rybolovu nebyla držiteli pozastavena v souladu s článkem 129 tohoto nařízení.
3. Dva body se vymažou za předpokladu, že celkový počet bodů přidělených držiteli licence k rybolovu pro dotyčné rybářské plavidlo překročí dva, jestliže:
a)
rybářské plavidlo použité při spáchání porušení předpisů, za něž byly body přiděleny, poté používá systém sledování plavidel nebo poté elektronicky zaznamenává a předává údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce, přestože se na ně podle práva tyto technologie nevztahují; nebo
b)
držitel licence k rybolovu se po přidělení bodů dobrovolně zapojí do vědecké kampaně ke zlepšení selektivity rybolovných zařízení; nebo
c)
držitel licence k rybolovu je členem organizace producentů a držitel licence k rybolovu přijme plán rybolovu přijatý organizací producentů v roce následujícím po přidělení bodů a zahrnující snížení rybolovných práv pro tohoto držitele licence k rybolovu o 10 %; nebo
d)
držitel licence k rybolovu se zapojí do rybolovu, na který se vztahuje režim udělování ekoznačky, který slouží k osvědčování a propagaci značek pro produkty z řádně spravovaných mořských rybolovných úlovků a zaměřuje se na otázky spojené s udržitelným využíváním rybolovných zdrojů.
Za každé tříleté období od data posledního závažného porušení předpisů může držitel licence k rybolovu pouze jedenkrát využít jedné z možností v písmenech a), b), c) nebo d) a snížit počet přidělených bodů za předpokladu, že toto snížení nepovede k vymazání všech bodů v licenci k rybolovu.
4. Jestliže byly body vymazány v souladu s odstavcem 3, musí být držitel licence k rybolovu o tomto výmazu informován. Držitel licence k rybolovu musí být rovněž informován o zbývajícím počtu bodů.
Článek 134
Bodový systém pro velitele rybářských plavidel
Šest měsíců ode dne, od kterého se použije tato hlava, členské státy informují Komisi o vnitrostátních bodových systémech pro velitele uvedených v čl. 92 odst. 6 nařízení o kontrolním režimu.
HLAVA VIII
OPATŘENÍ PRO ZAJIŠTĚNÍ SOULADU ČLENSKÝCH STÁTŮ S CÍLI SPOLEČNÉ RYBÁŘSKÉ POLITIKY
KAPITOLA I
Pozastavení a zrušení finanční pomoci unie
Článek 135
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
1)
„platbou“ jakýkoli finanční příspěvek, který má být Komisí vyplacen v návaznosti na žádost o platbu předloženou členským státem v průběhu nebo na konci provádění operačního programu v rámci nařízení (ES) č. 1198/2006 nebo projektu podle čl. 8 písm. a) nařízení (ES) č. 861/2006;
2)
„přerušením“ přerušení běhu lhůty splatnosti;
3)
„pozastavením“ pozastavení plateb na základě zvláštních žádostí o platbu, jak je uvedeno v čl. 103 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu;
4)
„zrušením“ zrušení celého pozastaveného příspěvku Unie na operační program podle nařízení (ES) č. 1198/2006 nebo na konkrétní projekt, na který se vztahuje čl. 8 písm. a) nařízení (ES) č. 861/2006, nebo jeho části.
Článek 136
Přerušení lhůty splatnosti
1. Pověřená schvalující osoba ve smyslu nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (34) může přerušit lhůtu splatnosti na dobu nejvýše šesti měsíců, pokud:
a)
existují zjištění o nedodržení pravidel společné rybářské politiky; nebo
b)
pověřená schvalující osoba musí provést dodatečná ověření poté, co obdrží zjištění, které ji upozorní na skutečnost, že existují nedostatky v kontrolním systému členského státu a/nebo nesoulad rybolovu a s ním souvisejících činností s pravidly společné rybářské politiky.
2. Dotyčný členský stát je podle čl. 103 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu písemně vyrozuměn o důvodech pro přerušení lhůty splatnosti. Je požádán, aby do jednoho měsíce od obdržení uvedeného dopisu sdělil Komisi přijatá nápravná opatření a/nebo informace týkající se finanční pomoci poskytnuté na činnosti související s rybolovem, který je předmětem porušení předpisů, jak je stanoveno v příloze XXXI tohoto nařízení.
3. Pokud dotyčný členský stát neodpoví na žádost Komise ve lhůtě uvedené v odstavci 2 nebo pokud poskytne neuspokojivou odpověď, může Komise zaslat upomínku povolující dodatečnou lhůtu v trvání nejvýše 15 dnů.
4. Přerušení lhůty splatnosti se ukončí, pokud členský stát ve své odpovědi prokáže, že přijal nápravná opatření k zajištění souladu s pravidly společné rybářské politiky nebo že zjištění naznačující, že existují nedostatky v jeho kontrolním systému a/nebo nesoulad rybolovu a s ním souvisejících činností s pravidly společné rybářské politiky, byla nepodložená.
Článek 137
Pozastavení plateb
1. Pokud dotyčný členský stát neodpoví na žádost Komise ve lhůtě uvedené v článku 136 tohoto nařízení nebo pokud poskytne neuspokojivou odpověď, může Komise na základě informací dostupných v dané době přijmout rozhodnutí pozastavit veškeré platby nebo část plateb finanční pomoci z Evropské unie danému členskému státu (dále jen „rozhodnutí o pozastavení“), jak je uvedeno v čl. 103 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
2. V rozhodnutí o pozastavení plateb jsou shrnuty relevantní faktické a právní otázky spolu s posouzením Komise s ohledem na podmínky uvedené v čl. 103 odst. 1 a 6 nařízení o kontrolním režimu a stanovením části platby, která je pozastavena. V rozhodnutí o pozastavení je dotyčný členský stát vyzván, aby přijal nápravná opatření ve stanovené lhůtě, která nesmí být delší než šest měsíců.
3. Výše plateb, které mají být pozastaveny, se určí použitím sazby, která se stanoví s přihlédnutím ke kritériím stanoveným v čl. 103 odst. 5 nařízení o kontrolní režimu.
Článek 138
Zrušení finanční pomoci
1. Pokud během období pozastavení členský stát nadále není schopen prokázat, že napravil situaci, která vedla k rozhodnutí o pozastavení podle čl. 103 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, může jej Komise informovat o svém záměru přijmout rozhodnutí o zrušení. Ustanovení čl. 136 odst. 2 a 3 tohoto nařízení se použijí odpovídajícím způsobem.
2. Pokud dotyčný členský stát neodpoví na žádost Komise uvedenou v odstavci 1 nebo pokud poskytne neuspokojivou odpověď, může Komise na základě informací dostupných v dané době přijmout rozhodnutí zrušit veškeré pozastavené platby tomuto členskému státu nebo jejich část.
3. Rozhodnutí o zrušení podle odstavce 2 může zahrnovat vrácení části nebo celé již zaplacené případné zálohy na finanční příspěvek související s projekty podle čl. 8 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 861/2006, na které byly platby pozastaveny.
4. Výše pozastavených plateb, které mají být zrušeny, se určí použitím sazby, která se stanoví s přihlédnutím ke kritériím stanoveným v čl. 103 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
5. Výše zálohy na finanční příspěvek, která má být vrácena u projektů, na něž byly platby pozastaveny, musí být vrácena Komisi postupem stanoveným v čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 861/2006 a článku 72 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
KAPITOLA II
Odpočet rybolovných práv
Článek 139
Obecná pravidla pro odpočet rybolovných práv z důvodu jejich přečerpání
1. Míra přečerpání rybolovných práv oproti dostupným kvótám a intenzitě rybolovu stanoveným pro dané období podle čl. 105 odst. 1 a čl. 106 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu se určí na základě údajů dostupných k patnáctému dni druhého měsíce po vypršení regulovaného období.
2. Míra přečerpání rybolovných práv se určí s ohledem na rybolovná práva, která má dotyčný členský stát ke konci každého daného období k dispozici, s přihlédnutím k výměnám rybolovných práv v souladu s čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002, převodům kvót v souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 847/96 (35), přerozdělení dostupných rybolovných práv v souladu s článkem 37 nařízení o kontrolním režimu a odpočtu rybolovných práv v souladu s články 105, 106 a 107 nařízení o kontrolním režimu.
3. Výměna rybolovných práv v souladu s čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002 pro dané období se nepovoluje po posledním dni prvního měsíce po vypršení uvedeného období.
Článek 140
Konzultace o snížení rybolovných práv
V případě odpočtu rybolovných práv podle čl. 105 odst. 4 a 5 a čl. 106 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu se Komise s dotyčným členským státem poradí o navrhovaných opatřeních. Dotyčný členský stát na tento dotaz Komise odpoví do 10 pracovních dnů.
KAPITOLA III
Odpočet kvót za nedodržení pravidel společné rybářské politiky
Článek 141
Pravidla pro odpočet kvót za nedodržení cílů společné rybářské politiky
1. Lhůta, ve které má členský stát prokázat, že rybolov lze bezpečně využívat, uvedená v čl. 107 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu se počítá ode dne dopisu Komise členskému státu.
2. Členské státy ve své odpovědi podle čl. 107 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu uvedou věcné důkazy, které mohou Komisi prokázat, že rybolov lze bezpečně využívat.
Článek 142
Stanovení množství, která se mají odečíst
1. Případný odpočet kvót podle článku 107 nařízení o kontrolním režimu musí být přiměřený rozsahu a povaze nedodržení pravidel o populacích, na které se vztahují víceleté plány, a závažnosti ohrožení zachování těchto populací. Musí zohlednit škody způsobené těmto populacím nedodržením pravidel týkajících se populací, na které se vztahují víceleté plány.
2. Pokud odpočet podle odstavce 1 nelze provést z kvóty, přídělu nebo podílu na populaci nebo skupině populací, které se nedodržení předpisů týká, protože danou kvótu, příděl nebo podíl na populaci nebo skupině populací nemá dotyčný členský stát k dispozici vůbec nebo v dostatečném množství, může Komise po konzultaci s dotyčným členským státem provést v souladu s odstavcem 1 odpočet v následujícím roce nebo následujících letech z kvót na jiné populace nebo skupiny populací, které jsou pro členský stát dostupné v téže zeměpisné oblasti nebo které mají stejnou komerční hodnotu.
HLAVA IX
ÚDAJE A INFORMACE
KAPITOLA I
Analýza a audit údajů
Článek 143
Předmět
Počítačový systém potvrzování údajů podle čl. 109 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu zahrnuje zejména:
a)
databázi nebo databáze s veškerými údaji, které mají být tímto systémem potvrzeny, uvedené v článku 144 tohoto nařízení;
b)
postupy potvrzování včetně kontrol kvality údajů, analýzy a křížových kontrol všech těchto údajů, uvedené v článku 145 tohoto nařízení;
c)
postupy pro přístup Komise nebo subjektu jí určeného ke všem těmto údajům, uvedené v článku 146 tohoto nařízení.
Článek 144
Potvrzované údaje
1. Pro účely počítačového systému potvrzování údajů členské státy zajistí, aby všechny údaje uvedené v čl. 109 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu byly uloženy v počítačové databázi nebo databázích. Zahrnuty mají být alespoň položky uvedené v příloze XXIII, položky stanovené jako povinné v příloze XXVII, položky uvedené v příloze XII a položky uvedené v příloze XXXII. Systém potvrzování údajů může rovněž zohledňovat jakékoli další informace považované za nezbytné pro účely postupů potvrzování údajů.
2. Údaje v databázích uvedených v odstavci 1 musí být pro systém potvrzování přístupné průběžně a v reálném čase. Systém potvrzování musí mít přímý přístup ke všem těmto databázím bez jakéhokoli lidského zásahu. Za tímto účelem musí být všechny databáze nebo systémy v členském státě, které obsahují údaje uvedené v odstavci 1, navzájem propojeny.
3. Pokud se údaje uvedené v odstavci 1 neukládají do databáze automaticky, musí členské státy počítat s jejich ručním zadáváním do databází nebo s jejich digitalizací, která musí probíhat bezodkladně a při dodržení lhůt stanovených v příslušných právních předpisech. V databázi musí být řádně zaznamenáno datum přijetí údajů a datum jejich zadání do databáze.
Článek 145
Postupy potvrzování
1. Počítačový systém potvrzování průběžně systematicky a důkladně potvrzuje každý soubor údajů uvedený v čl. 144 odst. 1 tohoto nařízení na základě automatizovaných počítačových algoritmů a postupů. Potvrzování zahrnuje postupy pro kontrolu kvality základních údajů, kontrolu formátu údajů a minimálních požadavků na údaje, jakož i pokročilejší ověřování na základě podrobné analýzy několika záznamů souboru údajů pomocí statistických metod nebo křížovou kontrolu údajů z různých zdrojů.
2. Pro každý postup potvrzování musí být pracovní pravidlo nebo soubor pracovních pravidel, který vymezuje, která potvrzování daný postup provádí a kam se ukládají výsledky těchto potvrzování. Případně se uvede příslušný odkaz na právní předpisy, jejichž použití se ověřuje. Komise může na základě konzultace s členskými státy stanovit standardní soubor pracovních pravidel, která se mají používat.
3. Všechny výsledky automatizovaného systému potvrzování, a to jak kladné, tak i záporné, se ukládají do databáze. Musí být možné okamžitě identifikovat jakékoli nesrovnalosti nebo případy porušení předpisů zjištěné prostřednictvím postupů potvrzování, jakož i následná opatření vyplývající z těchto nesrovnalostí. Musí být také možné získat informace o identifikaci rybářských plavidel a totožnosti velitelů plavidel nebo provozovatelů, u nichž byly nesrovnalosti a případy možného porušení předpisů zjištěny opakovaně v průběhu posledních tří let.
4. Následná opatření vyplývající z nesrovnalostí zjištěných systémem potvrzování musí být spojena s výsledky potvrzování, přičemž se uvede datum potvrzení a následná opatření.
Pokud je zjištěná nesrovnalost identifikována jako důsledek nesprávného zadání údajů, příslušný údaj se v databázi opraví, přičemž se údaje jasně označí jako opravené, a zároveň se uvede původní hodnota nebo položka a důvod opravy údaje.
Pokud zjištěná nesrovnalost vede k přijetí následných opatření, výsledek potvrzování musí případně obsahovat odkaz na inspekční zprávu a následná opatření přijatá na jejím základě.
Článek 146
Přístup Komise
1. Členské státy zajistí, aby Komise nebo subjekt jí určený měl kdykoli přístup v reálném čase k:
a)
veškerým údajům uvedeným v čl. 144 odst. 1 tohoto nařízení;
b)
veškerým pracovním pravidlům definovaným pro systém potvrzování, s uvedením definice, příslušných právních předpisů a místa, kde jsou uloženy výsledky potvrzování;
c)
veškerým výsledkům potvrzování a následným opatřením spolu s označením, zda byl údaj opraven, a případně s odkazem na příslušné řízení pro porušení právních předpisů.
2. Členské státy zajistí, aby údaje uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c) byly přístupné pro automatizovanou výměnu údajů prostřednictvím zabezpečených internetových služeb vymezených v článku 147 tohoto nařízení.
3. Tyto údaje musí být k dispozici ke stažení v souladu s formátem pro výměnu údajů a všemi prvky údajů vymezenými v příloze XII a ve formátu XML. Další položky údajů, které musí být přístupné a nejsou vymezeny v příloze XII, musí být k dispozici ve formátu vymezeném v příloze XXXII.
4. Komise nebo subjekt jí určený musí mít možnost stahovat za libovolné období a pro jakoukoli zeměpisnou oblast údaje uvedené v odstavci 1, které se týkají jednotlivého rybářského plavidla nebo seznamu rybářských plavidel.
5. Na odůvodněnou žádost Komise dotyčný členský stát neprodleně opraví údaje, u kterých Komise zjistila nesrovnalosti. Dotyčný členský stát o této opravě neprodleně informuje ostatní příslušné členské státy.
KAPITOLA II
Internetové stránky členských států
Článek 147
Provozování internetových stránek a internetových služeb
1. Pro účely úředních internetových stránek podle článků 115 a 116 nařízení o kontrolním režimu vytvoří členské státy internetové služby. Tyto internetové služby generují dynamický obsah v reálném čase na úředních internetových stránkách a poskytují automatický přístup k údajům. V případě potřeby přizpůsobí členské státy své stávající databáze nebo vytvoří databáze nové s cílem poskytnout požadovaný obsah internetových služeb.
2. Tyto internetové služby umožní Komisi a subjektu jí určenému kdykoli stahovat všechny dostupné údaje uvedené v článcích 148 a 149 tohoto nařízení. Tento automatizovaný mechanismus stahování je založen na protokolu a formátu pro elektronickou výměnu údajů uvedeném v příloze XII. Internetové služby musí být vytvořeny v souladu s mezinárodními normami.
3. Každá podstránka na úředních internetových stránkách uvedených v odstavci 1 obsahuje na levé straně menu, ve kterém jsou uvedeny hypertextové odkazy ke všem ostatním podstránkám. Ve spodní části podstránky je rovněž uvedena definice souvisejících internetových služeb.
4. Internetové služby a internetové stránky jsou nasazeny centralizovaným způsobem a poskytují pouze jeden unikátní přístupový bod pro každý členský stát.
5. Komise může stanovit společné normy, technické specifikace a postupy pro rozhraní internetových stránek, technicky slučitelné počítačové systémy a internetové služby mezi členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným. Komise koordinuje proces vytváření těchto specifikací a postupů na základě konzultací s členskými státy.
Článek 148
Veřejně přístupné internetové stránky a internetové služby
1. Veřejně přístupná část internetových stránek obsahuje přehledovou stránku a jednotlivé podstránky. Veřejná stránka s přehledem obsahuje seznam hypertextových odkazů uvedených v čl. 115 písm. a) až g) nařízení o kontrolním režimu a odkazujících na podstránky poskytující informace vyjmenované v uvedeném článku.
2. Každá veřejná podstránka obsahuje alespoň jednu z položek informací uvedených v čl. 115 písm. a) až g) nařízení o kontrolním režimu. Podstránky jakož i související internetové služby musí obsahovat alespoň informace stanovené v příloze XXXIII.
Článek 149
Zabezpečené internetové stránky a internetové služby
1. Zabezpečená část internetových stránek obsahuje přehledovou stránku a jednotlivé podstránky. Zabezpečená stránka s přehledem obsahuje seznam hypertextových odkazů uvedených v čl. 116 odst. 1 písm. a) až h) nařízení o kontrolním režimu a odkazujících na podstránky poskytující informace vyjmenované v uvedeném článku.
2. Každá zabezpečená podstránka obsahuje alespoň jednu z položek informací uvedených v čl. 116 odst. 1 písm. a) až h) nařízení o kontrolním režimu. Podstránky jakož i související internetové služby musí obsahovat alespoň informace stanovené v příloze XXIV.
3. Zabezpečené internetové stránky i zabezpečené internetové služby využívají elektronické certifikáty uvedené v čl. 116 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu.
HLAVA X
PROVÁDĚNÍ
KAPITOLA I
Vzájemná pomoc
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 150
Oblast působnosti
1. Tato kapitola stanoví podmínky, za nichž probíhá správní spolupráce mezi členskými státy navzájem, s třetími zeměmi, Komisí a subjektem jí určeným k zajištění účinného uplatňování nařízení o kontrolním režimu a tohoto nařízení. Nebrání členským státům v zavedení jiných forem správní spolupráce.
2. Tato kapitola neukládá členským státům povinnost poskytovat si vzájemně pomoc, pokud by to bylo na újmu jejich vnitrostátnímu právnímu systému, veřejnému pořádku, bezpečnosti či jiným základním zájmům. Před zamítnutím žádosti o pomoc konzultuje dožádaný členský stát žádající členský stát, aby určil, zda lze pomoc poskytnout částečně s výhradou zvláštních podmínek. Nelze-li žádosti o pomoc vyhovět, jsou o této skutečnosti neprodleně vyrozuměny žádající členský stát a Komise nebo subjekt jí určený s uvedením důvodů.
3. Touto kapitolou není dotčeno uplatňování pravidel v oblasti trestního řízení a vzájemné pomoci v trestních věcech v jednotlivých členských státech, včetně pravidel týkajících se utajení soudního vyšetřování.
Článek 151
Náklady
Členské státy hradí vlastní náklady na vyřízení žádosti o pomoc a vzdávají se veškerých nároků na proplacení výdajů, které vznikly při uplatňování této hlavy.
Článek 152
Jediný orgán
Jediný orgán uvedený v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu působí jako jediný styčný úřad odpovědný za uplatňování této kapitoly.
Článek 153
Následná opatření
1. Pokud vnitrostátní orgány v reakci na žádost o pomoc podle této kapitoly nebo na základě výměny informací z vlastního podnětu rozhodnou o přijetí opatření, která lze provést pouze se souhlasem nebo na žádost soudního orgánu, sdělí dotyčnému členskému státu a Komisi nebo subjektu jí určenému veškeré informace o těchto opatřeních, které souvisí s porušením pravidel společné rybářské politiky.
2. Toto sdělení musí nejprve povolit soudní orgán, je-li toto povolení nutné podle vnitrostátních právních předpisů.
Oddíl 2
Informace bez předchozí žádosti
Článek 154
Informace bez předchozí žádosti
1. Pokud se určitý členský stát dozví o jakémkoli možném porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména o závažných porušeních uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, nebo má důvodné podezření, že k takovému porušení může dojít, neprodleně uvědomí ostatní dotčené členské státy a Komisi nebo subjekt jí určený. V oznámení jsou uvedeny veškeré nezbytné informace a toto oznámení je doručeno prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
2. Přijme-li členský stát v souvislosti s porušením předpisů uvedeným v odstavci 1 donucovací opatření, uvědomí ostatní dotčené členské státy a Komisi nebo subjekt jí určený prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
3. Veškerá oznámení podle tohoto článku je nutno učinit písemně.
Oddíl 3
Žádosti o pomoc
Článek 155
Definice
Pro účely tohoto oddílu se „žádostí o pomoc“ rozumí žádost zaslaná jedním členským státem jinému členskému státu nebo Komisí či subjektem jí určeným některému členskému státu, která se týká:
a)
informací včetně informací podle čl. 93 odst. 2 a 3 nařízení o kontrolním režimu;
b)
donucovacích opatření nebo
c)
doručení prostřednictvím správních orgánů.
Článek 156
Obecné požadavky
1. Žádající členský stát zajistí, aby veškeré žádosti o pomoc obsahovaly dostatečné informace, aby dožádaný členský stát mohl žádosti vyhovět, včetně případných důkazů, které lze získat na území žádajícího členského státu.
2. Žádosti o pomoc jsou omezeny na opodstatněné případy, kdy existuje přiměřený důvod pro domněnku, že došlo k porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména k závažným porušením uvedeným v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, a žádající členský stát není schopen získat požadované informace nebo přijmout požadovaná opatření vlastními prostředky.
Článek 157
Předávání žádostí a odpovědí
1. Žádosti zasílá pouze jediný orgán žádajícího členského státu nebo Komise nebo subjekt jí určený jedinému orgánu dožádaného členského státu. Stejným způsobem jsou sdělovány veškeré odpovědi.
2. Žádosti o vzájemnou pomoc a příslušné odpovědi se podávají písemně.
3. Jazyky použité při podávání žádostí a odpovědí dohodnou dotyčné jediné orgány před podáním žádosti. Nebylo-li dosaženo dohody, žádosti jsou předávány v úředním jazyce (jazycích) žádajícího členského státu a odpovědi v úředním jazyce (jazycích) dožádaného členského státu.
Článek 158
Žádosti o informace
1. Dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu nebo Komise nebo subjektu jí určeného poskytne veškeré příslušné informace, které jsou nezbytné ke zjištění, zda došlo k porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména k závažným porušením předpisů uvedeným v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, nebo ke zjištění, zda existuje důvodné podezření, že by k nim mohlo dojít. Tyto informace jsou předávány prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
2. Dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu nebo Komise nebo subjektu jí určeného provede příslušná správní šetření týkající se činností, které představují nebo o nichž se žádající členský stát domnívá, že představují porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména závažná porušení uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu. Dožádaný členský stát sdělí výsledky tohoto správního šetření žádajícímu členskému státu a Komisi nebo subjektu jí určenému.
3. Na žádost žádajícího členského státu, Komise nebo subjektu jí určeného může dožádaný členský stát povolit, aby příslušný úředník žádajícího členského státu doprovázel úředníky dožádaného členského státu, Komise nebo subjektu jí určeného v průběhu správních šetření uvedených v odstavci 2. Pokud vnitrostátní předpisy v oblasti trestního řízení omezují určité úkony na úředníky výhradně určené vnitrostátními právními předpisy, úředníci žádajícího členského státu se na těchto úkonech nepodílejí. V žádném případě se neúčastní prohlídek prostor nebo úředního výslechu osob podle trestního práva. Úředníci žádajícího členského státu přítomní v dožádaném členském státě musí být schopni kdykoli předložit písemné oprávnění potvrzující jejich totožnost a úřední funkci.
4. Na žádost žádajícího členského státu mu dožádaný členský stát poskytne veškeré doklady nebo ověřené opisy, které má k dispozici a které se týkají porušení pravidel společné rybářské politiky nebo závažných porušení uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
5. Standardní formulář pro výměnu informací na základě žádosti je stanoven v příloze XXXIV.
Článek 159
Žádosti o donucovací opatření
1. Na základě důkazů podle článku 156 tohoto nařízení přijme dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu, Komise nebo subjektu jí určeného neprodleně veškerá nezbytná donucovací opatření s cílem dosáhnout na svém území nebo v námořních vodách, které patří pod jeho svrchovanost nebo do jeho jurisdikce, ukončení porušování pravidel společné rybářské politiky nebo závažných porušení uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
2. Při přijímání donucovacích opatření uvedených v odstavci 1 může dožádaný členský stát konzultovat žádající členský stát, Komisi nebo subjekt jí určený.
3. Dožádaný členský stát informuje o přijatých opatřeních a jejich účinku žádající členský stát, ostatní dotčené členské státy, Komisi nebo subjekt jí určený prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
Článek 160
Lhůta pro odpověď na žádosti o informace a donucovací opatření
1. Dožádaný členský stát poskytne informace podle čl. 158 odst. 1 a čl. 159 odst. 3 tohoto nařízení co nejrychleji, nejpozději však do 4 týdnů ode dne obdržení žádosti. Dožádaný a žádající členský stát, Komise nebo subjekt jí určený mohou schválit jiné lhůty.
2. Není-li dožádaný členský stát schopen zaslat odpověď na žádost ve stanovené lhůtě, sdělí žádajícímu členskému státu, Komisi nebo subjektu jí určenému písemně důvod neposkytnutí odpovědi a uvede, do kdy bude podle svého názoru schopen odpovědět.
Článek 161
Žádosti o doručení prostřednictvím správních orgánů
1. Dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu a v souladu se svými vnitrostátními pravidly upravujícími doručování podobných dokumentů a rozhodnutí doručí adresátovi veškeré dokumenty a rozhodnutí vydané v oblasti, na niž se vztahuje společná rybářská politika, zejména ohledně otázek upravených nařízením o kontrolním režimu nebo tímto nařízením, které pocházejí od správních orgánů žádajícího členského státu a mají být doručeny na území dožádaného členského státu.
2. Žádosti o doručení se podávají pomocí standardního formuláře stanoveného v příloze XXXV tohoto nařízení.
3. Dožádaný členský stát předá žádajícímu členskému státu svou odpověď neprodleně po doručení prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení. Odpověď se poskytuje pomocí standardního formuláře stanoveného v příloze XXXVI tohoto nařízení.
Oddíl 4
Vztahy s Komisí nebo subjektem jí určeným
Článek 162
Komunikace mezi členskými státy a Komisí nebo subjektem jí určeným
1. Každý členský stát sdělí Komisi nebo subjektu jí určenému co nejdříve poté, co je má k dispozici, informace, které považuje za důležité a které se týkají metod, postupů nebo zjištěných trendů, jež jsou používány nebo ohledně nichž existuje podezření z používání v případech porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména při závažných porušeních uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
2. Komise nebo subjekt jí určený sdělí členským státům co nejdříve poté, co je získá, informace, které jim pomohou při vymáhání nařízení o kontrolním režimu nebo tohoto nařízení.
Článek 163
Koordinování Komisí nebo subjektem jí určeným
1. Pokud se členský stát dozví o činnostech, které představují nebo které se jeví jako porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména jako závažná porušení uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, a které mají zvláštní význam na úrovni Unie, sdělí Komisi nebo subjektu jí určenému co nejdříve důležité informace potřebné ke zjištění příslušných skutečností. Komise nebo subjekt jí určený tyto informace předá ostatním dotčeným členským státům.
2. Pro účely odstavce 1 se činnosti, které představují porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména závažná porušení právních předpisů uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, považují za zvláště významné na úrovni Evropské unie, zejména pokud:
a)
mají nebo by mohly mít spojitost v jednom nebo více členských státech nebo
b)
se členskému státu jeví jako pravděpodobné, že obdobné činnosti probíhají rovněž v jiných členských státech.
3. Pokud se Komise nebo subjekt jí určený domnívají, že se činnosti, jež představují porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména závažná porušení právních předpisů uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, uskutečňují v jednom či více členských státech, uvědomí o tom dotyčné členské státy, které co nejdříve provedou šetření. Dotyčné členské státy co nejdříve sdělí Komisi nebo subjektu jí určenému zjištění vyplývající z těchto šetření.
Oddíl 5
Vztahy s třetími zeměmi
Článek 164
Výměna informací s třetími zeměmi
1. Pokud členský stát obdrží informace od třetí země nebo regionální organizace pro řízení rybolovu, které jsou důležité pro účinné uplatňování nařízení o kontrolním režimu a tohoto nařízení, sdělí tyto informace prostřednictvím jediného orgánu ostatním členským státům, Komisi nebo subjektu jí určenému, pokud mu to dovolují dvoustranné dohody s touto třetí zemí nebo pravidla dotyčné regionální organizace pro řízení rybolovu.
2. Informace obdržené podle ustanovení této kapitoly mohou být členským státem sděleny třetí zemi nebo regionální organizaci pro řízení rybolovu prostřednictvím jeho jediného orgánu na základě dvoustranné dohody s touto třetí zemí nebo v souladu s pravidly dotyčné regionální organizace pro řízení rybolovu. Toto sdělení se uskuteční po konzultaci s členským státem, který informace původně poskytl, a v souladu s právními předpisy EU a jednotlivých členských států týkajícími se ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů.
3. Komise nebo subjekt jí určený může v rámci dohod o rybolovu uzavřených mezi Unií a třetími zeměmi nebo v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu či obdobných ujednání, jichž je Unie smluvní stranou nebo nesmluvní spolupracující stranou, sdělit příslušné informace týkající se porušení pravidel společné rybářské politiky nebo závažná porušení právních předpisů uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu ostatním stranám těchto dohod, organizací nebo ujednání s výhradou souhlasu členského státu, který informace poskytl.
KAPITOLA II
Povinnost podávat zprávy
Článek 165
Formát a lhůty pro zprávy
1. Při vypracování zprávy podávané jednou za pět let podle čl. 118 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu používají členské státy údaje vymezené v příloze XXXVII.
2. Zprávu s uvedením pravidel použitých při vypracování zpráv o základních údajích podle čl. 118 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu je nutno zaslat šest měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost. Členské státy zašlou novou zprávu, kdykoli se tato pravidla změní.
HLAVA XI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 166
Zrušení předpisů
1. Nařízení (EHS) č. 2807/83, nařízení (EHS) č. 3561/85, nařízení (EHS) č. 493/87, nařízení (EHS) č. 1381/87, nařízení (EHS) č. 1382/87, nařízení (EHS) č. 2943/95, nařízení (ES) č. 1449/98, nařízení (ES) č. 2244/2003, nařízení (ES) č. 1281/2005, nařízení (ES) č. 1042/2006, nařízení (ES) č. 1542/2007, nařízení (ES) č. 1077/2008 a nařízení (ES) č. 409/2009 se zrušují.
2. Nařízení (ES) č. 356/2005 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2012.
3. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 167
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie s výjimkou hlavy VII, která vstupuje v platnost dne 1. července 2011.
Hlava II kapitola III a hlava IV kapitola 1 se však použijí ode dne 1. ledna 2012. V souladu s čl. 124 písm. c) nařízení o kontrolním režimu a s předcházejícím odstavcem se hlava VII použije ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. dubna 2011.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 404/2011,
annettu 8 päivänä huhtikuuta 2011,
yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta 20 päivänä marraskuuta 2011 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 5 kohdan, 7 artiklan 5 kohdan, 8 artiklan 1 kohdan, 9 artiklan 5 kohdan, 14 artiklan 10 kohdan, 15 artiklan 9 kohdan, 16 artiklan 2 kohdan, 21 artiklan 7 kohdan, 22 artiklan 7 kohdan, 23 artiklan 5 kohdan, 24 artiklan 8 kohdan, 25 artiklan 2 kohdan, 32 artiklan, 37 artiklan 4 kohdan, 40 artiklan 6 kohdan, 55 artiklan 5 kohdan, 58 artiklan 9 kohdan, 60 artiklan 7 kohdan, 61 artiklan, 64 artiklan 2 kohdan, 72 artiklan 5 kohdan, 73 artiklan 9 kohdan, 74 artiklan 6 kohdan, 75 artiklan 2 kohdan, 76 artiklan 4 kohdan, 78 artiklan 2 kohdan, 79 artiklan 7 kohdan, 92 artiklan 5 kohdan, 103 artiklan 8 kohdan, 105 artiklan 6 kohdan, 106 artiklan 4 kohdan, 107 artiklan 4 kohdan, 111 artiklan 3 kohdan, 116 artiklan 6 kohdan, 117 artiklan 4 kohdan ja 118 artiklan 5 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EY) N:o 1224/2009, jäljempänä ’valvonta-asetus’, säädetään yksityiskohtaisten sääntöjen ja toimenpiteiden hyväksymisestä sen tiettyjen säännösten soveltamiseksi.
(2)
Näiden yksityiskohtaisten sääntöjen johdonmukaisen soveltamisen vuoksi olisi vahvistettava tietyt määritelmät.
(3)
Valvonta-asetuksen 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EU:n kalastusalusta voidaan käyttää elollisten vesiluonnonvarojen kaupalliseen hyödyntämiseen vain, jos sillä on voimassa oleva kalastuslisenssi. Valvonta-asetuksen 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EU:n kalastusaluksella on lupa harjoittaa erityistä kalastustoimintaa ainoastaan, jos tämä mainitaan voimassa olevassa kalastusluvassa. Kalastuslisenssien ja -lupien sisältämien tietojen yhdenmukaisuuden varmistamiseksi on aiheellista vahvistaa yhteiset säännöt kalastuslisenssien ja -lupien myöntämistä ja hallinnointia varten.
(4)
Valvonta-asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kalastusaluksen päällikön on noudatettava kalastusalusten ja niiden pyydysten merkintää ja tunnistamista koskevia ehtoja ja rajoituksia. Koska näitä ehtoja ja rajoituksia sovelletaan EU:n vesialueisiin, ne olisi vahvistettava Euroopan unionin tasolla.
(5)
Valvonta-asetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäsenvaltioilla on oltava käytössään alusten satelliittiseurantajärjestelmä, jonka avulla ne voivat tehokkaasti seurata kalastusalustensa kalastustoimintaa näiden sijainnista riippumatta sekä jäsenvaltioiden vesillä harjoitettavaa kalastustoimintaa. Tällaista järjestelmää varten on aiheellista laatia Euroopan unionin tasolla sovellettavat yhteiset vaatimukset. Vaatimusten olisi koskettava erityisesti satelliittipaikannuslaitteiden ominaisuuksia, sijaintitietojen lähettämisen yksityiskohtia sekä satelliittipaikannuslaitteiden teknisen vian tai toimintahäiriön tapauksessa noudatettavia sääntöjä.
(6)
Valvonta-asetuksen 14 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kokonaispituudeltaan vähintään 10 metriä pitkien EU:n kalastusalusten päälliköiden on pidettävä toiminnastaan kalastuspäiväkirjaa. On tarpeen määritellä kalastuspäiväkirjaan kirjattavat tiedot ja niiden muoto.
(7)
Valvonta-asetuksen 14 artiklan 7 kohdassa säädetään, että muuntaakseen varastoitujen tai jalostettujen kalojen painon elopainoksi EU:n kalastusalusten päälliköiden on sovellettava EU:n tasolla vahvistettuja muuntokertoimia. Nämä muuntokertoimet olisi määritettävä.
(8)
Valvonta-asetuksen 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kokonaispituudeltaan vähintään 12 metriä pitkien EU:n kalastusalusten päälliköiden on kirjattava kalastuspäiväkirjan tiedot sähköisessä muodossa. On aiheellista vahvistaa näiden tietojen sähköisen täyttämisen ja toimittamisen vaatimukset ja määritellä niiden muoto.
(9)
Valvonta-asetuksen 21 artiklan 1 kohdassa ja 23 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kokonaispituudeltaan vähintään 10 metriä pitkien EU:n kalastusalusten päälliköiden on täytettävä ja toimitettava jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitus. On aiheellista määritellä näissä ilmoituksissa annettavat tiedot ja niiden toimittamista koskevat yksityiskohdat.
(10)
Valvonta-asetuksen 22 artiklan 1 kohdassa ja 24 artiklan 1 kohdassa säädetään jälleenlaivaus- ja purkamisilmoituksen sähköisestä täyttämisestä ja toimittamisesta. On aiheellista vahvistaa näiden tietojen sähköisessä täyttämisessä ja toimittamisessa noudatettavat vaatimukset ja määritellä niiden muoto.
(11)
Valvonta-asetuksen 16 artiklan 1 kohdassa ja 25 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kunkin jäsenvaltion on seurattava pistokokein sellaisten kalastusalusten toimintaa, joihin ei sovelleta kalastuspäiväkirjaa ja purkamisilmoituksia koskevia vaatimuksia. Yhteisten vaatimusten varmistamiseksi olisi tällaisesta seurannasta vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt Euroopan unionin tasolla.
(12)
Valvonta-asetuksen 37 artiklassa säädetään, että komissio toteuttaa tarvittavat korjaavat toimenpiteet, jos se on kieltänyt kalastuksen jäsenvaltion, jäsenvaltioiden ryhmän tai Euroopan unionin käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien oletetun loppuun käyttämisen vuoksi, ja käy ilmi, että jäsenvaltio ei tosiasiallisesti olekaan käyttänyt kokonaan kalastusmahdollisuuksiaan. On tarpeen vahvistaa tällaisten kalastusmahdollisuuksien uudelleen jakamista koskevat tarkoituksenmukaiset säännöt, joissa otetaan huomioon EU:lla mahdollisesti käytettävissä olevat suurimmat sallitut saaliit (TAC) sekä tilanne, jossa kalastusmahdollisuuksien vuosittaiseen vahvistamiseen liittyvät olosuhteet eivät salli tällaista uudelleenjakoa.
(13)
Valvonta-asetuksen 39-41 artiklassa säädetään säännöistä sen varmistamiseksi, ettei kalastusalusten koneteho ylity. On tarpeen vahvistaa tekniset säännöt konetehoa koskevien varmennusten ja tarkistusten suorittamiseksi.
(14)
Valvonta-asetuksen 55 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on varmistettava, että virkistyskalastusta harjoitetaan tavalla, joka on yhteensopiva yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden kanssa. Jäsenvaltioiden olisi kerättävä virkistyskalastuksen saalistiedot elvytyssuunnitelman kattamien kantojen osalta. Jos tällaisella kalastuksella on merkittävä vaikutus kalavaroihin, neuvosto voi päättää toteuttaa erityisiä hoitotoimenpiteitä. On aiheellista vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt pistokoesuunnitelmien laatimiseksi, jotta jäsenvaltiot voivat seurata alustensa harjoittamassa virkistyskalastuksessa saatuja elvytyssuunnitelmaan kuuluvien kantojen saaliita jäsenvaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä.
(15)
Jotta valvontajärjestelmä olisi kattava, tuotanto- ja markkinointiketjun olisi kuuluttava sen piiriin kokonaisuudessaan. Valvonta-asetuksen 58 artiklassa säädetään johdonmukaisesta jäljitysjärjestelmästä, jolla varmistetaan, että kaikkien kalastus- ja vesiviljelytuotteiden erät ovat jäljitettävissä kaikissa tuotanto-, jalostus- ja jakeluvaiheissa alkaen pyynti- tai keruuvaiheesta aina vähittäismyyntiin saakka. On tarpeen vahvistaa yhteiset säännöt asianomaisten tuotteiden tunnistusmenettelyjä varten.
(16)
Valvonta-asetuksen 60 artiklassa säädetään, että kaikki kalastustuotteet on punnittava toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä järjestelmiä noudattaen, elleivät nämä ole vahvistaneet komission hyväksymää pistokoesuunnitelmaa. On tarpeen vahvistaa kaikissa jäsenvaltioissa noudatettavat yhteiset säännöt tuoreiden ja jäädytettyjen kalastustuotteiden punnitsemiseksi, jälleenlaivattujen kalastustuotteiden punnitsemiseksi sekä kalastustuotteiden punnitsemiseksi niiden purkamispaikasta kuljettamisen jälkeen.
(17)
Valvonta-asetuksen 61 artiklassa säädetään mahdollisuudesta punnita kalastustuotteet niiden kuljettamisen jälkeen edellyttäen, että jäsenvaltio on vahvistanut valvontasuunnitelman, tai jos ne kuljetetaan toiseen jäsenvaltioon, edellyttäen, että kyseiset jäsenvaltiot ovat vahvistaneet yhteisen valvontaohjelman, jonka komissio on hyväksynyt ja joka perustuu komission hyväksymiin riskiperusteisiin menetelmiin. Nämä riskiperusteiset menetelmät on tarpeen määritellä.
(18)
Sillin, makrillin ja piikkimakrillin kalastukseen liittyy joitakin erityispiirteitä. Tämän vuoksi punnitsemisesta ja siihen liittyvistä seikoista on aiheellista vahvistaa erityiset säännöt, joissa nämä erityispiirteet otetaan huomioon.
(19)
Valvonta-asetuksen 64 artiklassa säädetään myynti-ilmoitusten sisältöä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen hyväksymisestä. On aiheellista sisällyttää nämä säännöt tähän asetuksen.
(20)
Valvonta-asetuksen 71 ja 72 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on EU:n vesillä suoritettava tarkkailua ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jos havainto ei vastaa niiden käytettävissä olevia tietoja. On tarpeen vahvistaa tarkkailuraportin sisältöä ja sen toimittamistapaa koskevat yhteiset säännöt.
(21)
Valvonta-asetuksen 73 artiklassa säädetään neuvoston mahdollisuudesta perustaa valvontaa varten tarkkailijaohjelmia ja esitetään yleisluonteisesti kalastusaluksilla olevien tarkkailijoiden ominaisuudet ja tehtävät. Olisi vahvistettava tarkkailijoiden lähettämistä ja tehtäviä koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
(22)
Valvonta-asetuksen VII osaston I luvun mukaisesti olisi vahvistettava tarkastusten suorittamista koskevat säännöt, jotta lisätään jäsenvaltioiden toteuttamien valvontatoimien yhdenmukaisuutta. Olisi vahvistettava tarkastuksista vastaavien virkamiesten menettelytapasäännöt sekä jäsenvaltioiden velvollisuudet tarkastusten tekemiseen valtuutettujen virkamiesten toimintatapojen suhteen. Samalla olisi selkeytettävä toimijoiden tehtäviä tarkastuksen aikana. On myös tarpeen vahvistaa yleiset periaatteet, jotka koskevat tarkastusmenettelyjä merellä, satamassa, kuljetuksen aikana ja markkinapaikoilla samoin kuin tarkastuskertomuksia ja niiden toimittamista.
(23)
Valvonta-asetuksen 79 artiklassa säädetään, että unionin tarkastajat voivat tehdä tarkastuksia EU:n vesillä ja EU:n vesien ulkopuolella olevilla EU:n kalastusaluksilla. On aiheellista laatia säännöt, jotka koskevat unionin tarkastajien nimeämistä, heidän tehtäviään ja velvoitteitaan sekä heidän laatimaansa raporttiin liittyviä jatkotoimia.
(24)
Valvonta-asetuksen 92 artiklassa säädetään vakavia rikkomuksia koskevasta pisteytysjärjestelmästä, jolla pyritään varmistamaan yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen sekä tasapuoliset toimintaedellytykset kaikilla EU:n vesillä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on tarpeen vahvistaa Euroopan unionin tasolla yhteiset säännöt tällaisen pisteytysjärjestelmän soveltamisesta, mukaan luettuina kustakin vakavasta rikkomuksesta määrättävät pisteet.
(25)
Valvonta-asetuksen 5 artiklan 6 kohdan ja 103 artiklan mukaisesti Euroopan kalatalousrahastosta 27 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 (2) ja yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanoa ja kansainvälisen merioikeuden alaa koskevista yhteisön rahoitustoimenpiteistä 22 päivänä toukokuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 861/2006 (3) mukaisen rahoitustuen ehtona on, että jäsenvaltiot noudattavat kalastusalan valvontaa ja tarkastuksia koskevia velvoitteitaan, ja komissiolla on mahdollisuus tietyin edellytyksin keskeyttää ja lakkauttaa kyseinen rahoitustuki. On tarpeen säätää yksityiskohtaisista säännöistä näiden toimenpiteiden soveltamiseksi.
(26)
Valvonta-asetuksen 107 artiklassa säädetään, että komissio voi alentaa kiintiöitä, jos jäsenvaltiot eivät noudata monivuotisten suunnitelmien kattamia kalakantoja koskevia sääntöjä, mikä aiheuttaa vakavan uhan kyseisten kantojen säilyttämiselle. Tämän vuoksi olisi laadittava alennuksen suuruutta koskevat säännöt, joissa otetaan huomioon noudattamatta jättämisen laatu, sen vaikutuksen laajuus sekä kyseisille kalavaroille aiheutuneen uhan vakavuus.
(27)
Valvonta-asetuksen XII osaston I luvussa vahvistetaan mainitun asetuksen soveltamiseksi tallennettujen tietojen käsittelyä koskevat säännöt, mukaan luettuna jäsenvaltioiden velvollisuus ottaa käyttöön tietokonepohjainen tietokanta ja varmentamisjärjestelmä sekä kyseisten tietojen saantia ja niiden vaihtamista koskevat säännökset. On tarpeen laatia yhteiset säännöt, joiden mukaisesti tällaisia tietoja käsitellään, varmistaa komission oikeus tutustua näihin tietoihin ja täsmentää tietojen vaihtoa koskevat vaatimukset.
(28)
Valvonta-asetuksen 110 artikla koskee komission tai sen nimeämän elimen mahdollisuutta etäkäyttää jäsenvaltioiden kalastuksenseurantakeskusten tallentamia tietoja sisältäviä tiedostoja. Etäkäytön varmistamiseksi on aiheellista vahvistaa selkeät säännöt noudatettavista edellytyksistä ja menettelyistä.
(29)
Valvonta-asetuksen 114-116 artiklassa säädetään jäsenvaltioiden laatimista virallisista verkkosivustoista. Sen varmistamiseksi, että nämä verkkosivustot ovat yhtäläisesti käytettävissä kaikissa jäsenvaltioissa, on aiheellista vahvistaa EU:n tasolla kyseisiä verkkosivustoja koskevat säännöt.
(30)
Valvonta-asetuksen 117 artiklan mukaan on otettava käyttöön keskinäistä avunantoa koskeva järjestelmä, jotta varmistetaan hallinnollinen yhteistyö jäsenvaltioiden ja komission välillä. Tällainen hallinnollinen yhteistyö on tärkeää pyrittäessä varmistamaan tasapuoliset toimintaedellytykset EU:ssa sekä asianmukaiset tutkimukset ja seuraamukset laittomien toimien yhteydessä. Sen vuoksi olisi laadittava säännöt, jotka koskevat joko pyynnöstä tai oma-aloitteisesti tapahtuvaa järjestelmällistä tietojenvaihtoa ja mahdollisuutta pyytää toiselta jäsenvaltiolta täytäntöönpanotoimia ja hallinnollisia tiedoksiantoja.
(31)
Yksilöiden suojeluun jäsenvaltioiden toteuttamassa henkilötietojen käsittelyssä sovelletaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY (4). Yksilöiden suojelu komission toteuttamassa henkilötietojen käsittelyssä kuuluu yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (5) soveltamisalaan, erityisesti kun kyse on salassapitovaatimuksista ja tietojenkäsittelyn turvallisuudesta, henkilötietojen siirrosta jäsenvaltioiden kansallisista järjestelmistä komissiolle, tietojenkäsittelyn laillisuudesta ja rekisteröityjen henkilöiden oikeuksista saada itseään koskevia tietoja ja oikaista niitä.
(32)
Kalastuksen valvontajärjestelmän täytäntöönpanon helpottamiseksi yksityiskohtaiset säännöt olisi koottava yhteen asetukseen. Seuraavassa luetellut komission asetukset olisi sen vuoksi kumottava:
-
jäsenvaltioiden kalansaalistietojen kirjaamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu asetus (ETY) N:o 2807/83 (6),
-
kansallisten valvontaviranomaisten kalastustoiminnan tarkastuksia koskevista tiedoista annettu asetus (ETY) N:o 3561/85 (7),
-
yksityiskohtaisista säännöistä tietyn kalastustoiminnan pysäyttämisestä aiheutuneen vahingon hyvittämiseksi annettu asetus (ETY) N:o 493/87 (8),
-
kalastusalusten merkitsemistä ja asiakirjoilla todistamista koskevista yksityiskohtaisista erityissäännöistä annettu asetus (ETY) N:o 1381/87 (9),
-
kalastusalusten tarkastamista koskevista yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä annettu asetus (ETY) N:o 1382/87 (10),
-
erityiskalastuslupia koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1627/94 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu asetus (EY) N:o 2943/95 (11),
-
neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2847/93 säädettyjen pyyntiponnistuskertomusten soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu asetus (EY) N:o 1449/98 (12),
-
passiivisten pyydysten ja puomitroolien merkitsemistä ja tunnistamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu asetus (EY) N:o 356/2005 (13),
-
alusten satelliittiseurantajärjestelmää koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu asetus (EY) N:o 2244/2003 (14),
-
kalastuslisenssien hallinnoinnista ja niihin sisällytettävistä vähimmäistiedoista annettu asetus (EY) N:o 1281/2005 (15),
-
elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 28 artiklan 3 ja 4 kohdan yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä annettu asetus (EY) N:o 1042/2006 (16),
-
sillin, makrillin ja piikkimakrillin purkamis- ja punnitsemismenettelyistä annettu asetus (EY) N:o 1542/2007 (17);
-
kalastustoimia koskevien tietojen sähköisestä kirjaamisesta ja toimittamisesta sekä kaukohavaintokeinoista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1966/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 1566/2007 kumoamisesta annettu asetus (EY) N:o 1077/2008 (18), sekä
-
kalojen jalostetun painon muuntamiseen elopainoksi käytettyjen yhteisön muuntokertoimien ja jalostusasteen koodien vahvistamisesta sekä komission asetuksen (ETY) N:o 2807/83 muuttamisesta annettu asetus (EY) N:o 409/2009 (19).
(33)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat kalastus- ja vesiviljelyalan hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
SOVELTAMISALA
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan valvonta-asetuksessa käyttöön otetun Euroopan unionin valvontajärjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’EU:n kalastusaluksella’ neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 (20) 3 artiklan d alakohdassa tarkoitettuja aluksia;
2)
’EU:n vesillä’ asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklan a alakohdassa määriteltyjä vesiä;
3)
’kalastuslisenssin haltijalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolle on myönnetty valvonta-asetuksen 6 artiklassa tarkoitettu kalastuslisenssi;
4)
’unionin tarkastajalla’ valvonta-asetuksen 4 artiklan 7 kohdassa määriteltyä tarkastajaa;
5)
’kalaparvien kokoamiseen käytettävillä välineillä’ merenpinnalla kelluvia tai ankkuroituja välineitä, joilla pyritään houkuttelemaan kaloja;
6)
’passiivisella pyydyksellä’ pyydystä, jolla pyytäminen ei edellytä pyydyksen aktiivista liikettä; näitä ovat
a)
verkot, pussiverkot, riimuverkot, rysät,
b)
ajoverkot ja ajelehtivat riimuverkot, jotka on voitu varustaa ankkurointi-, kellutus- ja paikannusvälineillä,
c)
pitkätsiimat, merrat ja sulkupyydykset;
7)
’puomitroolilla’ vedettävää troolia, jonka nielu pidetään avoinna vaakapuomin tai muun vastaavan välineen avulla, riippumatta siitä, onko puomi tuettu vedettäessä troolia pitkin merenpohjaa;
8)
’satelliittiseurantajärjestelmällä’ (VMS), josta säädetään valvonta-asetuksen 9 artiklan 1 kohdassa, kalastusalusten satelliittiseurantajärjestelmää, joka välittää kalastusalan viranomaisille säännöllisin väliajoin tietoa alusten sijainnista, kurssista ja nopeudesta;
9)
’satelliittipaikannuslaitteella’, josta säädetään valvonta-asetuksen 4 artiklan 12 kohdassa, kalastusalukselle asennettua laitetta, joka välittää sijainnin ja siihen liittyvät tiedot automaattisesti kalastuksenseurantakeskukseen lakisääteisten vaatimusten mukaisesti ja jonka avulla kalastusaluksen paikantaminen ja tunnistaminen on mahdollista milloin tahansa;
10)
’kalastusmatkalla’ kalastusaluksen suorittamaa matkaa, jonka aikana alus harjoittaa kalastustoimintaa ja joka alkaa aluksen poistuessa satamasta ja päättyy sen saapuessa satamaan;
11)
’kalastustoimella’ kaikkea toimintaa, joka liittyy kalojen etsimiseen, aktiivisten pyydysten laskemiseen, vetämiseen ja nostamiseen, passiivisten pyydysten asettamiseen, vedessäpitoon, poistamiseen tai uudelleenasettamiseen sekä saaliin pyydyksistä ja verkoista poistamista tai siirtämistä kuljetusaltaasta lihotus- ja kasvatusaltaisiin;
12)
’sähköisellä kalastuspäiväkirjalla’ kalastusaluksen päällikön tietokoneavusteisesti pitämää ja jäsenvaltioiden viranomaisille toimitettavaa kalastustoimen tietojen tallennetta;
13)
’tuotteen jalostusasteella’ kalastustuotteen tai sen osan jalostusmuodon kuvausta liitteessä I esitettyjen koodien ja kuvausten mukaisesti;
14)
’Euroopan kalastuksenvalvontavirastolla’ neuvoston asetuksen (EY) N:o 768/2005 (21) 1 artiklassa määriteltyä virastoa;
15)
’havainnolla’ jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tekemää kalastusaluksen havaintoa;
16)
’kaupallisesti arkaluontoisella tiedolla’ tietoa, jonka luovuttaminen saattaisi vaarantaa toimijan kaupalliset edut;
17)
’tietokonepohjaisella varmentamisjärjestelmällä’ järjestelmää, jolla voidaan todentaa, että kaikki jäsenvaltioiden tietokantoihin tallennetut tiedot ovat tarkkoja, täydellisiä ja määräajoissa toimitettuja;
18)
’verkkopalvelulla’ ohjelmistopohjaista järjestelmää, joka on suunniteltu tukemaan verkon kautta tapahtuvaa yhteentoimivaa vuorovaikutusta tietokoneiden välillä.
II OSASTO
VESIALUEILLE PÄÄSYÄ JA VESILUONNONVAROJEN KÄYTTÖÄ KOSKEVAT YLEISET VAATIMUKSET
I LUKU
Kalastuslisenssit
3 artikla
Kalastuslisenssien myöntäminen ja hallinnointi
1. Kukin valvonta-asetuksen 6 artiklassa tarkoitettu kalastuslisenssi koskee ainoastaan yhtä EU:n kalastusalusta.
2. Jäsenvaltiot huolehtivat kalastusalustensa valvonta-asetuksen 6 artiklassa tarkoitettujen kalastuslisenssien myöntämisestä, hallinnoinnista ja peruuttamisesta tämän asetuksen mukaisesti.
3. Valvonta-asetuksen 6 artiklassa tarkoitetuissa kalastuslisensseissä on oltava vähintään liitteessä II esitetyt tiedot.
4. Asetuksen (EY) N:o 1281/2005 mukaisesti myönnettyjä kalastuslisenssejä pidetään tämän asetuksen mukaisesti myönnettyinä kalastuslisensseinä, jos niissä on tämän artiklan 3 kohdassa vaaditut vähimmäistiedot.
5. Kalastuslisenssi on voimassa ainoastaan, jos sen myöntämisperusteet täyttyvät edelleen.
6. Jos kalastuslisenssin voimassaolo on keskeytetty tai jos kalastuslisenssi on peruutettu pysyvästi, lippujäsenvaltion viranomaisten on ilmoitettava asiasta viipymättä kalastuslisenssin haltijalle.
7. Jäsenvaltion myöntämiä kalastuslisenssejä vastaava bruttovetoisuutena (GT) tai konetehona (kW) ilmaistu kokonaiskapasiteetti ei saa milloinkaan ylittää kyseiselle jäsenvaltiolle asetuksen (EY) N:o 2371/2002 12 ja 13 artiklan, komission asetuksen (EY) N:o 1438/2003 (22), neuvoston asetuksen (EY) N:o 639/2004 (23) ja komission asetuksen (EY) N:o 2104/2004 (24) mukaisesti vahvistettuja enimmäiskapasiteettitasoja.
II LUKU
Kalastusluvat
4 artikla
Kalastusluvat
1. Kukin valvonta-asetuksen 7 artiklassa tarkoitettu EU:n kalastuslupa koskee ainoastaan yhtä kalastusalusta.
2. Valvonta-asetuksen 7 artiklassa tarkoitetuissa kalastusluvissa on oltava vähintään liitteessä III esitetyt tiedot. Lippujäsenvaltion on varmistettava, että kalastusluvassa olevat tiedot ovat oikeita ja yhdenmukaisia yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen kanssa.
3. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1627/94 (25) mukaisesti myönnettyjä erityiskalastuslupia pidetään tämän asetuksen mukaisesti myönnettyinä kalastuslupina, jos niissä on tämän artiklan 2 kohdassa vaaditut vähimmäistiedot.
4. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu kalastuslupa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kalastuslisenssi voidaan esittää samassa asiakirjassa.
5. Kalastuslupavaatimus ei koske kokonaispituudeltaan alle 10 metriä pitkiä EU:n kalastusaluksia, jotka kalastavat yksinomaan lippujäsenvaltionsa aluevesillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta erityisten sääntöjen soveltamista.
6. Tämän asetuksen 3 artiklan 2 ja 5 kohtaa sovelletaan vastaavasti.
5 artikla
Kalastuslupien luettelo
1. Jäsenvaltioiden on sen jälkeen kun valvonta-asetuksen 114 artiklassa tarkoitetut verkkosivustot on otettu käyttöön ja viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2012 asetettava saataville virallisten verkkosivustojensa suojattuun osioon luettelo kalastusaluksista, jotka ovat saaneet valvonta-asetuksen 7 artiklassa tarkoitetun kalastusluvan ennen kyseisen luvan voimaantuloa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta erityisten sääntöjen soveltamista. Jos luetteloihin tehdään muutoksia, jäsenvaltioiden on päivitettävä luettelot ennen muutosten voimaantuloa.
2. Jäsenvaltioiden on 1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2011 välisenä aikana pyynnöstä asetettava komission saataville luettelo niistä kalastusaluksista, jotka ovat saaneet vuotta 2011 koskevan kalastusluvan. Niiden on ilmoitettava komissiolle luetteloihin tehtävistä muutoksista ennen muutosten voimaantuloa.
III LUKU
EU:n kalastusalusten ja niiden pyydysten merkinnät ja tunnisteet
1 Jakso
Kalastusalusten merkinnät ja tunnisteet
6 artikla
Kalastusalusten merkinnät
EU:n kalastusalukset on merkittävä seuraavasti:
a)
sataman tai alueen, jossa EU:n kalastusalus on rekisteröity, kirjain/kirjaimet sekä rekisterinumero(t) on maalattava tai merkittävä aluksen keulan molemmille puolille niin ylös kuin mahdollista vedenpinnan yläpuolelle siten, että ne näkyvät selvästi mereltä ja ilmasta käsin, ja niiden värin on erotuttava taustasta, jolle ne on maalattu;
b)
kokonaispituudeltaan yli 10 metriä mutta alle 17 metriä pitkien EU:n kalastusalusten kirjainten ja numeroiden korkeuden on oltava vähintään 25 senttimetriä ja leveyden vähintään 4 senttimetriä. Kokonaispituudeltaan vähintään 17 metriä pitkien EU:n kalastusalusten kirjainten ja numeroiden korkeuden on oltava vähintään 45 senttimetriä ja leveyden vähintään 6 senttimetriä;
c)
lippujäsenvaltio voi vaatia kansainvälisen radiokutsutunnuksen (IRCS) tai ulkoisten rekisterikirjainten ja -numeroiden maalaamista ohjaushytin katolle siten, että ne näkyvät selvästi ilmasta käsin, ja niiden värin on erotuttava taustasta, jolle ne on maalattu;
d)
käytettävät kontrastivärit ovat valkoinen ja musta;
e)
EU:n kalastusaluksen runkoon maalatut tai merkityt ulkoiset rekisterikirjaimet ja -numerot eivät saa olla poistettavissa eivätkä epäselviä, eikä niitä saa hangata pois, muuttaa, peittää tai piilottaa.
7 artikla
EU:n kalastusaluksella säilytettävät asiakirjat
1. Kokonaispituudeltaan vähintään 10 metriä pitkien EU:n kalastusalusten päälliköiden on säilytettävä aluksella aluksen rekisteröinnin suorittaneen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen luovuttamat asiakirjat, joiden on sisällettävä ainakin seuraavat alustiedot:
a)
aluksen nimi, jos aluksella on sellainen;
b)
sataman tai alueen, jossa alus on rekisteröity, kirjain/kirjaimet sekä rekisterinumero(t);
c)
aluksen kansainvälinen radiokutsutunnus, jos aluksella on sellainen;
d)
omistajan/omistajien ja tarvittaessa rahtaajan/rahtaajien nimet ja osoitteet;
e)
kokonaispituus, käyttömoottorin teho, bruttovetoisuus sekä 1 päivänä tammikuuta 1987 tai sen jälkeen käyttöön otettujen EU:n kalastusalusten osalta käyttöönottopäivä.
2. Kokonaispituudeltaan vähintään 17 metriä pitkien EU:n kalastusalusten, joissa on kalaruumia, päälliköiden on säilytettävä aluksella sen kalaruumien tarkat piirustukset tai kuvaukset, joissa on ilmoitettava myös kalaruumien sisääntulopisteet ja varastointikapasiteetti kuutiometreinä.
3. Sellaisten EU:n alusten, joissa on jäähdytettyjä merivesisäiliöitä, päälliköiden on säilytettävä aluksella ajantasainen asiakirja, johon on merkitty niiden säiliöiden tilavuus kuutiometreinä 10 senttimetrin välein mitattuna.
4. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen on oltava lippujäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen varmentamia. Edellä 1-3 kohdassa tarkoitetuissa asiakirjoissa olevien ominaisuuksien mahdollisten muutosten on oltava lippujäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen varmentamia.
5. Tässä artiklassa tarkoitetut valvonta- ja tarkastustarkoituksiin käytettävät asiakirjat on esitettävä virkamiesten pyynnöstä.
2 Jakso
Kalastuspyydysten ja apuveneiden merkinnät ja tunnisteet
8 artikla
Apuveneiden ja kalojen kokoamislaitteiden merkinnät
EU:n kalastusaluksella olevissa apuveneissä ja kalojen kokoamislaitteissa on oltava sen aluksen ulkoiset rekisterikirjaimet ja -numerot, jolle ne kuuluvat.
9 artikla
Passiivisia pyydyksiä ja puomitrooleja koskevat yleiset säännöt
1. Tämän asetuksen 9-12 artiklan säännöksiä sovelletaan EU:n kalastusaluksiin, jotka kalastavat kaikilla EU:n vesillä, ja sen 13-17 artiklaa sovelletaan aluksiin, jotka kalastavat EU:n vesillä 12 merimailin ulkopuolella rannikkojäsenvaltioiden peruslinjoista mitattuna.
2. On kiellettyä harjoittaa kalastustoimintaa 1 kohdassa määritellyillä EU:n vesillä käyttäen sellaisia passiivisia pyydyksiä, poijuja tai puomitrooleja, jotka eivät ole tämän asetuksen 10-17 artiklan säännösten mukaisesti merkittyjä ja tunnistettavissa.
3. Edellä 1 kohdassa määritellyillä EU:n vesillä on kiellettyä pitää aluksella
a)
puomitroolin puomeja, joihin ei ole merkitty näkyville ulkoisia rekisterikirjaimia ja -numeroita tämän asetuksen 10 artiklan mukaisesti;
b)
passiivisia pyydyksiä, joita ei ole merkitty tämän asetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
c)
poijuja, joita ei ole merkitty tämän asetuksen 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
10 artikla
Puomitrooleja koskevat säännöt
EU:n kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa on varmistettava, että jokaisessa aluksella olevan tai kalastukseen käytettävän puomitroolin puomissa on pysyvästi näkyvissä sen kalastusaluksen ulkoiset rekisterikirjaimet ja -numerot, jolle puomit kuuluvat.
11 artikla
Passiivisia pyydyksiä koskevat säännöt
1. EU:n kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa on varmistettava, että jokainen aluksella pidettävä tai kalastukseen käytettävä passiivinen pyydys on selvästi merkitty ja tunnistettavissa tämän artiklan säännösten mukaisesti.
2. Jokaisessa kalastukseen käytettävässä passiivisessa pyydyksessä on oltava pysyvästi näkyvissä sen kalastusaluksen runkoon merkityt ulkoiset rekisterikirjaimet ja -numerot, jolle pyydys kuuluu,
a)
verkkojen osalta ylimpään silmäriviin kiinnitetyssä merkissä;
b)
siimojen ja pitkiensiimojen osalta siimojen ja kiinnityspoijun kosketuskohtaan kiinnitetyssä merkissä;
c)
mertojen ja sulkupyydysten osalta alapaulaan kiinnitetyssä merkissä;
d)
yli yhden meripeninkulman pituisiin passiivisten pyydyksiin a, b ja c alakohdan mukaisesti säännöllisesti, enintään yhden meripeninkulman välein kiinnitetyssä merkissä siten, ettei yksikään yli yhden meripeninkulman pituinen passiivisen pyydyksen osa jää merkitsemättä.
12 artikla
Merkkejä koskevat säännöt
1. Merkin on oltava
a)
kestävästä materiaalista valmistettu;
b)
kiinnitetty pitävästi pyydykseen;
c)
vähintään 65 millimetriä leveä;
d)
vähintään 75 millimetriä pitkä.
2. Merkki ei saa olla poistettavissa eikä epäselvä, eikä sitä saa hangata pois, muuttaa, peittää tai piilottaa.
13 artikla
Poijuja koskevat säännöt
1. EU:n kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa on varmistettava, että jokaiseen kalastukseen käytettävään passiiviseen pyydykseen kiinnitetään tämän jakson säännösten mukaisesti kaksi päätypoijua ja välipoijut, jotka on varustettu tämän asetuksen liitteen IV mukaisesti.
2. Kussakin pääty- ja välipoijussa on oltava seuraavalla tavalla näkyvissä sen EU:n kalastusaluksen runkoon merkityt ulkoiset rekisterikirjaimet ja -numerot, jolle poiju kuuluu ja joka on varustanut kyseiset poijut seuraavasti:
a)
kirjaimet ja numerot on merkittävä mahdollisimman korkealle vedenpinnan yläpuolelle, jotta ne olisivat selvästi näkyviä;
b)
merkintöjen värin on oltava selvästi niiden taustasta erottuva.
3. Merkkipoijuun merkittyjä kirjaimia ja numeroita ei saa hangata pois tai muuttaa eikä niiden saa antaa muuttua epäselviksi.
14 artikla
Köysiä koskevat säännöt
1. Poijut passiiviseen pyydykseen yhdistävien köysien on oltava uppoavaa ainetta, tai ne on painotettava.
2. Köydet, joilla päätypoijut yhdistetään pyydykseen, on kiinnitettävä pyydyksen päihin.
15 artikla
Päätypoijuja koskevat säännöt
1. Päätypoijut on kiinnitettävä siten, että pyydyksen molempien päiden sijainti voidaan määrittää milloin tahansa.
2. Päätypoijun maston on ulotuttava vähintään yksi metri merenpinnan yläpuolelle kohon yläreunasta alimman lipun alareunaan mitattuna.
3. Päätypoijujen on oltava värillisiä, ei kuitenkaan punaisia tai vihreitä.
4. Päätypoijuissa on oltava
a)
yksi tai kaksi suorakulmaista lippua; jos samassa poijussa tarvitaan kaksi lippua, niiden välisen etäisyyden on oltava vähintään 20 senttimetriä; saman pyydyksen eri päitä ilmaisevien lippujen on oltava samanvärisiä, ei kuitenkaan valkoisia, ja samankokoisia;
b)
yksi tai kaksi valoa, joiden on oltava keltaisia, välähdettävä viiden sekunnin välein (F1 Y 5s) ja oltava nähtävissä vähintään kahden meripeninkulman etäisyydeltä.
5. Kussakin päätypoijussa voi olla poijun yläosassa ylätuntomerkki, jossa on yksi tai kaksi heijastinraitaa, jotka eivät saa olla punaisia eivätkä vihreitä ja joiden leveys on vähintään 6 senttimetriä.
16 artikla
Päätypoijujen kiinnittämistä koskevat säännöt
1. Päätypoijut on kiinnitettävä passiivisiin pyydyksiin seuraavasti:
a)
länsisektorin poijussa (puoli kompassin kierrosta etelästä lännen kautta pohjoiseen) on oltava kaksi lippua, kaksi heijastinraitaa, kaksi valoa ja tämän asetuksen 12 artiklan mukainen merkki;
b)
itäsektorin poijussa (puoli kompassin kierrosta pohjoisesta idän kautta etelään) on oltava yksi lippu, yksi heijastinraita, yksi valo ja tämän asetuksen 12 artiklan mukainen merkki.
2. Merkissä on oltava tämän asetuksen 13 artiklan 2 kohdassa mainitut tiedot.
17 artikla
Välipoijut
1. Passiivisessa pyydyksessä, jonka pituus on enemmän kuin viisi meripeninkulmaa, on oltava välipoijuja seuraavasti:
a)
välipoijuja on oltava vähintään viiden meripeninkulman välein niin, ettei mikään yli viiden meripeninkulman pituinen pyydyksen osa jää merkitsemättä;
b)
välipoijuissa on oltava vilkkuvalo, jonka on oltava väriltään keltainen, välähdettävä viiden sekunnin välein (F1 Y 5s) ja oltava nähtävissä vähintään kahden meripeninkulman etäisyydeltä. Välipoijuilla on oltava samat ominaisuudet kuin itäsektorin päätypoijuilla, paitsi että lippujen on oltava valkoisia.
2. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen Itämerellä passiivisessa pyydyksessä, jonka pituus on enemmän kuin yksi meripeninkulma, on oltava välipoijuja. Välipoijuja on oltava vähintään yhden meripeninkulman välein niin, ettei mikään yli yhden meripeninkulman pituinen pyydyksen osa jää merkitsemättä.
Välipoijuilla on oltava samat ominaisuudet kuin itäsektorin päätypoijuilla, lukuun ottamatta seuraavia ominaisuuksia:
a)
lippujen on oltava valkoisia;
b)
joka viides välipoiju on varustettava tutkaheijastimella, joka antaa kaiun vähintään kahden meripeninkulman etäisyydelle.
IV LUKU
Alusten satelliittiseurantajärjestelmä
18 artikla
Vaatimus EU:n kalastusaluksille asennettavista satelliittipaikannuslaitteista
1. VMS-järjestelmään kuuluvalla EU:n kalastusaluksella ei ole lupaa lähteä satamasta, jollei sille ole asennettu täysin toimivaa satelliittipaikannuslaitetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 25 artiklan 3 kohdan soveltamista.
2. EU:n kalastusaluksen ollessa satamassa satelliittipaikannuslaite voidaan kytkeä pois päältä vain, jos
a)
tämä on annettu ennalta tiedoksi lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukselle ja rannikkojäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukselle; ja
b)
seuraavasta ilmoituksesta käy ilmi, ettei EU:n kalastusaluksen sijainti ole muuttunut edelliseen ilmoitukseen verrattuna.
Lippujäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia a alakohdassa tarkoitetun ennakkotiedon välittämisen järjestelmän tuottamalla automaattisella VMS-viestillä tai varoituksella, joka ilmoittaa, että EU:n kalastusalus on ennalta määritetyllä sataman maantieteellisellä alueella.
3. Tätä lukua ei sovelleta yksinomaan vesiviljelyyn käytettäviin EU:n kalastusaluksiin.
19 artikla
Satelliittipaikannuslaitteiden ominaisuudet
1. EU:n kalastusaluksille asennettujen satelliittipaikannuslaitteiden avulla on säännöllisin väliajoin varmistettava seuraavien tietojen automaattinen välittäminen lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukselle:
a)
kalastusaluksen tunnistetiedot;
b)
kalastusaluksen viimeisin maantieteellinen sijainti, jonka virhe on alle 500 metriä ja luotettavuusväli 99 prosenttia;
c)
kalastusaluksen kyseisen sijainnin vahvistamisen päivämäärä ja kellonaika (Greenwichin yleisaikana eli UTC-aikana ilmaistuna); ja
d)
kalastusaluksen hetkellinen nopeus ja kurssi.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että satelliittipaikannuslaitteet suojataan siten, ettei niihin voi syöttää eikä niistä voi tulostaa vääriä sijainteja ja ettei sijainteja voi muuttaa manuaalisesti.
20 artikla
Kalastusaluksen päällikön vastuu satelliittipaikannuslaitteista
1. EU:n kalastusaluksen päällikön on varmistettava, että satelliittipaikannuslaitteet ovat kaikkina aikoina täysin toimintakykyisiä ja että tämän asetuksen 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot toimitetaan.
2. Rajoittamatta tämän asetuksen 26 artiklan 1 kohdan soveltamista EU:n kalastusaluksen päällikön on erityisesti varmistettava, että
a)
tietoja ei muuteta millään tavoin;
b)
satelliittipaikannuslaitteiden antennin/antennien toimintaa ei estetä, kytketä pois päältä tai häiritä millään tavoin;
c)
satelliittipaikannuslaitteiden voiman saanti ei keskeydy millään tavoin; ja
d)
satelliittipaikannuslaitetta ei poisteta kalastusaluksesta.
3. Satelliittipaikannuslaitteen tuhoaminen, vahingoittaminen, toimintakyvyttömäksi tekeminen tai muunlainen häirintä on kiellettyä, elleivät lippujäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ole antaneet lupaa sen korjaamiseen tai vaihtamiseen.
21 artikla
Valvontatoimenpiteet, jotka lippujäsenvaltion on toteutettava
Kunkin lippujäsenvaltion on varmistettava tämän asetuksen 19 artiklassa tarkoitettujen tietojen oikeellisuuden jatkuva ja järjestelmällinen seuranta ja valvonta ja toimittava viipymättä, jos tietojen havaitaan olevan virheellisiä tai puutteellisia.
22 artikla
Tietojen toimitustiheys
1. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen kalastuksenseurantakeskus saa VMS-järjestelmän kautta tämän asetuksen 19 artiklassa tarkoitetut kyseisen jäsenvaltion kalastusaluksia koskevat tiedot vähintään kerran kahdessa tunnissa. Kalastuksenseurantakeskus voi vaatia tietojen toimittamista lyhyemmin väliajoin.
2. Kalastuksenseurantakeskuksella on oltava valmiudet määrittää kalastusalusten tosiasiallinen sijainti.
23 artikla
Erityisalueille saapumisen ja sieltä poistumisen seuranta
Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen kalastuksenseurantakeskus seuraa VMS-tietojen avulla kyseisen jäsenvaltion kalastusalusten seuraaville alueille saapumista ja niiltä poistumista koskevia päivämääriä ja kellonaikoja:
a)
merialueet, joilla sovelletaan vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöä koskevia erityissääntöjä;
b)
valvonta-asetuksen 50 artiklassa tarkoitetut kalastusrajoitusalueet;
c)
sellaisten alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen sääntelyalueet, joiden osapuolia Euroopan unioni tai tietyt jäsenvaltiot ovat;
d)
kolmannen maan suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvat vesialueet.
24 artikla
Tietojen toimittaminen rannikkojäsenvaltiolle
1. Kunkin jäsenvaltion käyttöön ottaman VMS-järjestelmän avulla on varmistettava, että rannikkojäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukseen toimitetaan automaattisesti tämän asetuksen 19 artiklan mukaisesti annettavat tiedot kyseisen jäsenvaltion kalastusaluksista sinä aikana, jona alukset ovat kyseisen rannikkojäsenvaltion vesillä. Tiedot on toimitettava liitteessä V määritellyssä muodossa samanaikaisesti lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukseen.
2. Yhteisesti aluetta valvovat rannikkojäsenvaltiot voivat määrittää yhteisen vastaanottajan tämän asetuksen 19 artiklan mukaisesti toimitettaville tiedoille. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
3. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle maailman geodeettisen koordinaatiojärjestelmän (World Geodetic System 1984, WGS 84) kanssa yhteensopivassa ja mahdollisuuksien mukaan sähköisessä muodossa oleva täydellinen luettelo pituus- ja leveyskoordinaateista, joihin niiden talousvyöhyke tai kalastusvyöhyke rajoittuvat. Jäsenvaltion on myös ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle näiden koodinaattien muutoksista. Vaihtoehtoisesti jäsenvaltiot voivat julkaista kyseisen luettelon valvonta-asetuksen 115 artiklassa tarkoitetulla verkkosivustolla.
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava toimivaltaisten viranomaistensa välinen tehokas koordinointi valvonta-asetuksen 9 artiklan 3 kohdan mukaisten VMS-tietojen toimittamisessa ja otettava käyttöön selkeät ja dokumentoidut menetelmät tätä tarkoitusta varten.
25 artikla
Satelliittipaikannuslaitteen tekninen vika tai toimimattomuus
1. Jos EU:n kalastusalukseen asennettuun satelliittipaikannuslaitteeseen tulee tekninen vika tai jos se ei toimi, aluksen päällikön tai tämän edustajan on toimitettava lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukseen kerran neljässä tunnissa alkaen vian havaitsemisajankohdasta tai siitä hetkestä, jolloin hänelle ilmoitettiin viasta 4 kohdan tai tämän asetuksen 26 artiklan 1 kohdan mukaisesti, aluksen ajan tasalle saatettu maantieteellinen sijainti tarkoituksenmukaisella televiestintävälineellä. Jäsenvaltioiden on päätettävä käytettävistä televiestintävälineistä ja ilmoitettava ne valvonta-asetuksen 115 artiklassa tarkoitetulla verkkosivustolla.
2. Lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskuksen on syötettävä 1 kohdassa tarkoitetut maantieteelliset sijainnit VMS-tietokantaan viipymättä niiden vastaanottamisen jälkeen. Manuaalisesti syötetyt VMS-tiedot on voitava tietokannassa selvästi erottaa automaattisista viesteistä. Tarvittaessa nämä manuaalisesti syötetyt VMS-tiedot on viipymättä välitettävä rannikkojäsenvaltioille.
3. EU:n kalastusalus ei saa teknisen vian tai toimintahäiriön jälkeen lähteä satamasta ennen kuin alukselle asennettu satelliittipaikannuslaite toimii lippuvaltion toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla. Lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskus voi poikkeustapauksessa antaa kalastusaluksilleen luvan lähteä satamasta toimimattoman satelliittipaikannuslaitteen korjaamista tai vaihtamista varten.
4. Lippujäsenvaltion tai tapauksen mukaan rannikkojäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on pyrittävä ilmoittamaan aluksen päällikölle tai sen käytöstä vastaavalle henkilölle taikka heidän edustajalleen, jos EU:n kalastusalukselle asennettu satelliittipaikannuslaite vaikuttaa vialliselta tai toimimattomalta.
5. Satelliittipaikannuslaitteen poistaminen korjaamista tai vaihtamista varten edellyttää lippujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hyväksyntää.
26 artikla
Tietojen vastaanoton epäonnistuminen
1. Jos EU:n lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskus ei ole 12 tunnin jakson kuluessa saanut tietoja tämän asetuksen 22 artiklan tai 25 artiklan 1 kohdan mukaisesti, sen on ilmoitettava asiasta mahdollisimman pian EU:n kalastusaluksen päällikölle tai liikenteenharjoittajalle taikka heidän edustajalleen (edustajilleen). Jos tällainen tilanne toistuu tietyn EU:n kalastusaluksen osalta useammin kuin kolme kertaa kalenterivuoden aikana, lippujäsenvaltion on varmistettava, että kyseisen aluksen satelliittipaikannuslaite tarkistetaan perusteellisesti. Lippujäsenvaltion on tutkittava asiaa selvittääkseen, onko laitetta käsitelty omavaltaisesti. Poiketen siitä, mitä tämän asetuksen 20 artiklan 2 kohdan d alakohdassa säädetään, tutkimus voi edellyttää laitteen poistamista alukselta tarkastelua varten.
2. Jos lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskus ei ole 12 tuntiin saanut tietoja tämän asetuksen 22 artiklan tai 25 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja viimeisin saatu sijainti-ilmoitus oli jonkin toisen jäsenvaltion vesialueelta, sen on ilmoitettava asiasta mahdollisimman pian kyseisen rannikkojäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukseen.
3. Jos jonkin rannikkojäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset havaitsevat vesialueellaan EU:n kalastusaluksen eivätkä ne ole saaneet siitä tietoja tämän asetuksen 24 artiklan 1 kohdan tai 25 artiklan 2 kohdan mukaisesti, niiden on ilmoitettava asiasta kalastusaluksen päällikölle ja lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukselle.
27 artikla
Kalastustoiminnan seuranta ja tietojen kirjaaminen
1. Jäsenvaltioiden on käytettävä tämän asetuksen 22 artiklan, 24 artiklan 1 kohdan ja 25 artiklan mukaisesti saamiaan tietoja kalastusalusten toiminnan tehokasta seurantaa varten.
2. Lippujäsenvaltioiden on
a)
varmistettava, että tämän luvun mukaisesti saadut tiedot tallennetaan tietokoneella luettavassa muodossa ja säilytetään turvallisesti tietokonepohjaisissa tietokannoissa vähintään kolmen vuoden ajan;
b)
toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että näitä tietoja käytetään yksinomaan virallisiin tarkoituksiin; ja
c)
toteutettava tarvittavat tekniset toimenpiteet tietojen suojaamiseksi vahingossa tapahtuvalta tai laittomalta tuhoamiselta, vahingossa tapahtuvalta häviämiseltä, vahingoittumiselta, jakelulta tai luvattomalta käytöltä.
28 artikla
Komission oikeus tutustua tietoihin
Komissio voi valvonta-asetuksen 111 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti pyytää jäsenvaltioita varmistamaan, että komissiolle tai sen nimeämälle elimelle toimitetaan ilman eri toimenpiteitä tämän asetuksen 19 artiklan mukaisesti annettavat tiedot tietystä kalastusalusten ryhmästä ja tiettynä aikana. Kyseiset tiedot on toimitettava liitteessä V määritellyssä muodossa samanaikaisesti lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukseen.
III OSASTO
KALASTUKSEN VALVONTA
I LUKU
Paperimuodossa olevat kalastuspäiväkirjat sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset
1 Jakso
Kalastuspäiväkirjan sekä purkamis- ja jälleenlaivausilmoitusten täyttäminen ja toimittaminen paperimuodossa
29 artikla
EU:n kalastusalukset, jotka täyttävät ja toimittavat kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset paperimuodossa
1. Sellaisen kokonaispituudeltaan vähintään 10 metriä pitkän EU:n kalastusaluksen, jolta ei vaadita kalastuspäiväkirjan tietojen sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten täyttämistä ja toimittamista sähköisesti, päällikön on täytettävä ja toimitettava valvonta-asetuksen 14, 21 ja 23 artiklassa tarkoitetut kalastuspäiväkirjan tiedot sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset paperimuodossa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta monivuotisissa suunnitelmissa olevien erityissääntöjen soveltamista. Nämä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset voi täyttää ja toimittaa päällikön puolesta myös tämän edustaja.
2. Vaatimus täyttää ja toimittaa kalastuspäiväkirjan tiedot sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset paperimuodossa koskee myös sellaisia EU:n kalastusaluksia, joiden kokonaispituus on alle 10 metriä ja joilta lippujäsenvaltio edellyttää kalastuspäiväkirjan pitämistä ja jälleenlaivaus- ja/tai purkamisilmoitusten toimittamista valvonta-asetuksen 16 artiklan 3 kohdan ja 25 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
30 artikla
Paperimuodossa olevien kalastuspäiväkirjojen sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten mallit
1. EU:n kalastusaluksen päällikön on NAFO-suuraluetta 1 ja ICES-alueita V a ja XIV lukuun ottamatta täytettävä ja toimitettava paperimuodossa olevat kalastuspäiväkirjat sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset liitteessä VI olevan mallin mukaisesti. Sellaisten EU:n kalastusalusten, joilta ei vaadita sähköistä kalastuspäiväkirjaa eikä sähköisiä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoituksia ja joiden päivittäiset kalastusmatkat ulottuvat vain yhdelle kalastusalueelle, päälliköt voivat kuitenkin käyttää liitteessä VII olevaa mallia yksinomaan Välimerellä tapahtuvassa kalastustoiminnassa.
2. NAFO-suuralueen 1 sekä ICES-alueiden V a ja XIV osalta käytetään paperimuodossa olevaa kalastuspäiväkirjaa varten liitteessä VIII olevaa mallia ja paperimuodossa olevia jälleenlaivaus- ja purkamisilmoituksia varten liitteessä IX olevaa mallia.
3. Liitteissä VI ja VII esitetyt paperimuodossa olevat kalastuspäiväkirjat sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset on laadittava 1 kohdan ja tämän asetuksen 31 artiklan mukaisesti myös silloin, kun kyseinen EU:n kalastusalus harjoittaa kalastusta kolmannen maan vesillä tai alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntelemillä vesialueilla taikka EU:n ulkopuolisilla vesillä, jotka eivät kuulu alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntelyn piiriin, elleivät kolmas maa tai kyseisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöt nimenomaisesti edellytä muunlaista kalastuspäiväkirjaa taikka jälleenlaivaus- tai purkamisilmoitusta. Jos kolmas maa ei edellytä tietynlaista kalastuspäiväkirjaa mutta vaatii muunlaisten kuin Euroopan unionin vaatimien tietojen toimittamista, nämä tiedot on kirjattava.
4. Jäsenvaltiot voivat jatkaa paperimuodossa olevien kalastuspäiväkirjojen käyttämistä asetuksen (ETY) N:o 2807/83 mukaisesti sellaisten EU:n kalastusalusten osalta, joilta ei vaadita kalastuspäiväkirjan täyttämistä ja toimittamista sähköisesti valvonta-asetuksen 15 artiklan mukaisesti, kunnes paperimuodossa olevat kalastuspäiväkirjapohjat on käytetty loppuun.
31 artikla
Ohjeet kalastuspäiväkirjojen sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten täyttämiseksi ja toimittamiseksi paperimuodossa
1. Paperimuodossa olevat kalastuspäiväkirjat sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset on täytettävä ja toimitettava liitteen X ohjeiden mukaisesti.
2. Kun liitteen X ohjeissa mainitaan, että säännön soveltaminen on vapaaehtoista, lippujäsenvaltio voi asettaa kyseisen säännön pakolliseksi.
3. Kaikki kalastuspäiväkirjojen sekä jälleenlaivaus- tai purkamisilmoitusten merkinnät on tehtävä selvästi luettavalla ja pysyvällä tavalla. Merkintöjä ei saa poistaa eikä muuttaa. Mahdollisen virheellisen merkinnän päälle on vedettävä viiva, minkä jälkeen on tehtävä uusi merkintä, jonka päällikkö vahvistaa nimikirjaimillaan. Päällikön on vahvistettava nimikirjaimillaan jokainen kalastuspäiväkirjan rivi.
4. EU:n kalastusaluksen päällikön tai jälleenlaivaus- tai purkamisilmoitusten osalta hänen edustajansa on vahvistettava nimikirjaimillaan tai allekirjoituksellaan, että kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten merkinnät ovat paikkansapitäviä.
32 artikla
Paperimuodossa olevien kalastuspäiväkirjojen sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten toimittamisen määräajat
1. Kun EU:n kalastusalus purkaa tai jälleenlaivaa saaliinsa lippujäsenvaltionsa satamassa tai sen rannikon läheisyydessä olevassa paikassa, sen päällikön on toimitettava kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten alkuperäiskappale (alkuperäiskappaleet) mahdollisimman pian ja viimeistään 48 tunnin kuluttua jälleenlaivauksen tai purkamisen loppuun saattamisesta asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten alkuperäiskappaleen (alkuperäiskappaleet) voi täyttää ja toimittaa päällikön puolesta myös tämän edustaja.
2. Jos kalastusmatkan jälkeen ei pureta saaliita, aluksen päällikön on toimitettava kalastuspäiväkirjan ja jälleenlaivausilmoituksen alkuperäiskappale (alkuperäiskappaleet) mahdollisimman pian ja viimeistään 48 tunnin kuluttua satamaan saapumisesta. Jälleenlaivausilmoituksen alkuperäiskappaleen (alkuperäiskappaleet) voi täyttää ja toimittaa päällikön puolesta myös tämän edustaja.
3. Kun EU:n kalastusalus purkaa tai jälleenlaivaa saaliinsa muun jäsenvaltion kuin lippujäsenvaltionsa satamassa tai sen rannikon läheisyydessä olevassa paikassa, sen on toimitettava kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten ensimmäinen jäljennös (ensimmäiset jäljennökset) mahdollisimman pian ja viimeistään 48 tunnin kuluttua jälleenlaivauksesta tai purkamisesta sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jonka alueella jälleenlaivaus tai purkaminen suoritettiin. Kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten alkuperäiskappale (alkuperäiskappaleet) on toimitettava mahdollisimman pian ja viimeistään 48 tunnin kuluttua jälleenlaivauksesta tai purkamisesta lippujäsenjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
4. Kun EU:n kalastusalus jälleenlaivaa saaliinsa kolmannen maan satamassa tai sen vesillä taikka avomerellä tai purkaa saaliinsa kolmannen maan satamassa, sen on toimitettava kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten alkuperäiskappale (alkuperäiskappaleet) mahdollisimman pian ja viimeistään 48 tunnin kuluttua jälleenlaivauksesta tai purkamisesta lippujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
5. Jos kolmas maa tai alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöt edellyttävät muunlaista kalastuspäiväkirjaa taikka jälleenlaivaus- tai purkamisilmoitusta kuin liitteessä VI esitetään, EU:n kalastusaluksen päällikön on mahdollisimman pian ja viimeistään 48 tunnin kuluttua jälleenlaivauksesta tai purkamisesta toimitettava jäljennös kyseisestä asiakirjasta toimivaltaisille viranomaisilleen.
2 Jakso
Paperimuodossa olevaa kalastuspäiväkirjaa koskevat erityiset säännöt
33 artikla
Paperimuodossa olevan kalastuspäiväkirjan täyttäminen
1. Paperimuodossa olevaan kalastuspäiväkirjaan on merkittävä kaikki pakolliset tiedot, vaikka saaliita ei olisi saatu
a)
päivittäin viimeistään kello 24.00 sekä ennen satamaan saapumista;
b)
merellä suoritettavien tarkastusten yhteydessä;
c)
yhteisön lainsäädännössä määriteltyjen tai lippujäsenvaltion määrittelemien tapahtumien yhteydessä.
2. Paperimuodossa olevaan kalastuspäiväkirjaan on lisättävä uusi rivi
a)
kutakin merelläolopäivää kohden;
b)
kalastettaessa saman päivän aikana uudella ICES-alueella tai toisella kalastusalueella;
c)
pyyntiponnistusta koskevia tietoja varten.
3. Paperimuodossa olevaan kalastuspäiväkirjaan on lisättävä uusi sivu
a)
käytettäessä uutta pyydystä tai verkkoa, jossa on eri silmäkokoluokka kuin viimeksi käytetyssä pyydyksessä;
b)
kaiken sellaisen kalastuksen osalta, joka suoritetaan jälleenlaivauksen tai saaliin välipurkamisen jälkeen;
c)
jos sarakkeiden määrä on riittämätön;
d)
aluksen lähtiessä satamasta saalista purkamatta.
4. Jos aluksella on edelleen saaliita sen lähtiessä satamasta tai jälleenlaivaustoimen päättyessä, kunkin lajin määrät on merkittävä kalastuspäiväkirjan uudelle sivulle.
5. Käytetyt pyydykset merkitään liitteessä XI olevia koodeja käyttäen paperimuodossa olevan kalastuspäiväkirjan asianomaisten otsikoiden alle.
3 Jakso
Paperimuodossa olevia jälleenlaivaus- ja purkamisilmoituksia koskevat erityiset säännöt
34 artikla
Paperimuodossa olevan jälleenlaivausilmoituksen luovuttaminen
1. Kahden EU:n kalastusaluksen välisen jälleenlaivaustoimen yhteydessä jälleenlaivaavan kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa on jälleenlaivaustoimen päättyessä luovutettava jäljennös aluksensa paperimuodossa olevasta jälleenlaivausilmoituksesta vastaanottavan aluksen päällikölle tai hänen edustajalleen. Vastaanottavan aluksen päällikön tai hänen edustajansa on jälleenlaivaustoimen päättyessä niin ikään luovutettava jäljennös aluksensa paperimuodossa olevasta jälleenlaivausilmoituksesta jälleenlaivaavan aluksen päällikölle tai hänen edustajalleen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut jäljennökset on virkamiehen pyynnöstä esitettävä valvonta- ja tarkastustarkoituksiin.
35 artikla
Saaliin purkamisilmoituksen allekirjoittaminen
Kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa on allekirjoitettava saaliin purkamisilmoituksen jokainen sivu ennen ilmoituksen antamista.
II LUKU
Sähköisessä muodossa olevat kalastuspäiväkirjat sekä purkamis- ja jälleenlaivausilmoitukset
1 Jakso
Sähköisten kalastuspäiväkirjojen sekä purkamis- ja jälleenlaivausilmoitusten tietojen täyttäminen ja toimittaminen
36 artikla
EU:n kalastusalusten sähköinen kirjaamis- ja raportointijärjestelmä
1. Sellaisella EU:n kalastusaluksella, jolta vaaditaan kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten täyttämistä ja toimittamista sähköisesti valvonta-asetuksen 15, 21 ja 24 artiklan mukaisesti, ei ole lupaa lähteä satamasta, jollei sille ole asennettu täysin toimivaa sähköistä kirjaamis- ja raportointijärjestelmää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 39 artiklan 4 kohdan soveltamista.
2. Tätä lukua ei sovelleta yksinomaan vesiviljelyyn käytettäviin EU:n kalastusaluksiin.
37 artikla
EU:n kalastusalukselta lippuvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle toimitettavien tietojen muoto
Jäsenvaltioiden on määriteltävä niiden lipun alla purjehtivien EU:n kalastusalusten ja toimivaltaisten viranomaisten kesken käytettävien valvonta-asetuksen 15, 21 ja 24 artiklassa tarkoitettujen kalastuspäiväkirjan, jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten tietojen sähköisen täyttämisen ja toimittamisen muoto.
38 artikla
Vastausviestit
1. EU:n kalastusaluksille on lähetettävä vastausviesti kustakin kalastuspäiväkirjaa, jälleenlaivausta, ennakkoilmoitusta ja purettuja saaliita koskevien tietojen toimittamisesta. Vastausviestien on sisällettävä vastaanottoilmoitus.
2. EU:n kalastusaluksen päällikön on säilytettävä vastausviesti kalastusmatkan loppuun asti.
39 artikla
Sähköisten kirjaamis- ja raportointijärjestelmien teknisen vian tai toimimattomuuden yhteydessä sovellettavat säännökset
1. Jos EU:n kalastusalukseen asennettuun sähköiseen kirjaamis- ja raportointijärjestelmään tulee tekninen vika tai se lakkaa toimimasta, aluksen päällikön tai hänen edustajansa on toimitettava kalastuspäiväkirjaa, jälleenlaivausilmoitusta ja purkamisilmoitusta koskevat tiedot lippujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille alkaen vian havaitsemisajankohdasta tai siitä hetkestä, jolloin hänelle ilmoitettiin viasta tämän asetuksen 40 artiklan 1 kohdan mukaisesti, tarkoituksenmukaisella televiestintävälineellä päivittäin ja viimeistään 24 tunnin kuluttua, vaikka saaliita ei olisi saatu. Jäsenvaltioiden on päätettävä käytettävistä televiestintävälineistä ja ilmoitettava ne valvonta-asetuksen 115 artiklassa tarkoitetulla verkkosivustolla.
2. Jos sähköiseen kirjaamis- ja raportointijärjestelmään tulee tekninen vika tai jos se lakkaa toimimasta, kalastuspäiväkirjaa ja jälleenlaivausilmoitusta koskevat tiedot on toimitettava myös
a)
lippujäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä;
b)
heti sen jälkeen, kun viimeinen kalastustoimi tai purkaminen on saatettu päätökseen;
c)
ennen satamaan saapumista;
d)
merellä suoritettavien tarkastusten yhteydessä;
e)
yhteisön lainsäädännössä määriteltyjen tai lippujäsenvaltion määrittelemien tapahtumien yhteydessä.
Edellä a-e alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa on lähetettävä myös ennakkoilmoitusta ja purkamisilmoitusta koskevat tiedot.
3. Lippujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on syötettävä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sähköiseen tietokantaan viipymättä niiden vastaanottamisen jälkeen.
4. EU:n kalastusalus ei saa teknisen vian tai toimintahäiriön jälkeen lähteä satamasta ennen kuin sen sähköinen kirjaamis- ja raportointijärjestelmä toimii lippujäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla, elleivät lippujäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset muutoin anna sille lupaa lähteä. Lippujäsenvaltion on ilmoitettava rannikkojäsenvaltioille heti, kun se on antanut kalastusalukselleen luvan lähteä rannikkojäsenvaltion satamasta, vaikka aluksen sähköinen kirjaamis- ja raportointijärjestelmä ei toimi.
5. Sähköisen kirjaamis- ja raportointijärjestelmän poistaminen korjaamista tai vaihtamista varten edellyttää lippujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hyväksyntää.
40 artikla
Tietojen vastaanoton epäonnistuminen
1. Jos lippujäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset eivät ole saaneet tietoja valvonta-asetuksen 15, 22 ja 24 artiklan mukaisesti, niiden on ilmoitettava asiasta mahdollisimman pian EU:n kalastusaluksen päällikölle tai liikenteenharjoittajalle taikka näiden edustajalle (edustajille). Jos tällainen tilanne toistuu tietyn EU:n kalastusaluksen osalta useammin kuin kolme kertaa kalenterivuoden aikana, lippujäsenvaltion on varmistettava, että kyseisen aluksen kirjaamis- ja raportointijärjestelmä tarkistetaan perusteellisesti. Lippujäsenvaltion on tutkittava asiaa selvittääkseen, miksi tietoja ei ole saatu, ja toteuttava tarvittavat toimenpiteet.
2. Jos lippujäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset eivät ole saaneet tietoja valvonta-asetuksen 15, 22 ja 24 artiklan mukaisesti ja alusten satelliittiseurantajärjestelmästä saatu viimeisin sijainti oli jonkin rannikkojäsenvaltion vesiltä, viranomaisten on ilmoitettava asiasta mahdollisimman pian kyseisen rannikkojäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
3. EU:n kalastusaluksen päällikön tai liikenteenharjoittajan taikka näiden edustajan on lähetettävä lippujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille viipymättä kaikki tiedot, joita ei ole vielä toimitettu ja joista on saatu 1 kohdan mukainen ilmoitus.
41 artikla
Häiriö tietojen saannissa
1. Kun jonkin rannikkojäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset havaitsevat vesillään jonkin toisen jäsenvaltion EU:n kalastusaluksen eivätkä pääse käsiksi kalastuspäiväkirjaa tai jälleenlaivausta koskeviin tietoihin tämän asetuksen 44 artiklan mukaisesti, niiden on pyydettävä lippujäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia varmistamaan kyseisten tietojen saanti.
2. Jos tietoihin ei ole 1 kohdassa tarkoitettua pääsyä neljän tunnin kuluessa pyynnöstä, rannikkojäsenvaltion on ilmoitettava asiasta lippujäsenvaltiolle. Ilmoituksen saatuaan lippujäsenvaltion on lähetettävä tiedot viipymättä rannikkojäsenvaltiolle millä tahansa käytettävissä olevalla sähköisellä välineellä.
3. Jos rannikkojäsenvaltio ei saa 2 kohdassa tarkoitettuja tietoja, EU:n kalastusaluksen päällikön tai liikenteenharjoittajan taikka näiden edustajan on pyynnöstä lähetettävä tiedot ja jäljennös tämän asetuksen 38 artiklassa tarkoitetusta vastausviestistä rannikkojäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille millä tahansa käytettävissä olevalla sähköisellä välineellä. Jäsenvaltioiden on päätettävä käytettävistä välineistä ja ilmoitettava ne valvonta-asetuksen 115 artiklassa tarkoitetulla verkkosivustolla.
4. Jos EU:n kalastusaluksen päällikkö tai liikenteenharjoittaja tai näiden edustaja ei voi toimittaa rannikkojäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille jäljennöstä tämän asetuksen 38 artiklassa tarkoitetusta vastausviestistä, kyseisen kalastusaluksen rannikkojäsenvaltion vesillä harjoittama kalastus on kiellettävä, kunnes aluksen päällikkö, liikenteenharjoittaja tai näiden edustaja voi toimittaa vastausviestin jäljennöksen tai valvonta-asetuksen 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot mainituille viranomaisille.
42 artikla
Sähköisen kirjaamis- ja raportointijärjestelmän toimintaa koskevat tiedot
1. Jäsenvaltioiden on pidettävä yllä sähköisten kirjaamis- ja raportointijärjestelmiensä toimintaa koskevia tietokantoja. Näiden tietokantojen on sisällettävä ja pystyttävä tuottamaan automaattisesti vähintään seuraavat tiedot:
a)
luettelo jäsenvaltion kalastusaluksista, joiden sähköisiin kirjaamis- ja raportointijärjestelmiin on tullut tekninen vika tai toimintahäiriö;
b)
niiden alusten lukumäärä, joilta ei ole päivittäin saatu sähköisiä kalastuspäiväkirjatoimituksia, ja yhtä kalastusalusta kohden saatujen sähköisten kalastuspäiväkirjatoimitusten keskimääräinen lukumäärä lippujäsenvaltioittain;
c)
saatujen jälleenlaivaus-, purkamis-, haltuunotto- ja myynti-ilmoitusten lukumäärä lippujäsenvaltioittain.
2. Komissiolle on sen pyynnöstä lähetettävä tiivistelmiä 1 kohdan mukaisesti tuotetuista tiedoista. Vaihtoehtoisesti nämä tiedot voidaan asettaa saataville verkkosivuston suojattuun osioon komission jäsenvaltioita kuultuaan vahvistamassa muodossa ja sen päättämin aikavälein.
43 artikla
Jäsenvaltioiden välisessä tietojenvaihdossa noudatettava muoto
1. Jäsenvaltioiden välisessä tietojenvaihdossa on käytettävä liitteessä XII määriteltyä muotoa, johon laajennettavissa oleva tietosisällön kuvauskieli (XML-kieli) perustuu. Jäsenvaltioiden keskinäisessä sekä jäsenvaltioiden, komission ja sen nimeämän elimen välisessä tietojenvaihdossa käytettävästä XML-standardista päättää komissio sen jälkeen, kun se on kuullut jäsenvaltioita.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun muotoon tehdyt muutokset ja muutosten päivämäärä on merkittävä selvästi. Muutokset voivat tulla voimaan aikaisintaan kuusi kuukautta sen jälkeen, kun niistä on päätetty.
3. Jos jäsenvaltio saa joltain toiselta jäsenvaltiolta sähköisessä muodossa olevia tietoja, sen on varmistettava, että kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille lähetetään vastausviesti. Vastausviestien on sisällettävä vastaanottoilmoitus.
4. Liitteen XII tietoelementit, jotka päälliköiden on EU:n sääntöjen mukaisesti kirjattava kalastuspäiväkirjaansa, ovat pakollisia myös jäsenvaltioiden välisessä tietojenvaihdossa.
44 artikla
Tietojen saanti
1. Lippujäsenvaltion on varmistettava valvonta-asetuksen 111 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu reaaliaikainen sähköinen tietojenvaihto rannikkojäsenvaltion kanssa kalastuspäiväkirjaa, jälleenlaivausilmoitusta, ennakkoilmoituksia sekä purkamisilmoitusta koskevien tietojen osalta silloin, kun sen kalastusalukset harjoittavat kalastusta rannikkojäsenvaltion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä tai niiden saapuessa rannikkojäsenvaltion satamaan.
2. Lippujäsenvaltio voi pyynnöstä varmistaa valvonta-asetuksen 111 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun reaaliaikaisen sähköisen tietojenvaihdon kalastusalustensa kalastuspäiväkirjaa ja jälleenlaivausilmoitusta koskevien tietojen osalta sellaisen jäsenvaltion kanssa, joka valvonta-asetuksen 80 artiklan mukaisesti suorittaa toisen jäsenvaltion kalastusalusten tarkastuksia pyynnön esittävän jäsenvaltion vesien ulkopuolella sijaitsevilla EU:n vesillä, kansainvälisillä vesillä tai kolmansien maiden vesillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.
3. Lippujäsenvaltion on pyynnöstä toimitettava 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tiedot 12 edelliseltä kuukaudelta.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen on sisällettävä vähintään tiedot viimeisestä satamasta lähdöstä alkaen siihen asti, kun purkaminen on saatettu päätökseen. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen on sisällettävä vähintään tiedot viimeisestä satamasta lähdöstä alkaen pyynnön esittämisajankohtaan asti. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut, 12 edellisen kuukauden aikaisia kalastusmatkoja koskevat tiedot on toimitettava pyynnöstä.
5. EU:n kalastusaluksen päälliköllä on kaikkina aikoina oltava suojattu yhteys aluksen omiin, lippujäsenvaltion tietokantaan tallennettuihin sähköisen kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten tietoihin.
6. Rannikkojäsenvaltion on yhteiskäyttösuunnitelman tai muiden sovittujen yhteisten tarkastustoimien yhteydessä myönnettävä toisen jäsenvaltion kalastuksen valvonta-alukselle verkkoyhteys kalastuspäiväkirjan, jälleenlaivausilmoitusten, ennakkoilmoitusten sekä purkamisilmoitusten tietoja koskevaan tietokantaansa.
45 artikla
Tietojenvaihto jäsenvaltioiden välillä
1. Tämä asetuksen 44 artiklassa tarkoitettu tietojen saanti toteutetaan suojatun internet-yhteyden kautta kaikkina aikoina.
2. Jäsenvaltioiden on vaihdettava asiaankuuluvia teknisiä tietoja varmistaakseen sähköisten kalastuspäiväkirjojen sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten tietojen molemminpuolisen saannin ja vaihtamisen.
3. Jäsenvaltioiden on
a)
varmistettava, että tämän luvun mukaisesti saadut tiedot tallennetaan tietokoneella luettavassa muodossa ja säilytetään turvallisesti tietokonepohjaisissa tietokannoissa vähintään kolmen vuoden ajan;
b)
toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että näitä tietoja käytetään yksinomaan virallisiin tarkoituksiin; ja
c)
toteutettava tarvittavat tekniset toimenpiteet tietojen suojaamiseksi vahingossa tapahtuvalta tai laittomalta tuhoamiselta, vahingossa tapahtuvalta häviämiseltä, vahingoittumiselta, jakelulta tai luvattomalta käytöltä.
46 artikla
Yhteysviranomainen
1. Kaikkien tämän luvun soveltamisalaan kuuluvien tietojen lähettämisestä, vastaanottamisesta, hallinnoinnista ja käsittelystä on kussakin jäsenvaltiossa vastuussa valvonta-asetuksen 5 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu yksi viranomainen.
2. Jäsenvaltioiden on vaihdettava 1 kohdassa tarkoitettua viranomaista koskevat yhteystiedot sekä annettava ne tiedoksi komissiolle ja sen nimeämälle elimelle kolmen kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta.
3. Kaikki 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen muutokset on annettava tiedoksi komissiolle, sen nimeämälle elimelle ja muille jäsenvaltioille ennen muutosten voimaantuloa.
2 Jakso
Sähköistä kalastuspäiväkirjaa koskevat erityiset säännöt
47 artikla
Tietojen toimitustiheys
1. EU:n kalastusaluksen ollessa merellä sen päällikön on toimitettava sähköisen kalastuspäiväkirjan tiedot lippujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille vähintään kerran päivässä ja viimeistään 24 tunnin kuluttua, vaikka saaliita ei olisikaan saatu. Päällikön on lähetettävä tällaiset tiedot myös
a)
lippujäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä;
b)
heti sen jälkeen, kun viimeinen kalastustoimi on saatettu päätökseen;
c)
ennen satamaan saapumista;
d)
merellä suoritettavien tarkastusten yhteydessä;
e)
EU:n lainsäädännössä määriteltyjen tai lippuvaltion määrittelemien tapahtumien yhteydessä.
Jos viimeinen kalastustoimi tapahtui enintään tuntia ennen satamaan saapumista, b ja c alakohdassa tarkoitetut tiedot voidaan toimittaa yhtenä lähetyksenä.
2. Päällikkö voi tehdä sähköisen kalastuspäiväkirjan ja jälleenlaivausilmoituksen tietoihin oikaisuja 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuun viimeiseen tietojen toimittamiseen asti. Oikaisujen on oltava helposti tunnistettavissa. Lippujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on tallennettava kaikki sähköisen kalastuspäiväkirjan alkuperäiset tiedot ja niihin tehdyt oikaisut.
3. Päällikön on pidettävä kalastusaluksella jäljennös 1 kohdassa tarkoitetuista tiedoista kunkin satamastapoissaolon keston ajan aina siihen asti, kun purkamisilmoitus on toimitettu.
4. Kun EU:n kalastusalus on satamassa, aluksella ei ole kalatuotteita ja päällikkö on esittänyt purkamisilmoituksen viimeisen kalastusmatkan kaikkien kalastustoimien osalta, tämän artiklan 1 kohdan mukaiset toimitukset voidaan keskeyttää edellyttäen, että asiasta on annettu ennakkoilmoitus lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukselle. Toimitukset aloitetaan uudelleen, kun EU:n kalastusalus lähtee satamasta. Ennakkoilmoitusta ei vaadita EU:n kalastusaluksilta, jotka on varustettu VMS-järjestelmällä (alusten satelliittiseurantajärjestelmä) ja jotka toimittavat tietoja sen välityksellä.
III LUKU
Paperimuodossa olevia ja sähköisiä kalastuspäiväkirjoja sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoituksia koskevat yhteiset säännöt
1 Jakso
Elopainon määrittämistä koskevat yhteiset säännöt
48 artikla
Määritelmät
Tässä luvussa tarkoitetaan
1)
’jalostusasteella’ tarjontamuotoa, johon kala jalostetaan, kun se on aluksella ja ennen sen purkamista aluksesta liitteessä I kuvatulla tavalla;
2)
’kollektiivisella jalostusasteella’ tarjontamuotoa, joka koostuu samasta kalasta saadusta kahdesta tai useammasta osasta.
49 artikla
Muuntokertoimet
1. Valvonta-asetuksen 14 ja 15 artiklassa tarkoitettujen kalastuspäiväkirjojen täyttämiseksi ja toimittamiseksi on sovellettava liitteissä XIII, XIV ja XV vahvistettuja Euroopan unionin muuntokertoimia muunnettaessa varastoitujen tai jalostettujen kalojen painoa elopainoksi. Muuntokertoimia on sovellettava EU:n kalastusaluksilla pidettyihin tai näiden alusten jälleenlaivaamiin taikka purkamiin kalastustuotteisiin.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, silloin kun alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt, joiden sopimuspuolena tai yhteistyötä tekevänä muuna kuin sopimuspuolena Euroopan unioni on kyseisen järjestön sääntelyalueen osalta, tai kolmas maa, jonka suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä Euroopan unioni voi sopimuksen mukaisesti kalastaa, ovat määritelleet muuntokertoimia, on sovellettava näitä kertoimia.
3. Jollei tietylle lajille tai jalostusasteelle ole olemassa 1 ja 2 kohdassa tarkoitettua muuntokerrointa, on sovellettava lippujäsenvaltion vahvistamaa muuntokerrointa.
4. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on käytettävä 1 kohdassa tarkoitettuja EU:n muuntokertoimia jälleenlaivattujen ja purettujen saaliiden elopainon laskemiseen kiintiöiden käytön seurantaa varten, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista.
50 artikla
Laskentamenetelmä
1. Kalan elopaino saadaan kertomalla kalan jalostuspaino kutakin lajia ja jalostusastetta koskevilla, tämän asetuksen 49 artiklassa tarkoitetuilla muuntokertoimilla.
2. Kun kyseessä ovat kalan kollektiiviset jalostusasteet, käytetään ainoastaan yhtä, kollektiivisen jalostusasteen jotakin osaa vastaavaa muuntokerrointa.
2 Jakso
Kalastuspäiväkirjan täyttämistä ja toimittamista koskevat yhteiset säännöt
51 artikla
Kalastuspäiväkirjaa koskevat yleiset säännöt
1. Valvonta-asetuksen 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu sallittu poikkeama arvioitaessa kunkin aluksella pidetyn lajin määriä kilogrammoina elopainoa ilmaistaan prosenttiosuutena kalastuspäiväkirjan luvuista.
2. Lajittelemattomana puretun saaliin osalta sallittu poikkeama voidaan laskea aluksella pidettyjen kokonaismäärien yhden tai useamman edustavan näytteen perusteella.
3. Valvonta-asetuksen 14 artiklan soveltamiseksi lajit, jotka on pyydetty käytettäväksi elävänä syöttinä, katsotaan pyydetyiksi ja aluksella pidetyiksi lajeiksi.
4. Jos EU:n kalastusalus ylittää pyyntiponnistusalueen, jolla kalastukseen sillä on lupa, sen päällikön on kirjattava ja lähetettävä valvonta-asetuksen 14 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut tiedot, vaikka se ei toteuttaisi kalastustoimia kyseisellä alueella.
3 Jakso
Jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten täyttämistä ja toimittamista koskevat yhteiset säännöt
52 artikla
Jälleenlaivausilmoituksen sallittu poikkeama
Valvonta-asetuksen 21 artiklan 3 alakohdassa tarkoitettu sallittu poikkeama arvioitaessa kunkin jälleenlaivatun tai vastaanotetun lajin määriä kilogrammoina elopainoa ilmaistaan prosenttiosuutena jälleenlaivausilmoituksen luvuista.
53 artikla
Jälleenlaivattujen saalismäärien väliset erot
Jos jälleenlaivaavalta alukselta jälleenlaivattujen saalismäärien ja vastaanottavalle alukselle otettujen saalismäärien välillä on ero, jälleenlaivatuksi määräksi katsotaan näistä suurempi määrä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jälleenlaivaavan ja vastaanottavan aluksen välillä jälleenlaivattujen kalastustuotteiden tosiasiallisen painon määrittämiseksi toteutetaan jatkotoimia.
54 artikla
Purkamistoimen päättyminen
Silloin kun kalastustuotteet punnitaan niiden purkamispaikasta kuljettamisen jälkeen valvonta-asetuksen 61 artiklan mukaisesti, purkamistoimi katsotaan valvonta-asetuksen 23 artiklan 3 kohdan ja 24 artiklan 1 kohdan mukaisesti päättyneeksi, kun kalastustuotteet on punnittu.
55 artikla
Kalastustoimet, joihin osallistuu kaksi tai useampia EU:n kalastusaluksia
Kun kyseessä ovat kalastustoimet, joihin osallistuu kaksi tai useampia EU:n kalastusaluksia
-
eri jäsenvaltioista tai
-
samasta jäsenvaltiosta, mutta saaliit puretaan jäsenvaltiossa, jonka lipun alla nämä alukset eivät purjehdi,
purettu saalis on luettava kuuluvaksi kalastustuotteet purkavalle EU:n kalastusalukselle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta erityisten sääntöjen soveltamista.
IV LUKU
Pistokoesuunnitelmat ja tiedonkeruu EU:n kalastusaluksilta, joihin ei sovelleta kalastuspäiväkirjaa ja purkamisilmoitusta koskevia vaatimuksia
56 artikla
Pistokoesuunnitelmien laatiminen
Jäsenvaltioiden on laadittava tämän luvun mukaisesti valvonta-asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa ja 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut pistokoesuunnitelmat niiden EU:n kalastusalusten seurantaa varten, joihin ei sovelleta kalastuspäiväkirjaa tai purkamisilmoitusta koskevia vaatimuksia, kyseisten kalastusalusten tietyn kalakannan tai kalakantaryhmien purkamien saaliiden ja tarvittaessa pyyntiponnistuksen määrittämiseksi. Näitä tietoja käytetään valvonta-asetuksen 33 artiklassa tarkoitettujen saaliiden ja tarvittaessa pyyntiponnistuksen kirjaamiseen.
57 artikla
Otantamenetelmä
1. Tämän asetuksen 56 artiklassa tarkoitetut pistokoesuunnitelmat on laadittava liitteen XVI mukaisesti.
2. Tarkastukseen valittavan otannan laajuus määritetään riskin perusteella seuraavasti:
a)
”hyvin alhainen riski”: 3 prosenttia otannasta;
b)
”alhainen” riski: 5 prosenttia otannasta;
c)
”kohtuullinen” riski: 10 prosenttia otannasta;
d)
”korkea” riski: 15 prosenttia otannasta;
e)
”hyvin korkea” riski: 20 prosenttia otannasta.
3. Kalastuslaivaston pyytämät tietyn kalakannan päiväsaaliit on arvioitava kertomalla asianomaisen EU:n kalastuslaivaston aktiivisten kalastusalusten kokonaislukumäärä tarkastusotantaan kuuluvien EU:n kalastusalusten tietyn kalakannan keskimääräisellä päiväsaaliilla.
4. Jäsenvaltioiden, jotka keräävät järjestelmällisesti vähintään kerran kuukaudessa kultakin sellaiselta kalastusalukselta, johon ei sovelleta kalastuspäiväkirjaa tai purkamisilmoitusta koskevia vaatimuksia, tietoja
a)
kaikkien lajien kaikista puretuista määristä, myös silloin, kun purettavia saaliita ei ole;
b)
tilastoruuduista, joista nämä saaliit pyydettiin, katsotaan täyttäneen tämän asetuksen 56 artiklassa tarkoitetun pistokoesuunnitelman laatimista koskevan vaatimuksen.
V LUKU
Pyyntiponnistuksen valvonta
58 artikla
Pyyntiponnistusilmoitus
1. Valvonta-asetuksen 28 artiklassa tarkoitettu pyyntiponnistusilmoitus on toimitettava liitteen XVII mukaisesti.
2. Jos EU:n kalastusaluksen päällikkö lähettää toimivaltaisille viranomaisille viestin radioitse valvonta-asetuksen 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti, jäsenvaltioiden on päätettävä käytettävistä radioasemista ja ilmoitettava ne valvonta-asetuksen 115 artiklassa tarkoitetulla verkkosivustolla.
VI LUKU
Korjaavat toimenpiteet
59 artikla
Yleiset periaatteet
Valvonta-asetuksen 37 artiklassa tarkoitetuista korjaavista toimenpiteistä hyötyäkseen jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle aiheutuneen vahingon laajuudesta mahdollisimman pian ja joka tapauksessa kuukauden kuluessa valvonta-asetuksen 36 artiklan mukaisen kalastuksen kieltämispäätöksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
60 artikla
Käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien jakaminen
1. Jos vahinkoa ei ole korjattu kokonaan tai osittain asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisilla toimilla, komissio toteuttaa mahdollisimman pian tämän asetuksen 59 artiklassa tarkoitetut tiedot saatuaan tarvittavat toimenpiteet aiheutuneen vahingon korjaamiseksi.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa toimenpiteessä on mainittava
a)
vahinkoa kärsineet jäsenvaltiot ja vahingon suuruus (jossa on otettu huomioon mahdollisten kiintiöidenvaihtojen pienentävä vaikutus);
b)
tarvittaessa kalastusmahdollisuutensa ylittäneet jäsenvaltiot ja ylityksen suuruus (jossa on otettu huomioon mahdollisten vaihtojen pienentävä vaikutus asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti);
c)
tarvittaessa kalastusmahdollisuutensa ylittäneiden jäsenvaltioiden kalastusmahdollisuuksiin tehtävät vähennykset suhteessa ylityksen määriin;
d)
tarvittaessa vahinkoa kärsineiden jäsenvaltioiden kalastusmahdollisuuksiin tehtävät lisäykset suhteessa aiheutuneen vahingon suuruuteen;
e)
tarvittaessa päivämäärä(t), jolloin lisäykset ja vähennykset tulevat voimaan;
f)
tarvittaessa muut aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavat toimenpiteet.
VII LUKU
Koneteho
61 artikla
Käyttömoottorin tehon varmentaminen
1. Valvonta-asetuksen 40 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu kalastusalusten uuden käyttömoottorin, vaihdetun käyttömoottorin ja teknisesti muokatun käyttömoottorin jatkuva enimmäiskoneteho on varmennettava neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2930/86 (26) mukaisesti.
2. Käyttömoottorin on katsottava olevan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla teknisesti muokattu, jos jotain sen tärkeimmistä komponenteista (osista), mukaan luettuina muun muassa ruiskutuslaitteet, venttiilit, turboahdin, männät, sylinteriputket, kiertokanget ja sylinterinkannet, on muutettu tai ne on vaihdettu uusiin osiin, joiden tekniset ominaisuudet ovat erilaisia, minkä seurauksena tehonormitus on muuttunut, tai jos koneen asetuksia, kuten polttoaineen syöttöä, turboahtimen rakennetta tai venttiilien ajoitusta, on muutettu. Teknisen muutoksen yhteydessä muutostapa on osoitettava selkeästi siten kuin se esitetään 1 kohdassa tarkoitetussa varmennuksessa.
3. Kalastuslisenssin haltijan on annettava toimivaltaisille viranomaisille tieto ennen uuden käyttömoottorin asentamista tai olemassa olevan käyttömoottorin vaihtamista taikka sen teknistä muokkaamista.
4. Tätä artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012 alkaen kalastusaluksiin, jotka kuuluvat pyyntiponnistusjärjestelmän piiriin. Sitä sovelletaan muihin kalastusaluksiin 1 päivästä tammikuuta 2013. Sitä sovelletaan ainoastaan sellaisiin kalastusaluksiin, joille on asennettu uusi käyttömoottori tai jonka olemassa oleva käyttömoottori on vaihdettu tai teknisesti muokattu tämän asetuksen voimaantulon jälkeen.
62 artikla
Tarkistaminen ja pistokoesuunnitelma
1. Konetehon tarkistamiseksi valvonta-asetuksen 41 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on laadittava pistokoesuunnitelma laivastonsa niiden kalastusalusten tai kalastusalusryhmien tunnistamiseksi, joiden epäillään ilmoittaneen käyttömoottorin tehon liian pieneksi. Pistokoesuunnitelman on pohjauduttava vähintään seuraaviin korkeaa riskiä kuvaaviin arviointiperusteisiin:
a)
pyyntiponnistusjärjestelmien piiriin kuuluvaa kalastusta harjoittavat kalastusalukset ja erityisesti sellaiset kalastusalukset, joille on osoitettu yksittäinen pyyntiponnistus kilowattipäivinä;
b)
kalastusalukset, joiden tehoon sovelletaan kansallisen tai Euroopan unionin lainsäädännön mukaisia rajoituksia;
c)
kalastusalukset, joiden tehon (kW) suhde aluksen vetoisuuteen (GT) on 50 prosenttia keskimääräistä pienempi verrattuna samantyyppiseen kalastusalukseen, pyydystyyppiin ja kohdelajiin. Analyysin tekemiseksi jäsenvaltiot voivat jakaa laivaston noudattaen yhtä tai useampaa seuraavista perusteista:
i)
kansallisessa lainsäädännössä määritellyt laivaston osittamis- tai hallinnointiyksiköt;
ii)
pituusluokat;
iii)
vetoisuusluokat;
iv)
käytetyt pyydykset;
v)
kohdelajit.
2. Jäsenvaltiot voivat ottaa oman harkintansa mukaan käyttöön lisää riskinarviointiperusteita.
3. Jäsenvaltioiden on laadittava luettelo kalastusaluksistaan, jotka täyttävät yhden tai useamman 1 kohdassa tarkoitetuista riskinarviointiperusteista ja tarvittaessa 2 kohdassa tarkoitetuista riskinarviointiperusteista.
4. Jäsenvaltioiden on otettava jotakin 1 ja 2 kohdassa tarkoitettua riskinarviointiperustetta vastaavasta kustakin kalastusalusryhmästä satunnaisotos kalastusaluksista. Otoksen koon on vastattava asianomaisen ryhmän kalastusalusten lukumäärän neliöjuurta pyöristettynä lähimpään kokonaislukuun.
5. Jäsenvaltioiden on tarkistettava kunkin satunnaisotokseen kuuluvan kalastusaluksen osalta kaikki valvonta-asetuksen 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut niiden hallussa olevat tekniset asiakirjat. Valvonta-asetuksen 41 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitettujen muiden asiakirjojen osalta jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota moottorin valmistajan käsikirjassa annettuihin ohjeisiin, jos tällainen käsikirja on saatavilla.
6. Tätä artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012. Valvonta-asetuksen 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut fyysiset tarkistukset kohdistetaan ensisijaisesti troolareihin, jotka toimivat pyyntiponnistusjärjestelmän alaisessa kalastuksessa.
63 artikla
Fyysinen tarkistus
1. Jos kalastusaluksella suoritetaan valvonta-asetuksen 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun käyttömoottorin fyysisen tarkistuksen yhteydessä konetehon mittauksia, käyttömoottorin teho voidaan mitata helpoimmasta paikasta potkurin ja moottorin väliltä.
2. Jos käyttömoottorin teho mitataan alennusvaihteen jälkeen, mittausta on oikaistava asianmukaisesti, jotta käyttömoottorin teho voidaan laskea asetuksen (ETY) N:o 2930/96 5 artiklan 1 kohdassa esitetyn määritelmän mukaisesti koneen ulostulolaipan kohdalla. Oikaisussa on otettava huomioon vaihteistosta johtuva tehohäviö vaihdelaatikon valmistajan toimittamien virallisten teknisten tietojen perusteella.
VIII LUKU
Virkistyskalastuksen valvonta
64 artikla
Pistokoesuunnitelmien laatiminen
1. Pistokoesuunnitelmissa, jotka jäsenvaltioiden on laadittava valvonta-asetuksen 55 artiklan 3 kohdan mukaisesti voidakseen seurata virkistyskalastusta harjoittavien alusten saamia elvytyssuunnitelmiin kuuluvien kantojen saaliita, on vahvistettava, että tiedot kerätään kahden vuoden välein, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 kohdassa tarkoitettujen tietojen käyttämistä.
2. Pistokoesuunnitelmissa on vahvistettava selkeästi käytetyt menetelmät, joiden on mahdollisuuksien mukaan oltava
a)
ajallisesti pysyviä;
b)
vakiomuotoisia alueiden sisällä;
c)
asianmukaisten kansainvälisten tieteellisten elinten ja tarvittaessa alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen, joiden sopimuspuolena tai tarkkailijana Euroopan unioni on, vahvistamien laatuvaatimusten mukaisia.
3. Pistokoesuunnitelmassa on oltava otanta-asetelma elvytyssuunnitelmiin kuuluvien saaliiden arviointia varten, käytetyt pyydykset ja elvytyssuunnitelman maantieteellinen alue, jolta saaliit pyydettiin.
4. Jäsenvaltioiden on arvioitava järjestelmällisesti kerättyjen tietojen oikeellisuus ja tarkkuus.
5. Jäsenvaltiot voivat käyttää 1 kohdassa tarkoitettujen pistokoesuunnitelmien yhteydessä neuvoston asetuksessa (EY) N:o 199/2008 (27) säädetyn yhteisön monivuotisen ohjelman mukaisesti kerättyjä tietoja, jos tällaisia tietoja on saatavilla.
6. Tätä säännöstä ei sovelleta, jos jäsenvaltio on kieltänyt elvytyssuunnitelmaan kuuluviin kalakantoihin kohdistuvan virkistyskalastuksen.
65 artikla
Pistokoesuunnitelmista ilmoittaminen ja niiden arviointi
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava pistokoesuunnitelmistaan komissiolle 12 kuukauden kuluessa elvytyssuunnitelman voimaantulosta. Jos elvytyssuunnitelma on jo voimassa tämän asetuksen tullessa voimaan, pistokoesuunnitelmasta on ilmoitettava 12 kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. Pistokoesuunnitelmaan tehdyistä muutoksista on ilmoitettava ennen kuin niitä aletaan soveltaa.
2. Valvonta-asetuksen 55 artiklan 4 kohdassa edellytetyn arvioinnin ohella tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean on arvioitava myös seuraavia:
a)
edellä 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen jälkeen ja sen jälkeen joka viides vuosi ilmoitettujen pistokoesuunnitelmien yhteensopivuus tämän asetuksen 64 artiklan 2 ja 3 kohdassa mainittujen perusteiden ja vaatimusten kanssa;
b)
edellä 1 kohdassa tarkoitetun pistokoesuunnitelman muutosten yhteensopivuus tämän asetuksen 64 artiklan 2 ja 3 kohdassa mainittujen perusteiden ja vaatimusten kanssa.
3. Tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean on annettava tarvittaessa suosituksia pistokoesuunnitelman parantamiseksi.
IV OSASTO
KAUPAN PITÄMISEN VALVONTA
I LUKU
Jäljitettävyys
66 artikla
Määritelmä
Tässä luvussa tarkoitetaan
’kalastus- ja vesiviljelytuotteilla’ mitä tahansa tuotetta, joka kuuluu tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2658/87 (28) käyttöön otetun yhdistetyn nimikkeistön 3. ryhmään ja tariffinimikkeisiin 1604 ja 1605.
67 artikla
Eriä koskevat tiedot
1. Toimijoiden on esitettävä valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja kalastus- ja vesiviljelytuotteita koskevat tiedot, kun kalastus- ja vesiviljelytuotteet jaotellaan eriksi ja viimeistään silloin, kun kyseiset tuotteet saatetaan ensimyyntiin.
2. Edellä 1 kohdassa säädetyn lisäksi toimijoiden on ajantasaistettava valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut asiaa koskevat tiedot, jotka perustuvat kalastus- ja vesiviljelytuote-erien yhdistämiseen tai jakamiseen ensimyynnin jälkeen, heti kun nämä tiedot ovat saatavilla.
3. Jos erät yhdistetään tai jaetaan ensimyynnin jälkeen ja usealta kalastusalukselta saatujen tai useasta vesiviljelytuotantoyksiköstä peräisin olevat kalastus- ja vesiviljelytuotteet sekoittuvat, toimijoiden on pystyttävä yksilöimään kukin alkuperäinen erä vähintään valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tunnistenumerolla ja jäljittämään alkuperäiset erät takaisin pyynti- tai keruuvaiheeseen valvonta-asetuksen 58 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
4. Toimijoiden on valvonta-asetuksen 58 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen järjestelmien ja menettelyjen avulla pystyttävä yksilöimään kalastus- ja vesiviljelytuotteiden välittömät toimittajat, jolleivät nämä ole lopullisia kuluttajia, sekä kyseisten tuotteiden välittömät ostajat.
5. Valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja kalastus- ja vesiviljelytuotteita koskevat tiedot on esitettävä erän pakkausmerkinnöissä tai pakkauksessa tai erän mukana olevassa kaupallisessa asiakirjassa. Tiedot voidaan kiinnittää erään koodin, viivakoodin tai elektronisen sirun kaltaisten tunnistamisvälineiden tai vastaavan laitteen avulla taikka käyttäen merkintäjärjestelmää. Erää koskevien tietojen on oltava saatavilla kaikissa tuotanto-, jalostus- ja jakeluvaiheissa siten, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat tutustua niihin milloin tahansa.
6. Toimijoiden on kiinnitettävä valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut kalastus- ja vesiviljelytuotteita koskevat tiedot erään koodin, viivakoodin tai elektronisen sirun kaltaisten tunnistamisvälineiden tai vastaavan laitteen avulla taikka käyttäen merkintäjärjestelmää
a)
1 päivästä tammikuuta 2013 monivuotisen ohjelman alaisiin kalastustuotteisiin,
b)
1 päivästä tammikuuta 2015 muihin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin.
7. Jos valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut tiedot esitetään erän mukana olevassa kaupallisessa asiakirjassa, kyseiseen erään on kiinnitettävä vähintään tunnistenumero.
8. Jäsenvaltioiden on tehtävä keskenään yhteistyötä sen varmistamiseksi, että muun jäsenvaltion kuin sen, jossa kalastus- tai vesiviljelytuotteet on jaoteltu erään, toimivaltaiset viranomaiset voivat tutustua erään kiinnitettyihin ja/tai sen mukana oleviin tietoihin erityisesti silloin, kun tiedot on kiinnitetty erään koodin, viivakoodin tai elektronisen sirun kaltaisten tunnistamisvälineiden tai vastaavan laitteen avulla. Tällaisia välineitä käyttävien toimijoiden on varmistettava, että välineet on kehitetty kansainvälisesti hyväksyttyjen standardien ja eritelmien perusteella.
9. Valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdan d alakohdassa tarkoitettuihin saaliiden pyyntipäiviä koskeviin tietoihin voi sisältyä useita kalenteripäiviä tai yksi jakso, joka käsittää useita pyyntipäiviä.
10. Valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdan f alakohdassa tarkoitetuilla toimittajia koskevilla tiedoilla viitataan tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitettuihin välittömiin toimittajiin. Nämä tiedot voidaan tarvittaessa esittää eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 (29) liitteessä II olevassa I jaksossa tarkoitetulla tunnistusmerkillä.
11. Valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdan a-f alakohdassa lueteltuja tietoja koskevia vaatimuksia ei sovelleta
a)
tuotuihin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin, jotka jäävät saalistodistusjärjestelmän soveltamisalan ulkopuolelle neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 (30) 12 artiklan 5 kohdan mukaisesti;
b)
makeasta vedestä pyydettyihin tai makeassa vedessä viljeltyihin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin; eikä
c)
koristekaloihin, äyriäisiin tai nilviäisiin.
12. Valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdan a-h alakohdassa lueteltuja tietovaatimuksia ei sovelleta yhdistetyn nimikkeistön tariffinimikkeisiin 1604 ja 1605 kuuluviin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin.
13. Valvonta-asetuksen 58 artiklan soveltamiseksi asianomaista maantieteellistä aluetta koskevat tiedot käsittävät
a)
EU:n lainsäädännössä vahvistetun kiintiön ja/tai alamittavaatimuksen alaisen kalakannan tai kalakantaryhmän saaliiden osalta valvonta-asetuksen 4 artiklan 30 kohdassa määritellyn asianomaisen maantieteellisen alueen; tai
b)
muiden kalakantojen tai kalakantaryhmien osalta komission asetuksen (EY) N:o 2065/2001 (31) 5 artiklan mukaisen pyyntialueen.
14. Valvonta-asetuksen 58 artiklan 8 kohdassa tarkoitettua kalastus- ja vesiviljelytuotteiden pienten määrien arvoa sovelletaan suoramyynnissä kutakin kalastusalusta, kalenteripäivää ja lopullista kuluttajaa kohden.
68 artikla
Tietojen antaminen kuluttajalle
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että valvonta-asetuksen 58 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut kauppanimeä, lajin tieteellistä nimeä ja asetuksen (EY) N:o 2065/2001 5 artiklassa tarkoitettua pyyntialuetta sekä tuotantomenetelmää koskevat tiedot mainitaan vähittäismyyntiin tarkoitettujen kalastus- ja vesiviljelytuotteiden, maahantuodut tuotteet mukaan luettuina, pakkausmerkinnässä tai muussa tarkoituksenmukaisessa merkinnässä.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, lajin tieteellinen nimi voidaan ilmoittaa kuluttajille vähittäismyyntivaiheessa kaupallisena tietona ilmoitustauluissa tai julisteissa.
3. Jos kalastus- tai vesiviljelytuote on aiemmin jäädytetty, 1 kohdassa tarkoitettuun pakkausmerkintään tai muuhun vastaavaan merkintään on lisättävä myös ilmaisu ”sulatettu”. Tämän ilmaisun puuttuessa vähittäismyynnissä olevia kalastus- ja vesiviljelytuotteita ei pidetä aiemmin jäädytettyinä ja myöhemmin sulatettuina tuotteina.
4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, ilmaisua ”sulatettu” ei tarvitse käyttää, kun kyseessä ovat
a)
asetuksen (EY) N:o 853/2004 liitteessä III olevan VIII jakson mukaisesti terveyden suojeluun liittyvistä syistä aiemmin jäädytetyt kalastus- ja vesiviljelytuotteet, ja
b)
kalastus- ja vesiviljelytuotteet, jotka on sulatettu ennen savustusta, suolausta, kypsentämistä, etikkaliemeen säilömistä tai kuivausta taikka näiden yhdistelmästä koostuvaa käsittelyä.
5. Tätä artiklaa ei sovelleta yhdistetyn nimikkeistön tariffinimikkeisiin 1604 ja 1605 kuuluviin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin.
6. Sellaisia kalastus- ja vesiviljelytuotteita sekä pakkauksia, joiden merkinnät on tehty ennen tämän artiklan voimaantuloa ja jotka eivät täytä valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdan g alakohdan tieteellistä nimeä koskevia ja mainitun asetuksen 58 artiklan 5 kohdan h alakohdan vaatimuksia eivätkä tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan vaatimuksia, saa pitää kaupan varastojen loppumiseen asti.
II LUKU
Kalastustuotteiden punnitseminen
1 Jakso
Punnitsemista koskevat yleiset säännöt
69 artikla
Soveltamisala
Tässä luvussa vahvistettuja säännöksiä sovelletaan jäsenvaltioissa tapahtuviin EU:n kalastusalusten saaliiden purkamisiin sekä jäsenvaltion satamissa tai sen rannikon läheisyydessä olevissa paikoissa tapahtuviin jälleenlaivauksiin, joihin EU:n kalastusalukset osallistuvat, samoin kuin EU:n vesillä tapahtuviin EU:n kalastusaluksilla pidettyjen kalastustuotteiden punnituksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 78-89 artiklan soveltamista.
70 artikla
Punnituskirjaukset
1. Rekisteröityjen ostajien, rekisteröityjen huutokauppojen tai muiden elinten tai henkilöiden, jotka vastaavat kalastustuotteiden ensimyynnistä tai niiden varastoinnista ennen ensimyyntiä, taikka tarvittaessa EU:n kalastusaluksen päällikön on kirjattava valvonta-asetuksen 60 ja 61 artiklan mukaisesti suoritetut punnitukset ilmoittamalla seuraavat tiedot:
a)
punnitun lajin kolmikirjaiminen FAO-koodi;
b)
kunkin lajin kutakin määrää koskevan punnituksen tulos kilogrammoina tuotepainoa;
c)
sen kalastusaluksen, jolta punnittu määrä on peräisin, ulkoinen tunnistenumero ja nimi;
d)
punnittujen kalastustuotteiden jalostusaste;
e)
punnitsemisen päivämäärä (VVVV-KK-PP).
2. Rekisteröityjen ostajien, rekisteröityjen huutokauppojen tai muiden elinten tai henkilöiden, jotka vastaavat kalastustuotteiden ensimyynnistä tai niiden varastoinnista ennen ensimyyntiä, taikka tarvittaessa EU:n kalastusaluksen päällikön on säilytettävä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot kolmen vuoden ajan.
71 artikla
Punnitusten ajoittaminen
1. Jos kalastustuotteet jälleenlaivataan EU:n kalastusaluksesta toiseen ja jälleenlaivatut kalastustuotteet on tarkoitus purkaa ensimmäistä kertaa Euroopan unionin ulkopuolella sijaitsevassa satamassa, kalastustuotteet on punnittava ennen niiden kuljettamista jälleenlaivaussatamasta tai -paikasta.
2. Kun kalastustuotteet punnitaan EU:n kalastusaluksella valvonta-asetuksen 60 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja punnitus suoritetaan uudelleen maissa purkamisen jälkeen, 60 artiklan 5 kohdan soveltamiseksi käytetään valvonta-asetuksen maissa suoritetusta punnituksesta saatua tulosta.
3. Jäsenvaltio voi vaatia EU:n kalastusaluksen päällikköä luovuttamaan jäljennöksen kalastuspäiväkirjan sivusta purkamisjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille ennen punnitsemista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisia kalastusaluksia koskevien erityisten säännösten soveltamista, joilta ei vaadita kalastuspäiväkirjan tietojen täyttämistä ja toimittamista sähköisesti valvonta-asetuksen 15 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
72 artikla
Punnitusjärjestelmät
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on kalibroitava ja sinetöitävä kaikki punnitusjärjestelmät kansallisten järjestelmien mukaisesti.
2. Punnitusjärjestelmästä vastaavan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on pidettävä kirjaa kalibroinneista.
3. Jos punnitus suoritetaan liukuhihnajärjestelmällä, laitteeseen on asennettava selvästi näkyvillä oleva laskuri, joka laskee painon kumulatiivisen kokonaismäärän. Laskurin lukema punnituksen alkaessa ja kumulatiivinen kokonaismäärä on kirjattava. Punnituksesta vastaavan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on tehtävä järjestelmän kaikista käyttötavoista merkinnät punnitusrekisteriin.
73 artikla
Jäädytettyjen kalatuotteiden punnitseminen
1. Punnittaessa jäädytettyjen kalastustuotteiden määriä laatikoissa tai harkoissa purettujen jäädytettyjen kalatuotteiden paino voidaan määrittää lajeittain ja tarvittaessa jalostusasteen mukaan kertomalla laatikoiden tai harkkojen kokonaismäärä laatikon tai harkon keskimääräisellä nettopainolla, joka lasketaan liitteessä XVIII vahvistetun menetelmän mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen erityisten säännösten ja erityisesti 70 ja 74 artiklan säännösten soveltamista.
2. Kalatuotteet punnitsevan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on pidettävä purkamiskohtaista kirjanpitoa, johon merkitään
a)
sen aluksen nimi sekä ulkoiset rekisterikirjaimet ja -numerot, josta kalatuotteet on purettu;
b)
kyseessä olevat lajit ja tarvittaessa purettujen kalojen jalostusaste;
c)
erän koko ja lavojen laji- ja tarvittaessa jalostusastekohtainen otos liitteessä XVIII olevan 1 kohdan säännösten mukaisesti;
d)
kunkin otokseen sisältyvän lavan paino ja lavojen keskipaino;
e)
laatikoiden tai harkkojen lukumäärä kussakin otokseen sisältyvässä lavassa;
f)
laatikon taarapaino, jos muu kuin liitteessä XVIII olevassa 4 kohdassa määritelty taarapaino;
g)
tyhjän lavan keskipaino liitteessä XVIII olevan 3 kohdan b alakohdan säännösten mukaan;
h)
laatikon tai harkon keskipaino lajeittain tai tarvittaessa jalostusasteittain.
74 artikla
Jää ja vesi
1. Rekisteröidyn ostajan, rekisteröidyn huutokaupan tai muiden elinten tai henkilöiden, jotka vastaavat kalastustuotteiden ensimyynnistä, on varmistettava ennen punnitusta, että kalastustuotteissa on mahdollisimman vähän jäätä, aiheuttamatta kuitenkaan niiden pilaantumista ja laadun heikkenemistä.
2. Veden ja jään vuoksi tehtävä vähennys saa olla enintään 2 prosenttia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisia pelagisia lajeja koskevien, tämän asetuksen 78-89 artiklassa tarkoitettujen erityisten sääntöjen soveltamista, jotka puretaan irtotavarana siirrettäväksi ensimyynti-, varastointi- tai jalostuspaikkaan. Veden ja jään vuoksi tehtävän vähennyksen prosenttiosuus on merkittävä kaikissa tapauksissa painon ohella punnituslipukkeeseen. Muiden kuin pelagisten lajien osalta ei tehdä vähennystä veden tai jään vuoksi.
75 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten tiedonsaanti
Punnitusjärjestelmien, punnituskirjausten ja kirjallisten ilmoitusten on oltava milloin tahansa kokonaisuudessaan toimivaltaisten viranomaisten saatavilla, ja näillä on oltava pääsy kaikkiin kalastustuotteiden varastointi- tai jalostustiloihin.
76 artikla
Pistokoesuunnitelmat
1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava valvonta-asetuksen 60 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu pistokoesuunnitelma ja siihen tehtävät merkittävät muutokset liitteessä XIX kuvatun riskiperusteisen menetelmän mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on vahvistettava valvonta-asetuksen 60 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu pistokoesuunnitelma ja siihen tehtävät merkittävät muutokset liitteessä XX kuvatun riskiperusteisen menetelmän mukaisesti. Jos saaliit punnitaan aluksella, valvonta-asetuksen 14 artiklan 3 kohdassa ja 21 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sallittua poikkeamaa ei sovelleta, jos purkamisen jälkeen suoritetussa punnituksessa saatu luku on suurempi kuin aluksella saatu vastaava luku.
3. Kun jäsenvaltiot aikovat vahvistaa valvonta-asetuksen 60 artiklan 1 ja 3 kohdassa tarkoitetut pistokoesuunnitelmat, niiden olisi toimitettava kuuden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta yksi yhtenäinen pistokoesuunnitelma, joka kattaa kaikki asianomaiset punnitusmenettelyt kolmen vuoden ajan. Pistokoesuunnitelma voi koostua eri kalastuksia koskevista eri osioista.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetun päivän jälkeen vahvistettavat uudet pistokoesuunnitelmat tai tällaisiin suunnitelmiin tehtävät muutokset on toimitettava hyväksyttäväksi kolme kuukautta ennen kyseisen vuoden loppua.
77 artikla
Kalastustuotteiden punnitusta niiden purkamispaikasta kuljettamisen jälkeen koskevat valvontasuunnitelmat ja -ohjelmat
1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava valvonta-asetuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valvontasuunnitelma liitteessä XXI kuvatun riskiperusteisen menetelmän mukaisesti.
2. Kun jäsenvaltiot aikovat vahvistaa valvonta-asetuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut valvontasuunnitelmat, niiden on toimitettava yksi jäsenvaltiokohtainen valvontasuunnitelma, joka kattaa kaikki kuljetuksen jälkeen punnittavia kalastustuotteita koskevat kuljetukset. Tämä valvontasuunnitelma on toimitettava kuuden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. Valvontasuunnitelma voi koostua eri kalastuksia koskevista eri osioista.
3. Jäsenvaltioiden on vahvistettava valvonta-asetuksen 61 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yhteinen valvontaohjelma ja siihen tehtävät merkittävät muutokset liitteessä XXII kuvatun riskiperusteisen menetelmän mukaisesti.
4. Kun jäsenvaltiot aikovat vahvistaa valvonta-asetuksen 61 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut yhteiset valvontaohjelmat, niiden on toimitettava nämä ohjelmat kuuden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta.
5. Edellä 2 ja 4 kohdassa tarkoitetun päivän jälkeen hyväksyttävät, 2 kohdassa tarkoitetut uudet valvontasuunnitelmat tai 4 kohdassa tarkoitetut yhteiset valvontaohjelmat taikka tällaisiin suunnitelmiin tai ohjelmiin tehtävät muutokset on toimitettava kolme kuukautta ennen kyseisen suunnitelman tai ohjelman voimaantulopäivää edeltävän vuoden päättymistä.
2 Jakso
Tiettyjen pelagisten lajien punnitsemista koskevat erityiset säännöt
78 artikla
Sillin, makrillin ja piikkimakrillin saaliiden punnitusmenettelyjen soveltamisala
Tässä jaksossa vahvistettuja sääntöjä sovelletaan Euroopan unionissa purettujen tai EU:n kalastusalusten kolmansissa maissa purkamien sillin (Clupea harengus), makrillin (Scomber scombrus) ja piikkimakrillin (Trachurus spp.) tai näiden yhdistelmien sellaisten saaliiden punnituksiin, jotka on pyydetty
a)
sillin osalta ICES-alueilla I, II, III a, IV, V b, VI ja VII;
b)
makrillin osalta ICES-alueilla II a, III a, IV, V b, VI, VII, VIII, IX, XII, XIV ja CECAF-alueella sijaitsevilla EU:n vesillä;
c)
piikkimakrillin osalta ICES-alueilla II a, IV, V b, VI, VII, VIII, IX, X, XII, XIV ja CECAF-alueella sijaitsevilla EU:n vesillä,
kun purkamiskohtaiset määrät ovat yli 10 tonnia.
79 artikla
Sillin, makrillin ja piikkimakrillin saaliiden punnitussatamat
1. Tämän asetuksen 78 artiklassa tarkoitettujen lajien saaliit on punnittava heti purkamisen yhteydessä. Näiden lajien saaliit voidaan kuitenkin punnita kuljetuksen jälkeen silloin, kun
-
määräpaikka sijaitsee jäsenvaltiossa ja asianomainen jäsenvaltio on vahvistanut valvonta-asetuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valvontasuunnitelman liitteessä XXI kuvatun riskiperusteisen menetelmän mukaisesti;
-
määräpaikka sijaitsee toisessa jäsenvaltiossa ja asianomaiset jäsenvaltiot ovat vahvistaneet valvonta-asetuksen 61 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yhteisen valvontaohjelman liitteessä XXII kuvatun riskiperusteisen menetelmän mukaisesti,
ja komissio on hyväksynyt kyseisen valvontasuunnitelman tai kyseisen yhteisen valvontaohjelman.
2. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on vahvistettava ne satamat, joissa tämän asetuksen 78 artiklassa tarkoitetut lajit punnitaan, ja varmistettava, että kaikki tällaiset lajit puretaan kyseisissä satamissa. Näissä satamissa on oltava
a)
vahvistetut purkamis- ja jälleenlaivausajat;
b)
vahvistetut purkamis- ja jälleenlaivauspaikat;
c)
vahvistetut tarkastus- ja tarkkailumenettelyt.
3. Asianomaisten jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tällaisten satamien luettelo ja kyseisissä satamissa sovellettavat tarkastus- ja tarkkailumenettelyt, mukaan luettuina ehdot ja edellytykset kyseisten lajien määrien kirjaamiseksi ja lähettämiseksi kunkin purkamisen yhteydessä.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettuihin satamaluetteloihin sekä tarkastus- ja tarkkailumenettelyihin tehtävät muutokset on toimitettava komissiolle vähintään 15 päivää ennen niiden voimaantuloa.
5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän asetuksen 78 artiklassa tarkoitetut lajit puretaan niiden aluksista Euroopan unionin ulkopuolella sellaisissa satamissa, jotka on nimenomaisesti valittu sellaisissa kolmansissa maissa, jotka ovat tehneet Euroopan unionin kanssa kyseisiä lajeja koskevan sopimuksen, suoritettavaa punnitusta varten.
6. Komissio toimittaa 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut tiedot ja luettelon kolmansien maiden valitsemista satamista kaikille asianomaisille jäsenvaltioille.
7. Komissio ja asianomaiset jäsenvaltiot julkaisevat satamaluettelon ja siihen tehdyt muutokset virallisilla verkkosivustoillaan.
80 artikla
Jäsenvaltion satamaan saapuminen
1. Kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa on ilmoitettava punnitusta varten sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa saalit on tarkoitus purkaa, vähintään neljä tuntia ennen kyseiseen purkamissatamaan saapumista seuraavat tiedot:
a)
satama, johon alus aikoo saapua, aluksen nimi sekä sen ulkoiset rekisterikirjaimet ja -numerot;
b)
kyseiseen satamaan saapumisen arvioitu ajankohta;
c)
aluksella pidetyn sillin, makrillin ja piikkimakrillin määrät ilmaistuna kilogrammoina elopainoa;
d)
maantieteellinen alue (maantieteelliset alueet), jolla (joilla) saalis pyydettiin; alueen on viitattava suuralueeseen ja alueeseen tai osa-alueeseen, jolla unionin lainsäädännön mukaisesti sovelletaan saalisrajoituksia.
2. Sellaisen EU:n kalastusaluksen päällikön, jonka on kirjattava kalastuspäiväkirjan tiedot sähköisesti, on lähetettävä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sähköisesti lippujäsenvaltiolleen. Jäsenvaltioiden on lähetettävä nämä tiedot välittömästi sille jäsenvaltiolle, jossa purkaminen aiotaan suorittaa. Valvonta-asetuksen 15 artiklassa tarkoitetun sähköisen kalastuspäiväkirjan tiedot ja 1 kohdassa tarkoitetut tiedot voidaan lähettää yhtenä sähköisenä toimituksena.
3. Jäsenvaltiot voivat säätää 1 kohdassa vahvistettua lyhyemmästä määräajasta ilmoituksen tekemistä varten. Tällöin asianomaisten jäsenvaltioiden on tiedotettava komissiolle ilmoitusta koskevasta lyhyemmästä määräajasta 15 päivää ennen sen voimaantuloa. Komissio ja asianomaiset jäsenvaltiot julkaisevat nämä tiedot verkkosivustoillaan.
81 artikla
Purkaminen
Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on edellytettävä, ettei tämän asetuksen 78 artiklassa tarkoitettujen saaliiden purkamista aloiteta ennen kuin siihen annetaan nimenomainen lupa. Jos purkaminen keskeytyy, sen jatkamiseksi vaaditaan lupa.
82 artikla
Kalastuspäiväkirja
1. Sellaisen kalastusaluksen päällikön, jonka ei tarvitse kirjata kalastuspäiväkirjan tietoja sähköisesti, on välittömästi aluksen saavuttua satamaan ja ennen purkamisen alkamista toimitettava kalastuspäiväkirjan asiaankuuluvat täytetyt sivut purkamissatamassa jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
2. Aluksella olevien sillin, makrillin ja piikkimakrillin määrien, jotka on ilmoitettu ennen purkamista tämän asetuksen 80 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti, on vastattava purkamisen jälkeen kalastuspäiväkirjaan kirjattuja määriä.
83 artikla
Tuoreen sillin, makrillin ja piikkimakrillin julkiset punnituslaitokset
Jos käytetään julkisia punnituslaitoksia, tämän asetuksen 78 artiklassa tarkoitettuja saaliita punnitsevien luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden on annettava ostajalle punnituslipuke, jossa ilmoitetaan punnituksen päivämäärä ja kellonaika sekä säiliöauton tunnistenumero, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 72 artiklan soveltamista. Punnituslipukkeen jäljennös on liitettävä myynti- tai haltuunottoilmoitukseen.
84 artikla
Tuoreen kalan yksityiset punnituslaitokset
1. Yksityisten punnituslaitosten käyttöön sovelletaan tämän asetuksen 72 artiklan säännösten lisäksi tämän artiklan vaatimuksia.
2. Tämän asetuksen 78 artiklassa tarkoitettuja saaliita punnitsevien luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden on kunkin punnitusjärjestelmän osalta pidettävä sidottua, sivunumeroitua rekisteriä. Se on täytettävä viipymättä puretun saaliin punnituksen jälkeen ja viimeistään punnituksen suorittamispäivänä kello 23:59 paikallista aikaa. Rekisteriin on merkittävä
a)
sen aluksen nimi sekä ulkoiset rekisterikirjaimet ja -numerot, josta tämän asetuksen 78 artiklassa tarkoitettu saalis on purettu;
b)
säiliöauton yksilöllinen tunnistenumero ja sen kuorma, jos tämän asetuksen 78 artiklassa tarkoitettu saalis on kuljetettu purkusatamasta ennen punnitusta tämän asetuksen 79 artiklan mukaisesti. Kukin säiliöautokuorma on punnittava ja kirjattava erikseen. Kaikkien samasta aluksesta purettujen säiliöautokuormien kokonaispaino voidaan kuitenkin kirjata yhtenä kokonaisuutena, jos kyseiset kuormat punnitaan perättäin ja keskeytyksettä;
c)
kalalajit;
d)
kunkin aluksesta puretun saaliin paino;
e)
punnituksen aloittamisen ja päättämisen päivämäärä ja kellonaika.
3. Jos punnitus suoritetaan liukuhihnajärjestelmällä, järjestelmän kaikenlainen käyttö on kirjattava sidottuun, sivunumeroituun punnitusrekisteriin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 72 artiklan 3 kohdan soveltamista.
85 artikla
Jäädytetyn kalan punnitseminen
Punnittaessa jäädytetyn sillin, makrillin ja piikkimakrillin purettuja määriä, laatikoissa puretun jäädytetyn kalan paino on määritettävä lajeittain tämän asetuksen 73 artiklan mukaisesti.
86 artikla
Punnituskirjausten säilyttäminen
Kaikki tämän asetuksen 84 artiklan 3 kohdassa ja 85 artiklassa säädetyt punnitustiedot ja jäljennökset mahdollisista kuljetusasiakirjoista, jotka liittyvät tämän asetuksen 79 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun valvontasuunnitelmaan tai yhteiseen valvontaohjelmaan, on säilytettävä kuuden vuoden ajan.
87 artikla
Myynti- ja haltuunottoilmoitus
Myynti- ja haltuunottoilmoitusten toimittamisesta vastaavien luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden on toimitettava tämän asetuksen 78 artiklassa tarkoitettuja lajeja koskevat ilmoitukset asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille pyynnöstä.
88 artikla
Ristiintarkastukset
Siihen asti, kun on otettu käyttöön tietokonepohjainen tietokanta valvonta-asetuksen 109 artiklan mukaisesti, toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä kaikkia saaliiden purkamisia koskevia hallinnollisia ristiintarkastuksia seuraavien välillä:
a)
purkamista koskevaan ennakkoilmoitukseen merkityt tämän asetuksen 80 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut sillin, makrillin ja piikkimakrillin määrät lajikohtaisesti ja kalastuspäiväkirjaan merkityt määrät;
b)
kalastuspäiväkirjaan merkityt sillin, makrillin ja piikkimakrillin määrät lajikohtaisesti ja purkamisilmoitukseen merkityt määrät;
c)
purkamisilmoitukseen merkityt sillin, makrillin ja piikkimakrillin määrät lajikohtaisesti ja haltuunotto- tai myynti-ilmoitukseen merkityt määrät;
d)
aluksen kalastuspäiväkirjaan merkitty pyyntialue ja kyseistä alusta koskevat satelliittiseurantajärjestelmän (VMS) tiedot.
89 artikla
Punnitusten valvonta
1. Aluksen silli-, makrilli- ja piikkimakrillisaaliiden punnitusta on valvottava lajikohtaisesti. Jos saalis puretaan aluksesta pumppaamalla, on valvottava purettujen kokonaismäärien punnitusta. Jäädytettyä silliä, makrillia ja piikkimakrillia purettaessa kaikki laatikot on laskettava, ja on valvottava liitteessä XVIII määrättyä laatikoiden keskimääräisen nettopainon laskentamenetelmää.
2. Tämän asetuksen 88 artiklassa tarkoitettujen tietojen lisäksi on tehtävä ristiintarkastuksia seuraavien tietojen välillä:
a)
julkisen tai yksityisen punnituslaitoksen kirjanpitoon merkityt sillin, makrillin ja piikkimakrillin määrät lajikohtaisesti ja haltuunotto- tai myynti-ilmoitukseen merkityt määrät lajikohtaisesti;
b)
tämän asetuksen 79 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun valvontasuunnitelmaan tai yhteiseen valvontaohjelmaan liittyviin mahdollisiin kuljetusasiakirjoihin merkityt sillin, makrillin ja piikkimakrillin määrät lajikohtaisesti;
c)
tämän asetuksen 84 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti rekisteriin merkityt säiliöautojen yksilölliset tunnistenumerot.
3. On varmistettava, että aluksella ei ole enää kaloja purkamisen päätyttyä.
4. Kaikki tämän artiklan ja tämän asetuksen 107 artiklan soveltamisalaan kuuluvat valvontatoimet on dokumentoitava. Asiakirjat on säilytettävä kuuden vuoden ajan.
III LUKU
Myynti-ilmoitukset
90 artikla
Yleiset säännöt
1. Myynti-ilmoituksessa on mainittava valvonta-asetuksen 64 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitettu kappalemäärä, jos asianomaista kiintiötä hallinnoidaan kappalemäärän perusteella.
2. Valvonta-asetuksen 64 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitettu jalostusaste käsittää liitteen I mukaisen tarjontamuodon.
3. Valvonta-asetuksen 64 artiklan 1 kohdan l alakohdassa tarkoitettu hinta on ilmoitettava sen jäsenvaltion valuuttana, jossa myynti tapahtuu.
91 artikla
Myynti-ilmoitusten muodot
1. Jäsenvaltiot päättävät valvonta-asetuksen 63 artiklassa tarkoitettujen, sähköisesti täytettävien ja toimitettavien myynti-ilmoitusten muodosta.
2. Jäsenvaltioiden välisessä tässä luvussa tarkoitetussa tietojenvaihdossa on käytettävä liitteessä XII määriteltyä muotoa, johon laajennettavissa oleva tietosisällön kuvauskieli (XML-kieli) perustuu. Jäsenvaltioiden keskinäisessä sekä jäsenvaltioiden, komission ja sen nimeämän elimen välisessä tietojenvaihdossa käytettävästä XML-standardista päättää komissio sen jälkeen, kun se on kuullut jäsenvaltioita.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun muotoon tehdyt muutokset ja muutosten päivämäärä on merkittävä selkeästi. Muutokset voivat tulla voimaan aikaisintaan kuusi kuukautta sen jälkeen, kun niistä on päätetty.
4. Jos jäsenvaltio saa joltain toiselta jäsenvaltiolta sähköisessä muodossa olevia tietoja, sen on varmistettava, että kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille lähetetään vastausviesti. Vastausviestien on sisällettävä vastaanottoilmoitus.
5. Liitteessä XII vahvistetut tietoelementit, jotka rekisteröityjen ostajien, rekisteröityjen huutokauppojen tai muiden jäsenvaltioiden hyväksymien elinten tai henkilöiden on yhteisön sääntöjen mukaisesti kirjattava myynti-ilmoituksiinsa, ovat pakollisia myös jäsenvaltioiden välisessä tietojenvaihdossa.
6. Jäsenvaltioiden on
a)
varmistettava, että tämän luvun mukaisesti saadut tiedot tallennetaan tietokoneella luettavassa muodossa ja säilytetään turvallisesti tietokonepohjaisissa tietokannoissa vähintään kolmen vuoden ajan;
b)
toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että näitä tietoja käytetään yksinomaan virallisiin tarkoituksiin; ja
c)
toteutettava tarvittavat tekniset toimenpiteet tietojen suojaamiseksi vahingossa tapahtuvalta tai laittomalta tuhoamiselta, vahingossa tapahtuvalta häviämiseltä, vahingoittumiselta, jakelulta tai luvattomalta käytöltä.
7. Kaikkien tämän luvun soveltamisalaan kuuluvien tietojen lähettämisestä, vastaanottamisesta, hallinnoinnista ja käsittelystä on kussakin jäsenvaltiossa vastuussa valvonta-asetuksen 5 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu yksi viranomainen.
8. Jäsenvaltioiden on vaihdettava 7 kohdassa tarkoitettua viranomaista koskevat yhteystiedot ja annettava ne tiedoksi komissiolle ja sen nimeämälle elimelle kolmen kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta.
9. Kaikki 7 ja 8 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin tehdyt muutokset on annettava tiedoksi komissiolle, sen nimeämälle elimelle ja muille jäsenvaltioille ennen muutosten voimaantuloa.
10. Jäsenvaltiot päättävät sellaisten myynti-ilmoitusten muodosta, joita ei tarvitse täyttää ja toimittaa sähköisesti. Tällaisten myynti-ilmoitusten on sisällettävä vähintään valvonta-asetuksen 64 artiklan 1 kohdassa säädetyt tiedot.
V OSASTO
TARKKAILU
I LUKU
Tarkkailuraportit
92 artikla
Tarkkailuraporttiin kirjattavat tiedot
1. Valvonta-asetuksen 71 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut tarkkailuraportit on laadittava tämän asetuksen liitteen XXIII mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on tallennettava tarkkailuraporttiinsa sisältyvät tiedot valvonta-asetuksen 78 artiklassa tarkoitettuun sähköiseen tietokantaan ja vahvistettava tämän asetuksen liitteessä XXIV olevassa 2 kohdassa tarkoitetut toiminnot. Liitteessä XXIII vahvistetaan tiedot, jotka tähän tietokantaan on vähintään tallennettava. Paperimuodossa olevat tarkkailuraportit voidaan myös skannata tietokantaan.
3. Raporttitiedot on säilytettävä tietokannassa vähintään kolmen vuoden ajan.
4. Lippujäsenvaltion on 1 kohdassa tarkoitetun tarkkailuraportin saatuaan mahdollisimman pian aloitettava tarkkailuraportissa viitattujen kalastusalustensa toimintaa koskeva tutkimus.
5. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan rajoittamatta sellaisten alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen, joiden sopimuspuoli Euroopan unioni on, hyväksymien sääntöjen soveltamista.
II LUKU
Valvonnasta vastaavat tarkkailijat
93 artikla
Valvonnasta vastaavia tarkkailijoita koskevat yleiset säännöt
1. Tarkkailijaohjelman soveltamista varten valituilla EU:n kalastusaluksilla on oltava vähintään yksi valvonnasta vastaava tarkkailija ohjelmassa vahvistetun ajanjakson ajan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta alueellisen kalastuksenhoitojärjestön vahvistamien tai kolmannen maan kanssa sovittujen erityisten sääntöjen soveltamista.
2. Jäsenvaltioiden on nimettävä valvonnasta vastaavat tarkkailijat ja varmistettava, että nämä pystyvät hoitamaan tehtävänsä. Jäsenvaltioiden on varmistettava erityisesti valvonnasta vastaavien tarkkailijoiden siirtyminen kyseiselle EU:n kalastusalukselle ja sieltä pois.
3. Valvonnasta vastaavat tarkkailijat eivät saa suorittaa muita kuin valvonta-asetuksen 73 artiklassa ja tämän asetuksen 95 artiklassa vahvistettuja tehtäviä, jollei muita tehtäviä suoriteta valvonnasta vastaavia Euroopan unionin tarkkailijoita koskevan ohjelman mukaisesti tai osana alueellisen kalastuksenhoitojärjestön soveltamisalaan kuuluvaa tai kolmannen maan kanssa tehdyn kahdenvälisen sopimuksen yhteydessä vahvistettua tarkkailijaohjelmaa.
4. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että valvonnasta vastaavilla tarkkailijoilla on tehtäviensä suorittamista varten käytettävissä kalastusaluksen viestintäjärjestelmästä riippumaton viestintäväline.
5. Nämä säännöt eivät kuitenkaan vaikuta kalastusaluksen päällikön toimivaltaan vastata yksin aluksen toimista.
94 artikla
Valvonnasta vastaavien tarkkailijoiden riippumattomuus
Jotta valvonnasta vastaavat tarkkailijat olisivat valvonta-asetuksen 73 artiklan 2 kohdan mukaisesti EU:n kalastusaluksen omistajasta, liikenteenharjoittajasta, päälliköstä ja miehistön jäsenistä riippumattomia, he eivät saa olla
-
EU:n kalastusaluksen päällikön tai miehistön jäsenen sukulaisia tai näiden palveluksessa eivätkä sen EU:n kalastusaluksen, jolle heidät on nimetty tarkkailijoiksi, päällikön, omistajan tai liikenteenharjoittajan edustajan sukulaisia tai näiden palveluksessa,
-
päällikön, miehistön jäsenen tai EU:n kalastusaluksen, jolle heidät on nimetty tarkkailijoiksi, päällikön, omistajan tai liikenteenharjoittajan edustajan valvoman yrityksen palveluksessa.
95 artikla
Valvonnasta vastaavien tarkkailijoiden tehtävät
1. Valvonnasta vastaavien tarkkailijoiden on tarkistettava asiaankuuluvat asiakirjat ja pidettävä kirjaa sen EU:n kalastusaluksen kalastustoiminnasta, jolle he ovat nousseet, liitteessä XXV olevan luettelon mukaisesti.
2. EU:n kalastusaluksella olevien valvonnasta vastaavien tarkkailijoiden on tarvittaessa tiedotettava havainnoistaan virkamiehille, jotka aikovat tarkastaa kyseisen kalastusaluksen saapuessaan alukselle. Aiheellisissa tapauksissa ja jos EU:n kalastusaluksella on siihen tarvittava tila, tämän tiedottamisen on tapahduttava suljetussa kokouksessa.
3. Valvonnasta vastaavien tarkkailijoiden on laadittava valvonta-asetuksen 73 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu raportti liitteessä XXVI olevan mallin mukaisesti. Heidän on toimitettava kyseinen raportti viipymättä ja joka tapauksessa 30 päivän kuluessa tehtävänsä suorittamisesta omille viranomaisilleen ja lippujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Valvonnasta vastaavien tarkkailijoiden toimivaltaisten viranomaisten on pyynnöstä asetettava raportti rannikkojäsenvaltion, komission tai sen nimeämän elimen saataville. Muiden jäsenvaltioiden saataville asetetuissa raportin jäljennöksissä ei saa mainita pyyntipaikkoja kalastustoimien aloittamis- ja päättämissijaintien osalta, mutta niissä voidaan mainita lajikohtaiset päivittäiset kokonaissaaliit kilogrammoina elopainoa ja ICES-alue tai tarvittaessa muu alue.
96 artikla
Pilottihankkeet
Unioni voi myöntää rahoitustukea valvonnasta vastaavia tarkkailijoita koskevien pilottihankkeiden toteuttamiseksi asetuksen (EY) N:o 861/2006 8 artiklan a alakohdan iii alakohdan mukaisesti.
VI OSASTO
TARKASTUS
I LUKU
Tarkastusten suorittaminen
1 Jakso
Yleiset säännökset
97 artikla
Tarkastusten tekemiseen maissa ja merellä valtuutetut virkamiehet
1. Valvonta-asetuksen 74 artiklassa tarkoitettujen tarkastusten suorittamisesta vastaavien virkamiesten on oltava jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä. Tätä varten jäsenvaltioiden on annettava virkamiehilleen henkilöstökortti, josta ilmenevät heidän henkilöllisyytensä ja virkatehtävänsä. Virkamiesten on pidettävä henkilöstökortti mukaan tehtäväänsä suorittaessaan ja esitettävä se viipymättä tarkastuksen alkaessa.
2. Jäsenvaltioiden on annettava virkamiehilleen riittävät valtuudet tämän asetuksen mukaisten valvonta-, tarkastus- ja täytäntöönpanotehtävien hoitamiseksi ja yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi.
98 artikla
Yleiset periaatteet
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on otettava käyttöön riskiperusteinen lähestymistapa tarkastuskohteiden valitsemiseksi kaikkien käytettävissä olevien tietojen perusteella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta monivuotisissa suunnitelmissa olevien sääntöjen soveltamista. Virkamiehet tekevät tätä lähestymistapaa noudattaen tarkastuksia tässä luvussa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on koordinoitava valvonta-, tarkastus- ja täytäntöönpanotoimiaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta monivuotisissa suunnitelmissa olevien sääntöjen soveltamista. Tätä varten jäsenvaltioiden on vahvistettava valvonta-asetuksen 46 artiklassa tarkoitetut kansalliset valvontaohjelmat ja sen 94 artiklassa tarkoitetut yhteiset valvontaohjelmat, jotka kattavat yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi tarvittavat toimet maissa ja merellä, ja pantava kyseiset ohjelmat täytäntöön.
3. Jollei riskiperusteisesta valvonta- ja täytäntöönpanostrategiasta muuta johdu, kunkin jäsenvaltion on suoritettava tarvittavat tarkastustoimet puolueettomasti voidakseen estää sellaisten kalastustuotteiden pitämisen aluksella, jälleenlaivauksen, purkamisen, siirtämisen häkkeihin tai viljelylaitoksiin, jalostamisen, kuljetuksen, varastoinnin, kaupan pitämisen ja istutuksen, jotka ovat peräisin sellaisesta kalastuksesta, joka ei ole yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen mukaista.
4. Tarkastuksia suoritettaessa on kaikin mahdollisin tavoin pyrittävä välttämään kielteiset vaikutukset tarkastettavien kalastustuotteiden hygieniaan ja laatuun.
5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden kansalliset kalastustietojärjestelmät mahdollistavat suoran sähköisen tiedonvaihdon satamavaltion suorittamista tarkastuksista muiden jäsenvaltioiden, komission ja tarvittaessa sen nimeämän elimen kanssa valvonta-asetuksen 111 artiklan mukaisesti.
99 artikla
Virkamiesten tehtävät ennen tarkastusta
Virkamiesten on ennen tarkastusta kerättävä kaikki saatavilla olevat aiheelliset tiedot, muun muassa seuraavat:
a)
kalastuslisenssit ja -luvat;
b)
kyseiseen kalastusmatkaan liittyvät VMS-tiedot;
c)
ilmavalvonta ja muut havainnot;
d)
aiemmat tarkastustiedot ja lippujäsenvaltion verkkosivuston suojatussa osiossa kyseisen EU:n kalastusaluksen osalta saatavilla olevat tiedot.
100 artikla
Tarkastusten tekemiseen valtuutettujen virkamiesten tehtävät
1. Tarkastusten tekemiseen valtuutettujen virkamiesten on tarkistettava ja kirjattava liitteessä XXVII olevassa tarkastusraporttia koskevassa asianmukaisessa tarkastusmoduulissa määritellyt asiaa koskevat tiedot. Tätä varten he voivat ottaa kuvia ja tehdä video- ja ääninauhoituksia kansallisen lainsäädännön mukaisesti sekä tarvittaessa ottaa näytteitä.
2. Virkamiehet eivät saa estää toimijoita olemasta yhteydessä lippuvaltion toimivaltaisiin viranomaisiin tarkastustoimien aikana.
3. Virkamiesten on otettava huomioon kaikki tarkastettavalla kalastusaluksella olevan valvonnasta vastaavan tarkkailijan tämän asetuksen 95 artiklan 2 kohdan mukaisesti antamat tiedot.
4. Kun tarkastus on suoritettu, virkamiesten on tarvittaessa annettava toimijoille tietoja vallitsevien olosuhteiden kannalta olennaisista kalastusasetuksista.
5. Virkamiesten on poistuttava kalastusalukselta tai tarkastetuista tiloista mahdollisimman pian tarkastuksen suorittamisen jälkeen, jollei ilmeisestä rikkomuksesta ole saatu näyttöä.
101 artikla
Jäsenvaltioiden, komission ja Euroopan kalastuksenvalvontaviraston velvollisuudet
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten sekä tarvittaessa komission ja Euroopan kalastuksenvalvontaviraston on varmistettava, että niiden virkamiehet ovat kohteliaita ja hienovaraisia ja suorittavat tarkastukset ammattimaisesti ja moitteettomasti.
2. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on otettava käyttöön menettelyt sen varmistamiseksi, että toimijoiden kyseisten virkamiesten suorittamista tarkastuksista tekemät valitukset tutkitaan puolueettomasti ja perusteellisesti kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
3. Rannikkojäsenvaltiot voivat kutsua, edellyttäen että kalastusaluksen lippujäsenvaltion kanssa on sovittu asianmukaisista järjestelyistä, kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten virkamiehiä osallistumaan kyseisen jäsenvaltion kalastusalusten tarkastuksiin, kun kyseiset alukset ovat rannikkojäsenvaltion vesillä tai purkavat saalistaan sen satamissa.
2 Jakso
Tarkastukset merellä
102 artikla
Merellä tehtäviä tarkastuksia koskevat yleiset säännökset
1. Jokaisen valvonnassa, myös tarkkailussa, käytettävän aluksen on oltava selvästi näkyvillä olevan viirin tai liitteessä XXVIII esitetyn tunnuksen alla.
2. Tarkastuksia tekevien virkamiesten siirtymistä helpottavassa yhteysaluksessa on oltava vastaava lippu tai viiri, jonka koko on asianmukainen yhteysaluksen omaan lippuun tai viiriin verrattuna, sen osoittamiseksi, että alus osallistuu kalastuksentarkastustehtäviin.
3. Tarkastusaluksista vastaavien henkilöiden on otettava asianmukaisesti huomioon merellä tapahtuvien yhteentörmäysten ehkäisemistä koskevien kansainvälisten määräysten mukaiset säännöt, joita sovelletaan merenkulkuun ja turvallisen matkan päässä liikkumiseen kalastusaluksista.
103 artikla
Kalastusaluksille nouseminen merellä
1. Tarkastuksen tekemisestä vastaavien virkamiesten on varmistettava, ettei aluksella toteuteta mitään toimia, jotka voisivat vaarantaa kalastusaluksen tai sen miehistön turvallisuuden.
2. Virkamiehet eivät saa vaatia tarkastettavan aluksen, jolle noustaan tai jolta poistutaan, päällikköä pysähtymään tai tekemään ohjausliikkeitä kalastustoiminnan ollessa kesken taikka lopettamaan pyydysten laskemista tai nostamista. Virkamiehet voivat kuitenkin vaatia keskeyttämään pyydyksen laskemisen tai lykkäämään sitä turvallisen alukselle nousemisen tai sieltä poistumisen varmistamiseksi kunnes he ovat nousseet alukselle tai poistuneet siltä. Alukselle nousemisen yhteydessä tällainen viivytys ei saa kestää kauempaa kuin 30 minuuttia siitä, kun virkamiehet ovat nousseet kalastusalukselle, paitsi jos on havaittu rikkominen. Tämä säännös ei vaikuta virkamiesten mahdollisuuteen vaatia pyydyksen nostamista tarkastusta varten.
104 artikla
Toiminta aluksella
1. Tarkastusta tehdessään virkamiesten on tarkistettava ja kirjattava kaikki tämän asetuksen liitteessä XXVII olevassa tarkastusraporttia koskevassa moduulissa vahvistetut asiaa koskevat tiedot.
2. Virkamiehet voivat vaatia aluksen päällikköä nostamaan pyydyksen tarkastusta varten.
3. Tarkastusryhmiin kuuluu yleensä kaksi virkamiestä. Tarvittaessa tarkastusryhmiin voidaan liittää lisää virkamiehiä.
4. Tarkastus ei saa kestää yli neljää tuntia tai pidempään kuin verkon nostaminen ja tarkastus sekä saaliiden tarkastus kestävät, jos niihin kuluu yli neljä tuntia. Tätä aikarajaa ei sovelleta, jos havaitaan ilmeinen rikkomus tai jos virkamiehet tarvitsevat tarkempia tietoja.
5. Jos havaitaan ilmeinen rikkomus, pyydyksen tai kalastusaluksen mihin tahansa osaan, kalastustuotteiden säiliöt ja säilytystilat mukaan luettuina, voidaan kiinnittää pysyvästi tunnisteita tai sinettejä ja virkamies voi / virkamiehet voivat olla aluksella siihen asti, kun kaikki ilmeiseen rikkomukseen liittyvän todistusaineiston turvaamiseksi ja säilyttämiseksi tarvittavat aiheelliset toimenpiteet saatetaan päätökseen.
3 Jakso
Tarkastukset satamissa
105 artikla
Tarkastuksen valmistelu
1. Rajoittamatta erityisissä valvonta- ja tarkastusohjelmissa sekä asetuksen (EY) N:o 1005/2008 9 artiklassa määriteltyjen ohjeiden soveltamista kalastusalus on tarkastettava satamassa tai saaliin purkamisen yhteydessä seuraavissa tapauksissa:
a)
rutiininomaisesti sovellettaessa riskinhallintaan perustuvaa otantamenetelmää; tai
b)
jos alusta epäillään yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamatta jättämisestä.
2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ja rajoittamatta tämän asetuksen 106 artiklan 2 kohdan viimeisen virkkeen soveltamista jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että sen virkamiehet ovat vastassa tarkastettavaa kalastusalusta tämän saapuessa satamaan.
3. Edellä oleva 1 kohta ei estä jäsenvaltioita suorittamasta satunnaistarkastuksia.
106 artikla
Tarkastukset satamissa
1. Tarkastuksia tehdessään virkamiesten on tarkistettava ja kirjattava kaikki tämän asetuksen liitteessä XXVII olevassa asianomaisessa tarkastusraportin moduulissa luetellut asiaa koskevat tiedot. Virkamiesten on otettava asianmukaisesti huomioon tarkastettuun kalastusalukseen sovellettavat erityisvaatimukset ja erityisesti monivuotisten suunnitelmien asiaa koskevat säännöt.
2. Purkamista koskevan tarkastuksen yhteydessä virkamiesten on valvottava koko purkamisprosessia kyseisen toimen alusta sen loppuun asti. Kalastustuotteiden purkamista koskevaan ennakkoilmoitukseen lajikohtaisesti merkittyjen määrien, kalastuspäiväkirjaan lajikohtaisesti merkittyjen määrien ja purettujen tai jälleenlaivattujen lajikohtaisten määrien välillä on tapauksen mukaan tehtävä ristiintarkastus. Tämä säännös ei estä tarkastuksen suorittamista purkamistoimen alkamisen jälkeen.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kalastustoimien ja kalastustuotteiden jatkokäsittelyn yhteydessä käytetyt tilat tarkastetaan ja että niitä valvotaan tehokkaasti.
107 artikla
Tiettyjen pelagisten lajien saaliiden purkamista koskevat tarkastukset
Tämän asetuksen 2 jakson II luvun IV osastossa tarkoitettuja sillin, makrillin ja piikkimakrillin saaliita purettaessa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että vähintään 15 prosenttia kyseisten purettujen kalojen määristä ja vähintään 10 prosenttia kyseisten kalojen puretuista saaliista tarkastetaan.
4 Jakso
Kuljetuksia koskevat tarkastukset
108 artikla
Yleiset periaatteet
1. Kuljetuksia koskevat tarkastukset voidaan tehdä milloin tahansa ja missä tahansa purkamispaikan ja kalastustuotteiden myynti- tai jalostuspaikkaan saapumisen välillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta monivuotisissa suunnitelmissa olevien sääntöjen soveltamista. Tarkastusten yhteydessä on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tarkastettujen kalastustuotteiden kylmäketjun jatkumisen varmistamiseksi.
2. Kuljetuksia koskevaan tarkastukseen on kuuluttava mahdollisuuksien mukaan kuljetettujen tuotteiden fyysinen tarkastus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta monivuotisissa suunnitelmissa, kansallisissa valvontaohjelmissa tai erityisissä valvonta- ja tarkastusohjelmissa olevien sääntöjen soveltamista.
3. Kuljetettujen kalastustuotteiden fyysisessä tarkastuksessa on otettava edustava näyte kuljetetun erän tai kuljetettujen erien eri osista.
4. Kuljetuksia koskevia tarkastuksia tehdessään virkamiesten on tarkistettava ja kirjattava kaikki valvonta-asetuksen 68 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut sekä tämän asetuksen liitteessä XXVII olevassa raporttimoduulissa vahvistetut asiaa koskevat tiedot. Tämän lisäksi on varmistettava, että kuljetettujen kalastustuotteiden määrät vastaavat kuljetusasiakirjaan merkittyjä tietoja.
109 artikla
Sinetöidyt kulkuneuvot
1. Jos kulkuneuvo tai säiliö on sinetöity rahdin käsittelyn välttämiseksi, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että sinettien sarjanumerot on merkitty kuljetusasiakirjaan. Virkamiesten on tarkastettava, että sinetit ovat ehjiä ja että niiden sarjanumerot vastaavat kuljetusasiakirjassa olevia tietoja.
2. Jos sinetit poistetaan rahdin tarkastuksen helpottamiseksi ennen sen saapumista lopulliseen määräpaikkaan, virkamiesten on korvattava alkuperäinen sinetti uudella sinetillä, kirjattava sinettiä koskevat tiedot kuljetusasiakirjaan ja esitettävä alkuperäisen sinetin poistamiseen johtaneet syyt.
5 Jakso
Markkinoilla tehtävät tarkastukset
110 artikla
Yleiset periaatteet
Virkamiesten on tarkistettava ja kirjattava kaikki tämän asetuksen liitteessä XXVII olevassa asianomaisessa tarkastusmoduulissa luetellut asiaankuuluvat tiedot tehdessään tarkastuksia kylmävarastoissa, tukku- ja vähittäismarkkinoilla, ravintoloissa tai muissa tiloissa, joissa kalaa varastoidaan ja/tai myydään saaliin purkamisen jälkeen.
111 artikla
Muut menetelmät ja tekniikat
Liitteessä XXVII lueteltujen tietojen ohella jäsenvaltiot voivat hyödyntää käytettävissään olevia menetelmiä ja tekniikoita kalastustuotteiden, niiden lähteen tai alkuperän sekä toimittajien ja pyyntialusten tai tuotantoyksiköiden tunnistamiseksi ja varmentamiseksi.
112 artikla
Markkinoilta poistettujen kalastustuotteiden valvonta
Virkamiesten on varmistettava, että myynnistä neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 (32) 17 artiklan mukaisesti poistetut kalastustuotteet hävitetään komission asetuksen (EY) N:o 2493/2001 (33) säännösten mukaisesti.
II LUKU
Toimijoiden tehtävät
113 artikla
Toimijoiden yleiset velvollisuudet
1. Kaikki jonkin jäsenvaltion lainkäyttövallan alaisina toimivat toimijat voidaan tarkastaa sen varmistamiseksi, että ne noudattavat yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen mukaisia velvollisuuksiaan.
2. Kaikkien toimijoiden, joille tarkastus tehdään, on
a)
helpotettava virkamiesten työtä ja annettava näille pyynnöstä sellaiset kalastustoimia koskevat tarvittavat tiedot ja asiakirjat, mahdollisuuksien mukaan myös jäljennökset niistä, tai pääsy asiaa koskeviin tietokantoihin, jotka on täytettävä tai joita on säilytettävä sähköisessä tai paperimuodossa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen mukaisesti;
b)
helpotettava pääsyä alusten, tilojen ja kulkuneuvojen kaikkiin osiin, mukaan luettuina kalastus- ja jalostustoimien yhteydessä tai osana käytetyt ilma- ja ilmatyynyalukset;
c)
varmistettava virkamiesten turvallisuus kaikkina aikoina ja avustettava virkamiehiä aktiivisesti, kun he suorittavat tarkastustehtäviään, ja tehtävä heidän kanssaan yhteistyötä;
d)
oltava estämättä virkamiehiä suorittamasta tehtäviään tai oltava uhkailematta tai häiritsemättä heitä, kun he suorittavat tehtäviään, oltava yllyttämättä muita henkilöitä tällaiseen käyttäytymiseen ja estettävä muilta henkilöiltä tällainen käyttäytyminen virkamiehiä kohtaan;
e)
mahdollisuuksien mukaan tarjottava käyttöön suljettu kokoustila, jotta valvonnasta vastaava tarkkailija voi kertoa virkamiehille havainnoistaan tämän asetuksen 95 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
114 artikla
Alusten päälliköiden velvollisuudet tarkastusten aikana
1. Tarkastuksen kohteena olevan kalastusaluksen päällikön tai tämän edustajan on
a)
helpotettava virkamiesten turvallista ja ripeää alukselle nousemista hyvän merenkulkutavan mukaisesti, kun alukselle annetaan kansainvälisen viestikirjan mukainen viesti tai kun alus tai helikopteri, jolla virkamiestä kuljetetaan, on ilmoittanut radion välityksellä aikomuksesta nousta alukselle;
b)
tarjottava käyttöön liitteen XXIX vaatimuksia vastaavat laskuportaat helpottaakseen turvallista ja vaivatonta alukseen nousemista, jos se edellyttää yli 1,5 metrin kiipeämistä;
c)
avustettava virkamiehiä, kun he suorittavat tarkastustehtäviään, jos tällaista apua pyydetään ja se on kohtuullista;
d)
annettava virkamiesten olla yhteydessä lippuvaltion, rannikkovaltion ja tarkastuksen suorittavan valtion viranomaisiin;
e)
ilmoitettava virkamiehille erityisistä turvallisuutta vaarantavista tekijöistä kalastusaluksilla;
f)
annettava virkamiehille mahdollisuus tutustua kaikkiin aluksen alueisiin, kaikkiin jalostettuihin tai jalostamattomiin saaliisiin, kaikkiin pyydyksiin sekä kaikkiin asiaan kuuluviin tietoihin ja asiakirjoihin;
g)
helpotettava virkamiesten turvallista alukselta poistumista tarkastuksen tekemisen jälkeen.
2. Alusten päälliköitä ei saa vaatia paljastamaan kaupallisesti arkaluontoista tietoa avoimilla radiokanavilla.
III LUKU
Tarkastusraportti
115 artikla
Tarkastusraportteja koskevat yleiset säännöt
1. Valvonta-asetuksen 76 artiklassa tarkoitettujen tarkastusraporttien on sisällettävä liitteessä XXVII olevassa asianomaisessa moduulissa luetellut asiaa koskevat tiedot, sanotun kuitenkaan rajoittamatta alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vahvistamien erityisten sääntöjen soveltamista. Virkamiesten on laadittava raportit tarkastuksen aikana tai mahdollisimman pian tarkastuksen tekemisen jälkeen.
2. Jos tarkastuksen aikana havaitaan ilmeinen rikkomus, tarkastusraporttiin on sisällytettävä oikeudelliset ja aineelliset näkökohdat sekä kaikki muut rikkomusta koskevat merkitykselliset tiedot. Jos tarkastuksen aikana havaitaan useita rikkomuksia, kutakin rikkomusta koskevat merkitykselliset tiedot on kirjattava tarkastusraporttiin.
3. Virkamiesten on tarkastuksen päättyessä annettava havaintonsa tiedoksi tarkastetusta kalastusaluksesta, kulkuneuvosta, ilma-aluksesta, ilmatyynyaluksesta tai tiloista vastaavalle luonnolliselle henkilölle, jäljempänä ’toimija’. Toimijalla on oltava mahdollisuus esittää huomautuksia tarkastuksesta ja siinä tehdyistä havainnoista. Toimijan huomiot on kirjattava tarkastusraporttiin. Jos virkamiehet eivät puhu samaa kieltä kuin tarkastettu toimija, heidän on toteutettava aiheelliset toimenpiteet, jotta heidän havaintonsa ymmärrettäisiin.
4. Tarvittaessa toimijan on voitava ottaa yhteyttä edustajaansa tai lippujäsenvaltion toimivaltaisiin viranomaisiin, jos tarkastuksen tulosten ja niiden perusteella laadittavan raportin ymmärtämisessä esiintyy huomattavia vaikeuksia.
5. Jäsenvaltiot ja komissio vahvistavat yhteistyössä valvonta-asetuksen 76 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun sähköisen toimitusmuodon.
116 artikla
Tarkastusraporttien laatiminen
1. Jos tarkastusraportti laaditaan manuaalisesti paperimuotoisena, sen on oltava helposti luettavissa, pysyvällä tavalla laadittu, ja havaintojen on oltava selkeästi kirjattuja. Mitään raportin merkintöjä ei saa poistaa eikä muuttaa. Jos manuaalisesti laaditussa raportissa on virhe, virheellinen merkintä on viivattava siististi yli ja asianomaisen virkamiehen on merkittävä kohtaan nimikirjaimensa.
2. Tarkastuksesta vastaavan virkamiehen on allekirjoitettava raportti. Toimijaa on pyydettävä allekirjoittamaan raportti. Allekirjoituksellaan hän kuittaa raportin vastaanotetuksi, eikä sitä saa pitää osoituksena raportin sisällön hyväksymisestä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimijan kansallisen lainsäädännön soveltamista.
3. Virkamiehet voivat laatia tämän asetuksen 115 artiklassa tarkoitetut tarkastusraportit sähköisesti.
117 artikla
Tarkastusraportin jäljennös
Tämän asetuksen 116 artiklassa tarkoitetun tarkastusraportin jäljennös on lähetettävä toimijalle 15 työpäivän kuluessa tarkastuksen päättymisestä ja sen jäsenvaltion, jonka suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan tarkastusalue kuuluu, kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Jos havaitaan rikkomus, raportin julkistamiseen on sovellettava kyseisen jäsenvaltion tietosuojalainsäädäntöä.
IV LUKU
Sähköinen tietokanta
118 artikla
Sähköinen tietokanta
1. Jäsenvaltioiden on sisällytettävä kansallisiin valvontaohjelmiinsa menettelyt, joita niiden virkamiehet soveltavat tallentaessaan paperimuodossa olevia tai sähköisiä valvontaraportteja. Raportit on tallennettava valvonta-asetuksen 78 artiklassa tarkoitettuun sähköiseen tietokantaan, ja niiden osalta on vahvistettava tämän asetuksen liitteessä XXIV olevassa 2 kohdassa tarkoitetut toiminnot. Sähköiseen tietokantaan on tallennettava vähintään tämän asetuksen 115 artiklan 1 kohdan mukaisesti kirjatut tiedot sekä liitteessä XXVII mainitut pakolliset tiedot. Paperimuodossa olevat raportit on myös skannattava tietokantaan.
2. Tietokannan on oltava komission ja sen nimeämän elimen käyttävissä valvonta-asetuksen 114, 115 ja 116 artiklassa kuvattujen menettelyjen mukaisesti. Myös muilla jäsenvaltioilla on oltava mahdollisuus käyttää tietokannan olennaisia tietoja yhteiskäyttösuunnitelman puitteissa.
3. Tarkastusraportteja koskevat tiedot on säilytettävä tietokannassa vähintään kolmen vuoden ajan.
V LUKU
Unionin tarkastajat
119 artikla
Unionin tarkastajien ilmoittaminen
1. Jäsenvaltioiden ja Euroopan kalastuksenvalvontaviraston on ilmoitettava komissiolle sähköisesti kolmen kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta niiden virkamiesten nimet, jotka on tarkoitus lisätä valvonta-asetuksen 79 artiklassa tarkoitettujen unionin tarkastajien luetteloon.
2. Luetteloon lisättävien virkamiesten on täytettävä seuraavat ominaisuudet:
a)
heillä on kattava kokemus kalastusalan valvonnasta ja tarkastuksista;
b)
he tuntevat Euroopan unionin kalastusalan lainsäädännön perusteellisesti;
c)
heillä on jonkin Euroopan unionin virallisen kielen perusteellinen taito ja toisen virallisen kielen tyydyttävä taito;
d)
heillä on terveydelliset edellytykset tehtäviensä hoitamiseksi;
e)
he ovat tarkoituksenmukaisissa tapauksissa saaneet tarvittavan meriturvallisuuskoulutuksen.
120 artikla
Unionin tarkastajien luettelo
1. Komissio laatii jäsenvaltioiden ja Euroopan kalastuksenvalvontaviraston ilmoitusten perusteella luettelon unionin tarkastajista kuuden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta.
2. Alustavan luettelon laatimisen jälkeen jäsenvaltioiden ja Euroopan kalastuksenvalvontaviraston on ilmoitettava komissiolle kunkin vuoden lokakuuhun mennessä mahdollisista muutoksista, joita ne haluavat tehdä seuraavan kalenterivuoden luetteloon. Komissio muuttaa luetteloa vastaavasti kunkin vuoden 31 päivään joulukuuta mennessä.
3. Luettelo ja siihen tehdyt muutokset on julkaistava Euroopan kalastuksenvalvontaviraston virallisella verkkosivustolla.
121 artikla
Unionin tarkastajien ilmoittaminen alueellisille kalastuksenhoitojärjestöille
Komission nimeämän elimen on toimitettava niiden unionin tarkastajien luettelo, jotka tekevät tarkastuksia alueellisen kalastuksenhoitojärjestön yhteydessä, kyseisen järjestön sihteeristölle.
122 artikla
Unionin tarkastajien valtuudet ja tehtävät
1. Unionin tarkastajien on tehtäviään suorittaessaan noudatettava Euroopan unionin lainsäädäntöä ja soveltuvin osin sen jäsenvaltion kansallista lainsäädäntöä, jossa tarkastus tehdään, tai jos tarkastus tehdään EU:n vesien ulkopuolella, tarkastettavan kalastusaluksen lippujäsenvaltion kansallista lainsäädäntöä ja asiaa koskevia kansainvälisiä sääntöjä.
2. Unionin tarkastajien on esitettävä henkilöstökortti, josta ilmenevät heidän henkilöllisyytensä ja virkatehtävänsä. Tarkastajien on tässä tarkoituksessa esitettävä komission tai Euroopan kalastuksenvalvontaviraston antama asiakirja, josta heidän henkilöllisyytensä ja virka-asemansa käyvät ilmi.
3. Jäsenvaltioiden on helpotettava unionin tarkastajien tehtävien suorittamista ja tarpeen mukaan avustettava heitä, kun he suorittavat tehtäviään.
4. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa unionin tarkastajien avustaa kansallisia tarkastajia näiden suorittaessa tehtäviään.
5. Tämän asetuksen 113 ja 114 artiklaa sovelletaan vastaavasti.
123 artikla
Raportit
1. Unionin tarkastajien on esitettävä sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jonka vesillä tarkastus tehtiin, tai jos tarkastus tehtiin EU:n vesien ulkopuolella, tarkastetun kalastusaluksen lippujäsenvaltiolle, ja Euroopan kalastuksenvalvontavirastolle tarkastustoimistaan päivittäinen yhteenveto, johon sisältyy kunkin tarkastetun kalastusaluksen tai apuveneen nimi ja tunnistenumero sekä suoritetun tarkastuksen tyyppi.
2. Jos unionin tarkastajat havaitsevat tarkastuksen aikana rikkomuksen, heidän on toimitettava välittömästi rannikkojäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille tai, jos tarkastus tehtiin EU:n vesien ulkopuolella, tarkastetun kalastusaluksen lippuvaltiolle ja Euroopan kalastuksenvalvontavirastolle tarkastusraportin tiivistelmä. Tällaisessa tiivistelmässä on ilmoitettava vähintään tarkastuspäivä ja -paikka, tarkastusaluksen tunnistetiedot, tarkastetun aluksen tunnistetiedot ja havaitun rikkomuksen tyyppi.
3. Unionin tarkastajien on toimitettava jäljennös täydellisestä tarkastusraportista, johon on kirjattu liitteessä XXVII olevassa asianomaisessa tarkastusraporttimoduulissa vahvistetut asiaa koskevat tiedot, tarkastetun kalastusaluksen tai apuveneen lippuvaltion tai sen jäsenvaltion, jonka vesillä tarkastus tehtiin, toimivaltaisille viranomaisille seitsemän päivän kuluessa tarkastuspäivästä. Jos unionin tarkastajat ovat havainneet rikkomuksen, jäljennös täydellisestä tarkastusraportista on toimitettava myös Euroopan kalastuksenvalvontavirastolle.
4. Tässä artiklassa tarkoitetut päivittäiset raportit ja tarkastusraportit on toimitettava pyynnöstä komissiolle.
124 artikla
Raporttien jatkotoimet
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava unionin tarkastajien tämän asetuksen 123 mukaisesti toimittamien raporttien perusteella vastaavanlaisia toimia kuin omien virkamiestensä laatimien raporttien perusteella.
2. Unionin tarkastajan nimenneen jäsenvaltion taikka tarvittaessa komission tai Euroopan kalastuksenvalvontaviraston on oikeudellisten ja hallinnollisten menettelyjen helpottamiseksi toimittava yhteistyössä sen jäsenvaltion kanssa, joka toteuttaa toimia unionin tarkastajan toimittaman raportin perusteella.
3. Unionin tarkastajan on pyynnöstä avustettava ja todistettava minkä tahansa jäsenvaltion aloittamassa rikkomusmenettelyssä.
VII OSASTO
TÄYTÄNTÖÖNPANO
VAKAVIA RIKKOMUKSIA KOSKEVA PISTEYTYSJÄRJESTELMÄ
125 artikla
Vakavia rikkomuksia koskevan pisteytysjärjestelmän käyttöönotto ja toiminta
Kunkin jäsenvaltion on nimettävä toimivaltainen viranomainen, joka vastaa seuraavista tehtävistä:
a)
valvonta-asetuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vakavia rikkomuksia koskevan pisteytysjärjestelmän käyttöönotto;
b)
asianmukaisen pistemäärän määrääminen kalastuslisenssin haltijalle;
c)
kalastusaluksen pistemäärän siirtäminen uudelle kalastuslisenssin haltijalle heti, kun kalastusalus on myyty, siirretty tai se vaihtaa muutoin omistajaa; ja
d)
kunkin kalastuslisenssin haltijalle määrätyn tai siirretyn pistemäärän kirjaaminen.
126 artikla
Pisteiden määrääminen
1. Lippujäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on määrättävä asianomaisen kalastusaluksen kalastuslisenssin haltijalle vakavien rikkomusten seurauksena annettava pistemäärä liitteen XXX mukaisesti.
2. Jos yhden tarkastuksen aikana havaitaan, että sama luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka on kalastuslisenssin haltija, on syyllistynyt kahteen tai useampaan vakavaan rikkomukseen, kustakin vakavasta rikkomuksesta on määrättävä 1 kohdassa tarkoitetulle kalastuslisenssin haltijalle enintään 12 pistettä.
3. Kalastuslisenssin haltijalle on ilmoitettava tälle määrätyistä pisteistä.
4. Pisteet määrätään kalastuslisenssin haltijalle pisteiden määräämistä koskevassa päätöksessä vahvistettuna päivänä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei muutoksenhakumenettelyn lykkäävää vaikutusta koskevien kansallisten sääntöjen soveltaminen heikennä pistejärjestelmän tehokkuutta.
5. Jos vakava rikkomus havaitaan muussa jäsenvaltiossa kuin lippujäsenvaltiossa, tämän asetuksen 125 artiklassa tarkoitetun lippujäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on määrättävä pisteet valvonta-asetuksen 89 artiklan 4 kohdan mukaisen ilmoituksen saatuaan.
127 artikla
Päätöksistä ilmoittaminen
Jos tämän asetuksen 125 artiklan mukaisesti nimetty viranomainen on eri kuin valvonta-asetuksen 5 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu yksi viranomainen, tämän osaston mukaisesti tehdystä päätöksestä ilmoitetaan viimeksi mainitulle viranomaiselle.
128 artikla
Omistusoikeuden siirto
Jos kalastusalus asetetaan myyntiin tai sen omistusoikeus siirtyy muilla tavoin, kalastuslisenssin haltijan on ilmoitettava uudelle kalastuslisenssin haltijalle tälle siirrettävästä pistemäärästä toimivaltaisilta viranomaisilta saadulla oikeaksi todistetulla jäljennöksellä.
129 artikla
Kalastuslisenssin voimassaolon keskeyttäminen ja kalastuslisenssin pysyvä peruuttaminen
1. Jos kalastuslisenssin haltijan pisteiden kokonaismäärä on 18, 36, 54 tai 72 pistettä, kalastuslisenssin voimassaolo keskeytetään ilman eri toimenpiteitä ensimmäisen, toisen, kolmannen ja neljännen kerran valvonta-asetuksen 92 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuiksi vastaaviksi ajanjaksoiksi.
2. Jos kalastuslisenssin haltijan pisteiden kokonaismäärä on 90 pistettä, kalastuslisenssi peruutetaan ilman eri toimenpiteitä pysyvästi.
130 artikla
Kalastuslisenssin voimassaolon keskeyttämistä ja kalastuslisenssin pysyvää peruuttamista koskevat jatkotoimet
1. Jos kalastuslisenssin voimassaolo keskeytetään tai kalastuslisenssi peruutetaan pysyvästi tämän asetuksen 129 artiklan mukaisesti, lippujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on viipymättä ilmoitettava kalastuslisenssin haltijalle tämän kalastuslisenssin voimassaolon keskeyttämisestä tai kalastuslisenssin pysyvästä peruuttamisesta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen saatuaan kalastuslisenssin haltijan on varmistettava, että asianomaisen kalastusaluksen kalastustoimet lopetetaan välittömästi. Kalastuslisenssin haltijan on varmistettava, että kyseinen kalastusalus siirtyy välittömästi kotisatamaansa tai lippujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten määräämään satamaan. Pyydykset on kiinnitettävä ja varastoitava matkan aikana valvonta-asetuksen 47 artiklan mukaisesti. Kalastuslisenssin haltijan on varmistettava, että kalastusaluksella olevat saaliit käsitellään lippujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten antamien ohjeiden mukaisesti.
131 artikla
Kalastuslisenssien poistaminen niitä koskevasta luettelosta
1. Jos kalastuslisenssin voimassaolo keskeytetään tai kalastuslisenssi peruutetaan pysyvästi tämän asetuksen 129 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti, kalastusalus, johon keskeytetty tai pysyvästi peruutettu kalastuslisenssi liittyy, on luokiteltava asetuksen (EY) N:o 2371/2002 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa kansallisessa rekisterissä ilman kalastuslisenssiä olevaksi alukseksi. Kalastusalus on määriteltävä samalla tavoin myös asetuksen (EY) N:o 2371/2002 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa EU:n kalastusalusrekisterissä.
2. Tämän asetuksen 129 artiklan 2 kohdan mukainen kalastuslisenssin pysyvä peruuttaminen ei vaikuta asetuksen (EY) N:o 2371/2002 12 artiklassa tarkoitettuihin kalastuslisenssin myöntävän jäsenvaltion viitetasoihin.
3. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on viipymättä päivitettävä valvonta-asetuksen 116 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu luettelo merkitsemällä siihen kaikki määrätyt pisteet ja niistä johtuvat kalastuslisenssien voimassaolon keskeyttämiset ja kalastuslisenssien pysyvät peruuttamiset, mukaan luettuna päivämäärä, jolloin keskeyttämisiä ja peruuttamisia alettiin soveltaa ja niiden kesto.
132 artikla
Laiton kalastus aikana, jolloin kalastuslisenssin voimassaolo on keskeytetty, tai kalastuslisenssin pysyvän peruuttamisen jälkeen
1. Jos kalastusalus, jonka kalastuslisenssin voimassaolo on keskeytetty tai kalastuslisenssi on pysyvästi peruutettu tämän asetuksen 129 artiklan mukaisesti, harjoittaa kalastustoimintaa keskeytyksen aikana tai kalastuslisenssin pysyvän peruuttamisen jälkeen, toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava välittömiä täytäntöönpanotoimenpiteitä valvonta-asetuksen 91 artiklan mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu kalastusalus voidaan tarvittaessa lisätä EU:n LIS-kalastusalusten luetteloon asetuksen (EY) N:o 1005/2008 27 artiklan mukaisesti.
133 artikla
Pisteiden poistaminen
1. Jos kalastuslisenssin voimassaolo on keskeytetty tämän asetuksen 129 artiklan mukaisesti, pisteitä, joiden perusteella kalastuslisenssin voimassaolo on keskeytetty, ei poisteta. Kalastuslisenssin haltijalle määrätyt uudet pisteet lisätään olemassa oleviin pisteisiin tämän asetuksen 129 artiklan soveltamiseksi.
2. Jos pisteitä on poistettu valvonta-asetuksen 92 artiklan 4 kohdan mukaisesti, valvonta-asetuksen 92 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi kalastuslisenssin haltijan osalta katsotaan, ettei haltijan kalastuslisenssin voimassaoloa ole keskeytetty tämän asetuksen 129 artiklan mukaisesti.
3. Kerralla poistetaan kaksi pistettä, jos asianomaisen kalastusaluksen kalastuslisenssin haltijalle määrätty kokonaispistemäärä on enemmän kuin kaksi ja jos
a)
kalastusalus, jota on käytetty suoritettaessa rikkomusta, josta pisteet määrättiin, käyttää sen jälkeen VMS-järjestelmää tai kirjaa ja toimittaa kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten tiedot sähköisesti ilman, että sillä olisi tähän lain mukainen velvollisuus; tai
b)
kalastuslisenssin haltija osallistuu pisteiden määräämisen jälkeen vapaaehtoisesti tieteelliseen tutkimukseen, jolla pyritään parantamaan pyydysten valikoivuutta; tai
c)
kalastuslisenssin haltija on tuottajajärjestön jäsen ja hyväksyy tuottajajärjestön pisteiden määräämistä seuraavana vuonna laatiman kalastussuunnitelman, jonka mukaan kalastuslisenssin haltijan kalastusmahdollisuuksia vähennetään 10 prosenttia; tai
d)
kalastuslisenssin haltija osallistuu kalastukseen, johon sovelletaan ympäristömerkkijärjestelmää, jolla pyritään sertifioimaan merikalastuksesta, johon sovelletaan hyviä hoitotapoja, saatujen tuotteiden merkkejä ja lisäämään tällaisten merkkien tunnettuutta ja jossa keskitytään elollisten kalavarojen kestävään käyttöön liittyviin kysymyksiin.
Kalastusluvan haltija voi kunkin viimeistä vakavaa rikkomusta seuraavan kolmen vuoden jakson osalta käyttää yhden kerran jotakin a, b, c tai d alakohdan vaihtoehdoista vähentääkseen määrättyä pistemäärää, jos tällainen vähennys ei johda kalastuslisenssin kaikkien pisteiden poistamiseen.
4. Jos pisteet poistetaan 3 kohdan mukaisesti, kalastuslisenssin haltijalle on ilmoitettava pisteiden poistamisesta. Kalastuslisenssin haltijalle on ilmoitettava myös edelleen jäljellä oleva pistemäärä.
134 artikla
Kalastusalusten päälliköihin sovellettava pisteytysjärjestelmä
Jäsenvaltioiden on annettava valvonta-asetuksen 92 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut kalastusalusten päälliköihin sovellettavat kansalliset pisteytysjärjestelmänsä komissiolle tiedoksi kuuden kuukauden kuluttua tämän osaston soveltamispäivästä.
VIII OSASTO
TOIMENPITEET, JOILLA VARMISTETAAN, ETTÄ JÄSENVALTIOT NOUDATTAVAT YHTEISEN KALASTUSPOLITIIKAN TAVOITTEITA
I LUKU
Unionin rahoitustuen keskeyttäminen ja lakkauttaminen
135 artikla
Määritelmä
Tässä luvussa tarkoitetaan
1)
’maksulla’ mitä tahansa rahoitusosuutta, jonka komissio maksaa sen jälkeen, kun jäsenvaltio on esittänyt maksupyynnön asetuksen (EY) N:o 1198/2006 mukaisen toimintaohjelman tai asetuksen (EY) N:o 861/2006 8 artiklan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvan hankkeen toteuttamisen aikana tai sen päätyttyä;
2)
’katkaisemisella’ maksun määräajan kulumisen keskeyttämistä;
3)
’keskeyttämisellä’ tiettyyn maksupyyntöön perustuvien maksujen keskeyttämistä valvonta-asetuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaisesti;
4)
’lakkauttamisella’ asetuksen (EY) N:o 1198/2006 mukaiseen toimintaohjelmaan tai asetuksen (EY) N:o 861/2006 8 artiklan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvaan hankkeeseen liittyvän unionin rahoitusosuuden, johon sovelletaan keskeytystä, peruuttamista kokonaan tai osittain.
136 artikla
Maksun määräajan kulumisen katkaiseminen
1. Neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (34) määritelty valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä voi katkaista maksun määräajan kulumisen enintään kuudella kuukaudella, jos
a)
havaintojen perusteella YKP:n sääntöjä ei ole noudatettu; tai
b)
valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän on tehtävä lisätarkistuksia, koska hänen tietoonsa on tullut, että jäsenvaltion valvontajärjestelmässä on puutteita ja/tai että kalastukseen ja kalastustoimiin liittyviä YKP:n sääntöjä ei ole noudatettu.
2. Asianomaiselle jäsenvaltiolle on ilmoitettava kirjallisesti valvonta-asetuksen 103 artiklan 3 kohdan mukaisesti maksun määräajan kulumisen katkaisemiseen johtaneet syyt. Jäsenvaltiota on pyydettävä ilmoittamaan komissiolle yhden kuukauden kuluessa kyseisen ilmoituksen vastaanottamisesta sen toteuttamat korjaavat toimet ja/tai kalastustoimiin myönnettyä rahoitustukea koskevat sääntöjen noudattamatta jättämiseen liittyvät tiedot tämän asetuksen liitteen XXXI mukaisesti.
3. Jos asianomainen jäsenvaltio ei vastaa komission pyyntöön 2 kohdassa mainitussa määräajassa tai jos vastauksen katsotaan olevan epätyydyttävä, komissio voi lähettää muistutuksen, jolla määräaikaa voidaan jatkaa enintään 15 päivää.
4. Katkaiseminen on peruutettava heti, kun jäsenvaltio osoittaa vastauksessaan, että se on toteuttanut korjaavat toimet YKP:n sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi tai jos havainnot, joiden mukaan jäsenvaltion valvontajärjestelmässä on puutteita ja/tai kalastukseen ja kalastustoimiin liittyviä YKP:n sääntöjä ei ole noudatettu, olivat perusteettomia.
137 artikla
Maksujen keskeyttäminen
1. Jos asianomainen jäsenvaltio ei vastaa komission pyyntöön tämän asetuksen 136 artiklassa mainitussa määräajassa tai jos vastauksen katsotaan olevan epätyydyttävä, komissio voi tuolloin käytettävissään olevien tietojen perusteella päättää valvonta-asetuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaisesti keskeyttää unionin rahoitustuen maksut kyseiselle jäsenvaltiolle kokonaisuudessaan tai osittain, jäljempänä ’keskeytyspäätös’.
2. Keskeytyspäätöksessä on esitettävä tiivistetysti asiaan liittyvät tosiseikat ja oikeudelliset seikat sekä komission arvio valvonta-asetuksen 103 artiklan 1 ja 6 kohdassa tarkoitetuista edellytyksistä ja vahvistettava se osuus, jonka maksaminen keskeytetään. Keskeytyspäätöksessä on pyydettävä asianomaista jäsenvaltiota toteuttamaan korjaavat toimet tietyssä määräajassa, joka saa olla enintään kuusi kuukautta.
3. Keskeytettävien maksujen määrästä on päätettävä soveltaen kerrointa, joka määritetään ottaen huomioon valvonta-asetuksen 103 artiklan 5 kohdassa säädetyt perusteet.
138 artikla
Rahoitustuen lakkauttaminen
1. Jos jäsenvaltio ei pysty valvonta-asetuksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti keskeytyksen aikana edelleenkään osoittamaan, että se on korjannut tilanteen, jonka seurauksena keskeytyspäätös tehtiin, komissio voi ilmoittaa sille aikomuksestaan tehdä lakkauttamispäätös. Tämän asetuksen 136 artiklan 2 ja 3 kohtaa sovelletaan vastaavasti.
2. Jos asianomainen jäsenvaltio ei vastaa komissio pyyntöön 1 kohdassa tarkoitetussa määräajassa tai jos vastauksen katsotaan olevan epätyydyttävä, komissio voi tuolloin käytettävissään olevien tietojen perusteella päättää lakkauttaa maksut kyseiselle jäsenvaltiolle kokonaisuudessaan tai osittain.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuun lakkauttamispäätökseen voi sisältyä asetuksen (EY) N:o 861/2006 8 artiklan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvia hankkeita koskevan rahoitusosuuden osalta mahdollisesti jo maksetun ennakon takaisinperintä osittain tai kokonaisuudessaan.
4. Keskeytettyjen maksujen osalta lakkautettavasta määrästä on päätettävä soveltaen kerrointa, joka määritetään ottaen huomioon valvonta-asetuksen 103 artiklan 5 kohdassa säädetyt perusteet.
5. Hankkeita, joihin liittyvät maksut keskeytettiin, koskevan rahoitusosuuden osalta maksetusta ennakosta takaisinperittävä määrä on maksettava takaisin komissiolle noudattaen asetuksen (EY) N:o 861/2006 28 artiklan 2 kohdassa ja asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 72 artiklassa vahvistettua takaisinperintämenettelyä.
II LUKU
Kalastusmahdollisuuksien vähentäminen
139 artikla
Kalastusmahdollisuuksien vähentämiseen liian suuren käytön vuoksi sovellettavat yleiset säännöt
1. Jos kalastusmahdollisuuksia käytetään valvonta-asetuksen 105 artiklan 1 kohdassa ja 106 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla liikaa suhteessa jonkin ajanjakson osalta käytettävissä oleviin kiintiöihin ja pyyntiponnistukseen, kyseisen ylityksen suuruus on määritettävä säännellyn ajanjakson päättymistä seuraavan toisen kuukauden 15 päivänä käytettävissä olevien lukujen perusteella.
2. Kalastusmahdollisuuksien käyttöä koskevan ylityksen suuruus on määritettävä suhteessa asianomaisen jäsenvaltion kunkin ajanjakson päättyessä käytettävissä oleviin kalastusmahdollisuuksiin ottaen huomioon kalastusmahdollisuuksien vaihtaminen asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti, kiintiöiden siirtäminen neuvoston asetuksen (EY) No 847/96 (35) 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti, käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien uudelleenjakaminen valvonta-asetuksen 37 artiklan mukaisesti ja kalastusmahdollisuuksien vähentäminen valvonta-asetuksen 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti.
3. Kalastusmahdollisuuksien vaihtaminen asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tietyn ajanjakson osalta ei ole sallittua kyseisen ajanjakson päättymistä seuraavan ensimmäisen kuukauden viimeisen päivän jälkeen.
140 artikla
Kalastusmahdollisuuksien vähentämistä koskeva kuuleminen
Komissio kuulee valvonta-asetuksen 105 artiklan 4 ja 5 kohdan sekä 106 artiklan 3 kohdan mukaisten kalastusmahdollisuuksien vähennysten osalta asianomaista jäsenvaltiota ehdotetuista toimenpiteistä. Asianomaisen jäsenvaltion on vastattava komission kuulemiseen 10 työpäivän kuluessa.
III LUKU
Kiintiöiden alentaminen yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamatta jättämisen vuoksi
141 artikla
Kiintiöiden alentamiseen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden laiminlyönnin vuoksi sovellettavat säännöt
1. Valvonta-asetuksen 107 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua määräaikaa, jonka kuluessa jäsenvaltio voi osoittaa, että asianomaisia kantoja voidaan turvallisesti hyödyntää, on sovellettava komission jäsenvaltiolle lähettämän kirjeen päiväyksestä alkaen.
2. Jäsenvaltioiden on liitettävä valvonta-asetuksen 107 artiklan 2 kohdan mukaiseen vastaukseensa todisteet, jotka osoittavat komissiolle, että asianomaista kantaa voidaan hyödyntää turvallisesti.
142 artikla
Alennettavien määrien määrittämien
1. Valvonta-asetuksen 107 artiklan mukainen kiintiöiden alennus on vahvistettava suhteessa siihen, missä määrin ja millä tavoin monivuotisiin suunnitelmiin kuuluviin kantoihin sovellettavia sääntöjä ei ole noudatettu ja miten vakava uhka tästä on aiheutunut näiden kantojen säilyttämiselle. Alennuksessa on otettava huomioon vahinko, joka on aiheutunut asianomaisille kannoille monivuotisiin suunnitelmiin kuuluviin kantoihin sovellettavien sääntöjen noudattamatta jättämisen seurauksena.
2. Jos sen kalakannan tai kalakantaryhmän osalta, jota sääntöjen noudattamatta jättäminen koskee, ei voida alentaa kiintiötä, osuutta tai määräosaa 1 kohdan mukaisesti, koska kyseisen jäsenvaltion käytettävissä ei ole tai ei riittävästi ole kiintiötä, osuutta tai määräosaa kyseisen kalakannan tai kalakantaryhmän osalta, komissio voi, asianomaista jäsenvaltiota kuultuaan, alentaa seuraavana vuonna tai seuraavina vuosina tuon jäsenvaltion käytettävissä olevia kiintiöitä muiden kalakantojen tai kalakantaryhmien osalta samalla maantieteellisellä alueella tai kaupallisesti yhtä tärkeiden kalakantojen tai kalakantaryhmien osalta 1 kohdan mukaisesti.
IX OSASTO
TIEDOT
I LUKU
Tietojen analysointi ja tutkiminen
143 artikla
Kohde
Valvonta-asetuksen 109 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun tietokonepohjaiseen varmentamisjärjestelmään on kuuluttava erityisesti
a)
tietokanta tai tietokannat, johon/joihin kaikki tämän asetuksen 144 artiklassa tarkoitetut tässä järjestelmässä varmennettavat tiedot tallennetaan;
b)
tämän asetuksen 145 artiklassa tarkoitetut varmentamismenettelyt, mukaan luettuina kaikkien tietojen laatutarkastukset, analyysi ja ristiintarkastukset;
c)
tämän asetuksen 146 artiklassa tarkoitetut menettelyt, joilla komissio tai sen nimeämä elin pääsee käsiksi kaikkiin kyseisiin tietoihin.
144 artikla
Varmennettavat tiedot
1. Tietokonepohjaisen varmentamisjärjestelmän osalta jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki valvonta-asetuksen 109 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot tallennetaan tietokonepohjaiseen tietokantaan tai tietokonepohjaisiin tietokantoihin. Tietokantaan vähintään tallennettavat tiedot luetellaan liitteessä XXIII, pakolliset tiedot liitteessä XXVII ja muut tiedot liitteissä XII ja XXXII. Varmentamisjärjestelmässä voidaan ottaa huomioon myös muita tietoja, joita pidetään tarpeellisina varmentamismenettelyissä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tietokannoissa olevien tietojen on oltava varmentamisjärjestelmän käytettävissä jatkuvasti ja reaaliaikaisesti. Varmentamisjärjestelmästä on oltava suora pääsy näihin kaikkiin tietokantoihin ilman inhimillistä työpanosta. Tästä syystä kaikki jäsenvaltiossa olevat tietokannat ja järjestelmät, jotka sisältävät 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja, on liitettävä toisiinsa.
3. Jos 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja ei tallenneta tietokantaan automaattisesti, jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tiedot tallennetaan tietokantoihin manuaalisesti tai ne digitoidaan viipymättä asiaa koskevassa lainsäädännössä säädettyjä määräaikoja noudattaen. Tietojen vastaanottamis- ja tallennuspäivät on kirjattava tietokantaan asianmukaisesti.
145 artikla
Varmentamismenettelyt
1. Tietokonepohjaisen varmentamisjärjestelmän on varmennettava kukin tämän asetuksen 144 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tietokokonaisuus automaattisten tietokonepohjaisten algoritmien ja menettelyjen avulla jatkuvalla, järjestelmällisellä ja tehokkaalla tavalla. Varmentamiseen on kuuluttava menettelyjä, joilla valvotaan perustietojen laatua ja tarkastetaan tietojen muoto ja niitä koskevat vähimmäisvaatimukset, sekä perusteellisempi tarkistusmenettely analysoimalla yksityiskohtaisesti useita tietueita, käyttäen tilastollisia menetelmiä tai ristiintarkastamalla eri lähteistä saatuja tietoja.
2. Kuhunkin varmentamismenettelyyn on liityttävä menettelytapasääntö tai -sääntöjä, joissa määritellään, millaisia varmennuksia menettelyssä suoritetaan ja mihin varmennusten tulokset tallennetaan. Tarvittaessa on ilmoitettava sen lainsäädännön viitetiedot, jonka soveltamista tarkistus koskee. Komissio voi määritellä yhtenäiset menettelytapasäännöt jäsenvaltioita kuultuaan.
3. Tietokantaan on tallennettava sekä positiiviset että negatiiviset tietokonepohjaisen varmentamisjärjestelmän tulokset. Kaikista varmentamismenettelyssä havaituista epäjohdonmukaisuuksista ja laiminlyönneistä sekä niistä johtuvista jatkotoimista on saatava tieto välittömästi. On myös oltava mahdollista hakea sellaisten kalastusalusten, kalastusalusten päälliköiden tai liikenteenharjoittajien tunnistetietoja, joiden osalta on kolmen viime vuoden aikana havaittu toistuvasti epäjohdonmukaisuuksia ja mahdollisia laiminlyöntejä.
4. Varmentamisjärjestelmässä havaittuja epäjohdonmukaisuuksia koskevat jatkotoimet on linkitettävä varmentamistuloksiin mainiten samalla varmentamispäivä ja jatkotoimi.
Jos havaitun epäjohdonmukaisuuden todetaan johtuvan tallennusvirheestä, tietokantaan tallennetut tiedot on korjattava, tiedot on merkittävä selkeästi korjatuiksi tiedoiksi ja alkuperäinen arvo tai merkintä sekä tietojen korjaamisen syy on ilmoitettava.
Jos havaitun epäjohdonmukaisuuden seurauksena toteutetaan jatkotoimia, varmentamistulos on tarvittaessa linkitettävä tarkastusraporttiin ja toteutettuihin jatkotoimiin.
146 artikla
Komission tiedonsaanti
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että komissio tai sen nimeämä elin saa kaikkina aikoina reaaliaikaisesti käyttöönsä seuraavat:
a)
kaikki tämän asetuksen 144 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot;
b)
kaikki varmentamisjärjestelmää varten määritellyt menettelytapasäännöt, mukaan luettuina määritelmät, sovellettava lainsäädäntö ja paikka, jonne varmentamistulokset tallennetaan;
c)
kaikki varmentamistulokset ja seurantoimet, mukaan luettuina merkinnät tietojen korjaamisesta ja linkit mahdollisiin rikkomusmenettelyihin.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuihin tietoihin on automatisoidun tietojenvaihdon yhteydessä mahdollista päästä käsiksi tämän asetuksen 147 artiklassa määriteltyjen suojattujen verkkopalvelujen kautta.
3. Tietojen on oltava ladattavissa liitteessä XII määritellyssä tiedonsiirtomuodossa kaikkien dataelementtien osalta ja XML-muodossa. Muiden saatavilla olevien tietojen, joita ei määritellä liitteessä XII, on oltava saatavilla liitteessä XXXII määritellyssä muodossa.
4. Komissiolle tai sen nimeämälle elimelle on annettava mahdollisuus ladata 1 kohdassa tarkoitettuja tiettyä kalastusalusta tai kalastusalusluetteloa koskevia tietoja ajanjaksosta ja maantieteellisestä alueesta riippumatta.
5. Komission perustellusta pyynnöstä asianomaisen jäsenvaltion on korjattava viipymättä tiedot, joissa komissio on havainnut epäjohdonmukaisuuksia. Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä muille jäsenvaltioille tietojen korjaamisesta.
II LUKU
Jäsenvaltioiden verkkosivustot
147 artikla
Verkkosivustojen ja -palvelujen toiminta
1. Jäsenvaltion on luotava verkkopalveluja valvonta-asetuksen 115 ja 116 artiklassa tarkoitettujen virallisten verkkosivustojensa yhteyteen. Verkkopalvelujen on tuotettava reaaliaikaista ja dynaamista sisältöä virallisille verkkosivustoille ja mahdollistettava tietojen automaattinen saanti. Tarvittaessa jäsenvaltioiden on muutettava olemassa olevia tietokantojaan tai perustettava uusia tietokantoja verkkopalvelujen edellyttämän sisällön toimittamiseksi.
2. Verkkopalvelujen ansiosta komissio tai sen nimeämä elin pääsee käsiksi kaikkiin tämän asetuksen 148 ja 149 artiklassa tarkoitettuihin saatavilla oleviin tietoihin milloin tahansa. Automatisoidun tietojenhaun on perustuttava liitteessä XII määriteltyyn sähköisessä tietojenvaihdossa noudatettavaan protokollaan ja muotoon. Verkkopalvelut on luotava kansainvälisten standardien mukaisesti.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun virallisen verkkosivuston alasivulla on vasemmalla puolella oltava valikko, josta on linkit kaikille muille alasivuille. Alasivun alaosassa on myös oltava asianomaisen verkkopalvelun määritelmä.
4. Verkkopalveluja ja -sivustoja on hallinnoitava keskitetysti siten, että kullakin jäsenvaltiolla on niihin ainoastaan yksi liityntäpiste.
5. Komissio voi vahvistaa yhteisiä vaatimuksia, teknisiä eritelmiä ja menettelyjä verkkosivustojen käyttöliittymää, teknisesti yhteensopivia tietokonepohjaisia järjestelmiä sekä jäsenvaltioiden, komission ja sen nimeämän elimen välisiä verkkopalveluja varten. Komissio koordinoi eritelmien ja menetelmien suunnittelua jäsenvaltioita kuultuaan.
148 artikla
Julkiset verkkosivustot ja -palvelut
1. Verkkosivustojen julkisessa osiossa on oltava johdantosivu ja eri alasivuja. Julkisella johdantosivulla on lueteltava linkit, jotka sisältävät valvonta-asetuksen 115 artiklan a-g alakohdassa olevat viittaukset, ja mainittava alasivut, joilta kyseisessä artiklassa mainitut tiedot löytyvät.
2. Kunkin julkisen alasivun on sisällettävä vähintään yksi valvonta-asetuksen 115 artiklan a-g alakohdassa luetelluista tiedoista. Alasivujen ja niihin liittyvien verkkopalvelujen on sisällettävä vähintään liitteessä XXXIII vahvistetut tiedot.
149 artikla
Suojatut verkkosivustot ja -palvelut
1. Verkkosivustojen suojatussa osiossa on oltava johdantosivu ja eri alasivuja. Suojatulla johdantosivulla on lueteltava linkit, jotka sisältävät valvonta-asetuksen 116 artiklan 1 kohdan a-h alakohdassa olevat viittaukset, ja mainittava alasivut, joilta kyseisessä artiklassa mainitut tiedot löytyvät.
2. Kunkin suojatun alasivun on sisällettävä vähintään yksi valvonta-asetuksen 116 artiklan 1 kohdan a-h alakohdassa luetelluista tiedoista. Alasivujen ja niihin liittyvien verkkopalvelujen on sisällettävä vähintään liitteessä XXIV vahvistetut tiedot.
3. Suojatuilla verkkosivustoilla ja suojatuissa verkkopalveluissa on käytettävä valvonta-asetuksen 116 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja sähköisiä varmenteita.
X OSASTO
TÄYTÄNTÖÖNPANO
I LUKU
Keskinäinen avunanto
1 Jakso
Yleiset säännökset
150 artikla
Soveltamisala
1. Tässä luvussa vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti jäsenvaltioiden on tehtävä hallinnollista yhteistyötä keskenään, kolmansien maiden, komission ja sen nimeämän elimen kanssa varmistaakseen valvonta-asetuksen ja tämän asetuksen tehokkaan soveltamisen. Tämä ei estä jäsenvaltioita laatimasta muunlaisia hallinnollisen yhteistyön muotoja.
2. Tässä luvussa ei velvoiteta jäsenvaltioita antamaan toisilleen apua silloin, kun se todennäköisesti vahingoittaisi jäsenvaltion kansallista oikeusjärjestelmää, yleistä järjestystä, turvallisuutta tai muuta olennaista etua. Ennen avunannosta kieltäytymistä avunpyynnön saaneen jäsenvaltion on kuultava pyynnön esittänyttä jäsenvaltiota määritelläkseen, voitaisiinko pyyntöön vastata osittain tietyin ehdoin ja edellytyksin. Jos avunpyyntöön ei voida vastata, asiasta ja kieltäytymisen syistä on viipymättä ilmoitettava avunpyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle ja komissiolle tai sen nimeämälle elimelle.
3. Tämä luku ei vaikuta rikosasiain käsittelyä ja keskinäistä oikeusapua rikosasioissa koskevien sääntöjen soveltamiseen jäsenvaltioissa, rikostutkintaan liittyvää salassapitovelvollisuutta koskevat säännökset mukaan luettuina.
151 artikla
Kustannukset
Jäsenvaltioiden on vastattava omista avunpyyntöihin liittyvistä kustannuksistaan ja luovuttava kaikista tämän osaston soveltamisesta johtuvia menoja koskevista korvausvaatimuksista.
152 artikla
Yhteysviranomainen
Valvonta-asetuksen 5 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun yhden viranomaisen on toimittava tämän luvun soveltamisesta vastaavana yhteysviranomaisena.
153 artikla
Jatkotoimet
1. Jos kansalliset viranomaiset päättävät tämän luvun avunantopyynnön tai oma-aloitteista tietojenvaihtoa koskevan pyynnön perusteella toteuttaa toimenpiteitä, jotka voidaan toteuttaa ainoastaan oikeusviranomaisen luvalla tai sen pyynnöstä, niiden on ilmoitettava asianomaiselle jäsenvaltiolle ja komissiolle tai sen nimeämälle elimelle sellaisista näitä toimenpiteitä koskevista tiedoista, jotka liittyvät yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamatta jättämiseen.
2. Kaikkiin tällaisiin tietojen luovuttamisiin on saatava lupa etukäteen oikeusviranomaiselta, jos kansallisessa lainsäädännössä tällaista lupaa edellytetään.
2 Jakso
Tiedottaminen ilman edeltävää pyyntöä
154 artikla
Tiedottaminen ilman edeltävää pyyntöä
1. Jos jäsenvaltio saa tiedon mahdollisesta kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamatta jättämisestä ja erityisesti valvonta-asetuksen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta vakavasta rikkomuksesta tai epäilee perustellusti, että tällainen rikkomus voi tapahtua, sen on ilmoitettava siitä viipymättä muille asianomaisille jäsenvaltioille ja komissiolle tai sen nimeämälle elimelle. Ilmoitukseen on liitettävä kaikki tarpeellinen tieto, ja se on tehtävä tämän asetuksen 152 artiklassa tarkoitetun yhteysviranomaisen välityksellä.
2. Jos jäsenvaltio toteuttaa 1 kohdassa tarkoitettuja noudattamatta jättämisiä tai rikkomuksia koskevia täytäntöönpanotoimia, sen on ilmoitettava niistä muille asianomaisille jäsenvaltioille ja komissiolle tai sen nimeämälle elimelle tämän asetuksen 152 artiklassa tarkoitetun yhteysviranomaisen välityksellä.
3. Kaikki tämän asetuksen mukaiset ilmoitukset on tehtävä kirjallisesti.
3 Jakso
Avunantopyynnöt
155 artikla
Määritelmä
Tässä jaksossa ’avunantopyynnöllä’ tarkoitetaan yhden jäsenvaltion toiselle jäsenvaltiolle tai komission tai sen nimeämän elimen jäsenvaltiolle esittämää pyyntöä, joka koskee
a)
tietoja, valvonta-asetuksen 93 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaiset tiedot mukaan luettuina;
b)
täytäntöönpanotoimia; tai
c)
hallinnollista tiedoksiantoa.
156 artikla
Yleiset vaatimukset
1. Pyynnön esittävän jäsenvaltion on varmistettava, että kaikki avunantopyynnöt sisältävät riittävät tiedot, jotta pyynnön vastaanottava jäsenvaltio voi vastata pyyntöön, mukaan luettuna mahdollinen näyttö, joka voidaan saada vain pyynnön esittävän jäsenvaltion alueelta.
2. Avunantopyynnöt on rajoitettava perusteltuihin tapauksiin, joissa on perusteltua syytä epäillä yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamatta jättämistä ja erityisesti valvonta-asetuksen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua vakavaa rikkomusta ja joissa pyynnön esittävä jäsenvaltio ei pysty omin keinoin saamaan tarvittavia tietoja tai toteuttamaan tarvittavia toimenpiteitä.
157 artikla
Pyyntöjen ja vastausten toimittaminen
1. Ainoastaan pyynnön esittävän jäsenvaltion yhteysviranomainen, komissio tai sen nimeämä elin voi lähettää pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion yhteysviranomaiselle. Pyyntöihin annetut vastaukset on toimitettava samalla tavoin.
2. Keskinäistä avunantoa koskevat pyynnöt ja niihin annetut vastaukset on tehtävä kirjallisesti.
3. Asianomaisten yhteysviranomaisten on sovittava pyynnöissä ja vastauksissa käytettävistä kielistä ennen pyyntöjen esittämistä. Jos sopimukseen ei päästä, pyynnöt on toimitettava pyynnön esittävän jäsenvaltion virallisella kielellä (virallisilla kielillä) ja niihin on vastattava pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion virallisella kielellä (virallisilla kielillä).
158 artikla
Tietopyynnöt
1. Jäsenvaltion on pyynnön esittävän jäsenvaltion, komission tai sen nimeämän elimen pyynnöstä toimitettava tarvittavat tiedot sen selvittämiseksi, onko yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä jätetty noudattamatta ja erityisesti onko valvonta-asetuksen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vakava rikkomus tapahtunut tai onko perusteltua syytä epäillä, että tällainen rikkomus voi tapahtua. Tiedot on toimitettava tämän asetuksen 152 artiklassa tarkoitetun yhteysviranomaisen välityksellä.
2. Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion on pyynnön esittävän jäsenvaltion, komission tai sen nimeämän elimen pyynnöstä toteutettava tarkoituksenmukaiset hallinnolliset selvitykset sellaisten toimien osalta, jotka ovat tai pyynnön esittävän jäsenvaltion mielestä vaikuttavat olevan yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamatta jättämisiä ja erityisesti valvonta-asetuksen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja vakavia rikkomuksia. Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion on annettava tällaisten hallinnollisten selvitysten tulokset tiedoksi pyynnön esittävälle jäsenvaltiolle, komissiolle tai sen nimeämälle elimelle.
3. Pyynnön esittävän jäsenvaltion, komission tai sen nimeämän elimen pyynnöstä pyynnön vastaanottava jäsenvaltio voi sallia, että pyynnön esittävän jäsenvaltion toimivaltainen virkamies on mukana pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion, komission tai sen nimeämän elimen virkamiesten tekemissä 2 kohdassa tarkoitetuissa hallinnollisissa selvityksissä. Jos rikosasiain käsittelyä koskevien kansallisten säännösten mukaan tiettyjä toimia voivat toteuttaa ainoastaan kansallisessa lainsäädännössä erityisesti nimetyt virkamiehet, pyynnön esittävän jäsenvaltion virkamiehet eivät saa osallistua tällaisiin toimiin. He eivät saa missään tapauksessa osallistua kotietsintään eivätkä rikosoikeuden alaan kuuluvaan henkilöiden viralliseen kuulusteluun. Pyynnön esittävän jäsenvaltion virkamiesten, jotka ovat läsnä pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa, on aina voitava esittää kirjallinen valtuutus, josta ilmenevät heidän henkilöllisyytensä ja virkatehtävänsä.
4. Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion on pyynnön esittävän jäsenvaltion pyynnöstä toimitettava hallussaan olevat asiakirjat tai oikeaksi todistetut jäljennökset, jotka liittyvät yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamatta jättämiseen tai valvonta-asetuksen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin vakaviin rikkomuksiin.
5. Lomakemalli pyynnöstä tapahtuvaa tietojenvaihtoa varten on liitteessä XXXIV.
159 artikla
Täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevat pyynnöt
1. Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion on tämän asetuksen 156 artiklassa tarkoitetun näytön perusteella ja pyynnön esittävän jäsenvaltion, komission tai sen nimeämän elimen pyynnöstä toteutettava kaikki tarvittavat täytäntöönpanotoimenpiteet yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamatta jättämisen tai valvonta-asetuksen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen vakavien rikkomusten lopettamiseksi välittömästi alueellaan tai suvereniteettiinsa taikka lainkäyttövaltaansa kuuluvilla merialueilla.
2. Pyynnön vastaanottava jäsenvaltio voi kuulla pyynnön esittävää jäsenvaltiota, komissiota tai sen nimeämää elintä 1 kohdassa tarkoitettujen täytäntöönpanotoimenpiteiden toteuttamisen aikana.
3. Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion on annettava tietoa toteutetuista toimenpiteistä ja niiden vaikutuksista tämän asetuksen 152 artiklassa tarkoitetun yhteysviranomaisen välityksellä pyynnön esittävälle jäsenvaltiolle, muille asianomaisille jäsenvaltioille, komissiolle tai sen nimeämälle elimelle.
160 artikla
Tietopyyntöihin ja täytäntöönpanotoimenpiteitä koskeviin pyyntöihin annettavien vastausten määräaika
1. Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion on toimitettava tämän asetuksen 158 artiklan 1 kohdassa ja 159 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tiedot mahdollisimman nopeasti ja viimeistään neljän viikon kuluttua pyynnön vastaanottamisesta. Pyynnön vastaanottava ja pyynnön esittävä jäsenvaltio, komissio tai sen nimeämä elin voivat sopia keskenään muusta määräajasta.
2. Jos pyynnön vastaanottava jäsenvaltio ei kykene vastaamaan pyyntöön säädetyssä määräajassa, se ilmoittaa pyynnön esittävälle jäsenvaltiolle, komissiolle tai sen nimeämälle elimelle kirjallisesti, miksi se ei voi noudattaa tätä määräaikaa ja milloin se pystyy toimittamaan vastauksen.
161 artikla
Hallinnollista tiedoksiantoa koskevat pyynnöt
1. Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion on ilmoitettava pyynnön esittävän jäsenvaltion pyynnöstä vastaanottajalle vastaavien asiakirjojen ja päätösten tiedoksiantoa koskevien kansallisten sääntöjen mukaisesti kaikista pyynnön esittävän jäsenvaltion hallintoviranomaisten antamista, yhteisen kalastuspolitiikan soveltamisalaa ja erityisesti valvonta-asetuksen tai tämän asetuksen mukaisesti säänneltyjä kysymyksiä koskevista asiakirjoista ja päätöksistä, jotka on pantava täytäntöön pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion alueella.
2. Tiedoksiantopyynnöt on laadittava tämän asetuksen liitteessä XXXV olevan mallin mukaisesti.
3. Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion on toimitettava vastauksensa pyynnön esittävälle jäsenvaltiolle välittömästi tämän asetuksen 152 artiklassa tarkoitetun yhteysviranomaisen välityksellä tehdyn tiedoksiantopyynnön jälkeen. Vastaukset on laadittava liitteessä XXXVI vahvistetun mallin mukaisesti.
4 Jakso
Yhteydet komissioon tai sen nimeämään elimeen
162 artikla
Jäsenvaltioiden ja komission tai sen nimeämän elimen välinen tiedonvälitys
1. Kunkin jäsenvaltion on annettava komissiolle tai sen nimeämälle elimelle mahdollisimman nopeasti tiedoksi kaikki aiheelliseksi katsomansa tiedot menetelmistä, käytänteistä tai havaituista suuntautumisista, joita on käytetty tai epäillään käytetyn yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamatta jättämisen ja erityisesti valvonta-asetuksen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen vakavien rikkomusten yhteydessä.
2. Komissio tai sen nimeämä elin antaa jäsenvaltioille mahdollisimman nopeasti tiedoksi kaikki tiedot, jotka voivat auttaa niitä valvonta-asetuksen tai tämän asetuksen täytäntöönpanossa.
163 artikla
Komission tai sen nimeämän elimen toteuttama koordinointi
1. Jos jäsenvaltion tietoon tulee toimia, jotka ovat tai joiden ne epäilevät olevan yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamatta jättämisiä tai valvonta-asetuksen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja vakavia rikkomuksia ja joilla on unionin tasolla erityistä merkitystä, jäsenvaltion on toimitettava komissiolle tai sen nimeämälle elimelle mahdollisimman nopeasti kaikki tosiseikkojen toteen näyttämiseksi tarvittavat tiedot. Komissio tai sen nimeämä elin välittää tiedot edelleen muille jäsenvaltioille.
2. Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamatta jättämisen ja erityisesti valvonta-asetuksen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vakavan rikkomuksen muodostavilla toimilla katsotaan olevan erityistä merkitystä Euroopan unionin tasolla erityisesti silloin, kun
a)
niillä on tai voi olla kytköksiä yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa; tai
b)
jäsenvaltio katsoo, että samankaltaisia toimia on ilmeisesti voitu toteuttaa myös muissa jäsenvaltioissa.
3. Jos komissio tai sen nimeämä elin katsoo, että yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamatta jättämisen ja erityisesti valvonta-asetuksen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vakavan rikkomuksen muodostavia toimia on toteutettu yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, se ilmoittaa asiasta asianomaisille jäsenvaltioille, joiden on mahdollisimman nopeasti tehtävä tarvittavat selvitykset. Asianomaisten jäsenvaltioiden on mahdollisimman nopeasti ilmoitettava komissiolle tai sen nimeämälle elimelle selvitystensä tulokset.
5 Jakso
Yhteydet kolmansiin maihin
164 artikla
Tietojenvaihto kolmansien maiden kanssa
1. Kun jäsenvaltio saa kolmannelta maalta tai alueelliselta kalastuksenhoitojärjestöltä valvonta-asetuksen tai tämän asetuksen tehokkaan soveltamisen kannalta merkityksellisiä tietoja, sen on toimitettava tiedot muille asianomaisille jäsenvaltioille, komissiolle tai sen nimeämälle elimelle yhteysviranomaisen välityksellä, jos kyseisen kolmannen maan kanssa tehdyt kahdenväliset sopimukset tai alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöt sen sallivat.
2. Jäsenvaltio voi toimittaa tämän luvun mukaisesti saadut tiedot kolmannelle maalle tai alueelliselle kalastuksenhoitojärjestölle yhteysviranomaisen välityksellä kyseisen kolmannen maan kanssa tehdyn kahdenvälisen sopimuksen tai kyseisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen mukaisesti. Tietojen toimittamiselle on ensin saatava tiedot alun perin toimittaneen jäsenvaltion suostumus, ja siinä on noudatettava yksilöiden suojelua henkilötietojen käsittelyssä koskevaa EU:n ja kansallista lainsäädäntöä.
3. Komissio tai sen nimeämä elin voi unionin ja kolmansien maiden välisten kalastussopimusten tai alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen taikka vastaavien järjestelyjen, joissa unioni on sopimuspuolena tai yhteistyötä tekevänä muuna kuin sopimuspuolena, puitteissa toimittaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamatta jättämistä tai valvonta-asetuksen 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja vakavia rikkomuksia koskevat merkitykselliset tiedot muille kyseisten sopimusten, järjestöjen tai järjestelyjen osapuolille, jos tiedot antanut jäsenvaltio siihen suostuu.
II LUKU
Raportointivelvoite
165 artikla
Raporttien muoto ja määräajat
1. Valvonta-asetuksen 118 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa joka viides vuosi toimitettavassa raportissa on käytettävä liitteessä XXXVII määriteltyjä tietoja.
2. Valvonta-asetuksen 118 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu raportti, jossa esitetään säännöt, joita on käytetty laadittaessa raportteja perustiedoista, on toimitettava kuuden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. Jäsenvaltioiden on toimitettava uusi raportti aina, kun näitä sääntöjä muutetaan.
XI OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
166 artikla
Kumoamiset
1. Kumotaan asetus (ETY) N:o 2807/83, asetus (ETY) N:o 3561/85, asetus (ETY) N:o 493/87, asetus (ETY) N:o 1381/87, asetus (ETY) N:o 1382/87, asetus (EY) N:o 2943/95, asetus (EY) N:o 1449/98, asetus (EY) N:o 2244/2003, asetus (EY) N:o 1281/2005, asetus (EY) N:o 1042/2006, asetus (EY) N:o 1542/2007, asetus (EY) N:o 1077/2008 ja asetus (EY) N:o 409/2009.
2. Kumotaan asetus (EY) N:o 356/2005 1 päivästä tammikuuta 2012 alkaen.
3. Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen.
167 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, lukuun ottamatta VII osastoa, joka tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2011.
Tämän asetuksen II osaston III lukua ja IV osaston I lukua sovelletaan kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2012. Valvonta-asetuksen 124 artiklan c alakohdan ja edellisen kohdan mukaisesti VII osastoa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 8 päivänä huhtikuuta 2011.