ROZHODNUTÍ RADY 2011/819/SZBP
ze dne 8. prosince 2011
o jmenování zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Je zapotřebí, aby Unie reagovala na regionální úrovni na složité a vzájemně související výzvy v oblasti Afrického rohu.
(2)
Pan Alexander RONDOS by měl být jmenován zvláštním zástupcem Evropské unie pro oblast Afrického rohu na období od 1. ledna 2012 do 30. června 2012.
(3)
Zvláštní zástupce Evropské unie bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zvláštní zástupce Evropské unie
Pan Alexander RONDOS je jmenován zvláštním zástupcem EU (dále jen „zvláštní zástupce EU“) pro oblast Afrického rohu na období od 1. ledna 2012 do 30. června 2012. Na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) může být mandát zvláštního zástupce EU prodloužen nebo ukončen dříve, rozhodne-li tak Rada.
Pro účely mandátu zvláštního zástupce EU zahrnuje oblast Afrického rohu Džibutskou republiku, Stát Eritrea, Etiopskou federativní demokratickou republiku, Keňskou republiku, Somálsko, Súdánskou republiku, Jihosúdánskou republiku a Ugandskou republiku. V otázkách s širšími regionálními důsledky včetně pirátství bude zvláštní zástupce EU podle potřeby spolupracovat se zeměmi a regionálními subjekty mimo oblast Afrického rohu.
Vzhledem k potřebě regionálního přístupu ke vzájemně souvisejícím výzvám, jimž tato oblast čelí, bude zvláštní zástupce EU pro oblast Afrického rohu působit v úzké konzultaci se zvláštním zástupcem EU pro Súdán a Jižní Súdán, který bude nadále vést činnost týkající se těchto dvou zemí.
Článek 2
Cíle politiky
1. Mandát zvláštního zástupce EU vychází z cílů politiky Evropské unie (dále jen „EU“ nebo „Unie“) ve vztahu k oblasti Afrického rohu a jeho účelem je aktivně přispívat k regionálnímu a mezinárodnímu úsilí o dosažení trvalého míru, bezpečnosti a rozvoje v regionu. Zvláštní zástupce EU bude rovněž usilovat o zvýšení kvality, intenzity a dopadu mnohostranného zapojení EU v oblasti Afrického rohu.
2. Počáteční prioritou je Somálsko a regionální rozměr konfliktu, jakož i pirátství, jehož základní příčinou je nestabilita Somálska.
3. Ve vztahu k Somálsku je cílem politiky EU podpořit prostřednictvím koordinovaného a efektivního využití všech svých nástrojů návrat Somálska a jeho lidu na cestu míru a prosperity. Za tímto účelem bude EU podporovat úlohu OSN při usnadňování věrohodného a integrujícího politického procesu pod vedením Somálska a společně s regionálními a mezinárodními partnery bude nadále aktivně přispívat k provádění mírové dohody z Džibuti a v ní obsažených ujednání pro období po transformaci.
4. V souvislosti s pirátstvím je úlohou zvláštního zástupce EU přispívat k rozvoji a uplatňování soudržného, účinného a vyváženého přístupu EU vůči pirátství, jehož původci jsou ze Somálska, zahrnujícího všechny aspekty činnosti EU, zejména aspekty politické, bezpečnostní i rozvojové, a působit jako hlavní prostředník EU v otázkách týkajících se pirátství pro mezinárodní společenství včetně oblasti východní a jižní Afriky/Indického oceánu.
Článek 3
Mandát
1. K dosažení politických cílů EU ve vztahu k oblasti Afrického rohu se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát:
a)
spolupracovat se všemi příslušnými zainteresovanými stranami regionu, s vládami, stávajícími regionálními orgány, mezinárodními a regionálními organizacemi, občanskou společností a diasporami s cílem podpořit dosažení cílů EU a přispět k lepšímu chápání úlohy Unie v regionu;
b)
zastupovat Unii na příslušných mezinárodních fórech a zajišťovat viditelnost podpory EU při řešení krizí a jejich předcházení;
c)
podněcovat a podporovat efektivní politickou spolupráci a hospodářskou integraci v regionu prostřednictvím partnerství EU s Africkou unií a subregionálními organizacemi;
d)
přispívat k provádění politiky EU vůči oblasti Afrického rohu, a to v úzké spolupráci s Evropskou službou pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“), delegacemi Unie v regionu a Komisí;
e)
ve vztahu k Somálsku v úzké koordinaci s příslušnými regionálními a mezinárodními partnery aktivně přispívat k opatřením a iniciativám, které povedou k provádění mírové dohody z Džibuti a jejích ustanoveních týkajících se období po transformaci, budou podporovat budování institucí, právní stát a vytváření způsobilých vládních struktur na všech úrovních, posilovat bezpečnost, prosazovat spravedlnost, národní usmíření a dodržování lidských práv a zlepšovat přístup humanitární pomoci zejména v jižní a střední části Somálska prostřednictvím vhodné činnosti na podporu dodržování mezinárodního humanitárního práva, a to při zajištění souladu s humanitárními zásadami lidskosti, neutrality, nestrannosti a nezávislosti;
f)
úzce a aktivně spolupracovat se zvláštním zástupcem generálního tajemníka OSN pro Somálsko, účastnit se práce mezinárodní kontaktní skupiny pro Somálsko a dalších příslušných fór a prosazovat koordinovaný a soudržný přístup mezinárodního společenství k Somálsku, mimo jiné prostřednictvím vojenské mise Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia), operace EUNAVFOR Atalanta a pokračující podpory ze strany EU misi Africké unie v Somálsku (AMISOM), a to v úzké spolupráci s členskými státy;
g)
pozorně sledovat regionální rozměr somálské krize, včetně terorismu, pašování zbraní, uprchlických a migračních toků a námořní bezpečnosti, pirátství a souvisejících finančních toků;
h)
v souvislosti s pirátstvím vést přehled o všech opatřeních EU v rámci ESVČ, Komise a členských států a udržovat pravidelné politické kontakty na vysoké úrovni se zeměmi v regionu postiženými pirátstvím, které má původ v Somálsku, s regionálními organizacemi, kontaktní skupinou OSN pro pirátství při pobřeží Somálska, OSN a dalšími klíčovými aktéry za účelem zajištění soudržného a komplexního přístupu k pirátství a klíčové úlohy EU v rámci mezinárodního úsilí v boji proti pirátství. To zahrnuje aktivní podporu ze strany EU za účelem budování regionálních námořních kapacit a soudního stíhání pirátů a zajištění toho, aby byly odpovídajícím způsobem řešeny základní příčiny pirátství v Somálsku. Mezi tyto činnosti patří i nepřetržitá podpora oblasti východní a jižní Afriky/Indického oceánu při provádění její strategie a akčního plánu pro boj proti pirátství, jakož i kodexu chování z Džibuti;
i)
sledovat politický vývoj v regionu a přispívat k rozvoji politiky EU vůči tomuto regionu, mimo jiné v souvislosti s otázkou etiopsko-eritrejské hranice a prováděním alžírské dohody, iniciativou pro povodí Nilu a dalšími znepokojivými otázkami v regionu, které mají dopad na jeho bezpečnost, stabilitu a prosperitu, včetně výzvy na zajištění odpovědných vlád nebo případů propuknutí násilí či politického kolapsu;
j)
pozorně sledovat přeshraniční výzvy s dopadem na oblast Afrického rohu, včetně veškerých politických a bezpečnostních důsledků humanitárních krizí;
k)
přispívat k provádění politiky EU v oblasti lidských práv v oblasti Afrického rohu, včetně obecných zásad EU pro lidská práva, zejména obecných zásad EU týkajících se dětí a ozbrojených konfliktů a násilí páchaného na ženách a dívkách a boje proti všem formám jejich diskriminace, a politiky EU týkající se žen, míru a bezpečnosti, včetně sledování vývoje situace v tomto ohledu, podávání zpráv a vypracovávání příslušných doporučení.
2. Za účelem plnění svého mandátu zvláštní zástupce EU mimo jiné:
a)
poskytuje poradenství při formulaci postojů EU na mezinárodních fórech a v souvislosti s tím podává zprávy, a to za účelem proaktivní podpory komplexního politického přístupu EU k oblasti Afrického rohu;
b)
vede přehled o veškeré činnosti Unie a úzce spolupracuje se všemi příslušnými delegacemi Unie.
Článek 4
Provádění mandátu
1. Zvláštní zástupce EU odpovídá za provádění mandátu z pověření vysokého představitele.
2. Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro zvláštního zástupce EU hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
3. Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s ESVČ.
Článek 5
Financování
1. Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. ledna 2012 do 30. června 2012 činí 670 000 EUR.
2. Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
3. Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Zvláštní zástupce EU za veškeré výdaje odpovídá Komisi.
Článek 6
Sestavení a složení týmu
1. V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické a bezpečnostní otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU neprodleně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
2. Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat personálu vyslaného členským státem, orgánem Unie nebo ESVČ ke zvláštnímu zástupci EU hradí dotyčný členský stát, dotyčný orgán Unie nebo ESVČ. Zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
3. Veškerý vyslaný personál nadále administrativně podléhá vysílajícímu členskému státu, orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
Článek 7
Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a jeho personálu
Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a jeho personálu se podle potřeby dohodnou s hostitelskou zemí nebo zeměmi. Členské státy a Komise poskytují k tomuto účelu veškerou nezbytnou podporu.
Článek 8
Bezpečnost utajovaných informací EU
Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (1).
Článek 9
Přístup k informacím a logistická podpora
1. Členské státy, Komise, ESVČ a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
2. Logistickou podporu v regionu poskytují podle okolností delegace Unie nebo členské státy.
Článek 10
Bezpečnost
V souladu s politikou EU pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v rámci své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření k zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že
a)
vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi zahrnující fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a v rámci této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a zahrnující pohotovostní plán a evakuační plán mise;
b)
zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;
c)
zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro oblast mise;
d)
zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a předkládá Radě, vysokému představiteli a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy v polovině období a zprávy o provádění mandátu.
Článek 11
Podávání zpráv
1. Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Podle potřeby podává zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení vysokého představitele nebo Politického a bezpečnostního výboru může zvláštní zástupce EU podávat zprávy Radě pro zahraniční věci.
2. V koordinaci s delegacemi Unie v oblasti podává zvláštní zástupce EU zprávy o tom, jakým způsobem lze nejlépe provádět iniciativy Unie, jako je příspěvek Unie k reformám, a zahrnout politické aspekty příslušných rozvojových projektů Unie.
Článek 12
Koordinace
1. Zvláštní zástupce EU podporuje celkovou politickou koordinaci Unie. Pomáhá zajišťovat vedoucím delegací Unie, aby všechny nástroje Unie byly na místě uplatňovány soudržným způsobem v zájmu dosažení cílů politiky EU. Činnosti zvláštního zástupce EU jsou koordinovány s činnostmi delegací Unie, Komise a s činnostmi dalších zvláštních zástupců EU působících v regionu, zejména se zvláštním zástupcem EU pro Súdán a Jižní Súdán a zvláštním zástupcem EU při Africké unii. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie v regionu.
2. Na místě jsou udržovány úzké vztahy s delegacemi Unie a vedoucími misí členských států. Ti se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění jeho mandátu. Zvláštní zástupce EU v úzké koordinaci s příslušnými delegacemi Unie poskytuje vedení v otázkách místní politické situace veliteli sil operace EUNAVFOR Atalanta a veliteli mise EUTM Somalia. Zvláštní zástupce EU a velitel operace EU se podle potřeby navzájem konzultují.
3. Zvláštní zástupce EU úzce spolupracuje s orgány zúčastněných zemí, OSN, Africkou unií, Mezivládním úřadem pro rozvoj (IGAD), dalšími vnitrostátními, regionálními a mezinárodními zúčastněnými stranami a rovněž s občanskou společností v regionu.
Článek 13
Přezkum
Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v regionu podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce EU předloží Radě, vysokému představiteli a Komisi na konci svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 8. prosince 2011.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2011/819/YUTP,
annettu 8 päivänä joulukuuta 2011,
Euroopan unionin erityisedustajan nimittämisestä Afrikan sarven alueelle
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 28 artiklan, 31 artiklan 2 kohdan ja 33 artiklan,
ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Unionin alueelliset toimet ovat tarpeen Afrikan sarven alueen monimutkaisiin ja toisiinsa kytkeytyviin haasteisiin vastaamiseksi.
(2)
Alexander RONDOS olisi nimitettävä Euroopan unionin erityisedustajaksi Afrikan sarven alueelle 1 päivänä tammikuuta 2012 alkavaksi ja 30 päivänä kesäkuuta 2012 päättyväksi kaudeksi.
(3)
Erityisedustaja toteuttaa toimeksiantonsa olosuhteissa, jotka voivat huonontua ja jotka voisivat haitata Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa määriteltyjen unionin ulkoisen toiminnan tavoitteiden toteuttamista,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Euroopan unionin erityisedustaja
Nimitetään Alexander RONDOS Euroopan unionin erityisedustajaksi, jäljempänä ’erityisedustaja’, Afrikan sarven alueelle 1 päivänä tammikuuta 2012 alkavaksi ja 30 päivänä kesäkuuta 2012 päättyväksi kaudeksi. Erityisedustajan toimeksiantoa voidaan jatkaa tai se voidaan päättää aikaisemmin, jos neuvosto unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ’korkea edustaja’, ehdotuksesta niin päättää.
Tässä erityisedustajan toimeksiannossa Afrikan sarvella tarkoitetaan Djiboutin tasavaltaa, Eritrean valtiota, Etiopian demokraattista liittotasavaltaa, Kenian tasavaltaa, Somaliaa, Sudanin tasavaltaa, Etelä-Sudanin tasavaltaa ja Ugandan tasavaltaa. Sellaisten kysymysten osalta, joilla on laajemmat alueelliset vaikutukset, mukaan lukien merirosvous, erityisedustaja pitää tarvittaessa yllä suhteita Afrikan sarven ulkopuolisiin maihin ja alueellisiin yhteisöihin.
Koska alueen toisiinsa kytkeytyvät haasteet edellyttävät alueellista lähestymistapaa, Afrikan sarven alueen erityisedustaja toimii kuullen tiiviisti Sudanin ja Etelä-Sudanin erityisedustajaa, jolla on edelleen päävastuu kummastakin maasta.
2 artikla
Poliittiset tavoitteet
1. Erityisedustajan toimeksianto perustuu Euroopan unionin, jäljempänä ’EU’ tai ’unioni’, Afrikan sarven aluetta koskevan politiikan tavoitteisiin edistää aktiivisesti alueellisia ja kansainvälisiä pyrkimyksiä kestävän rauhan, turvallisuuden ja kehityksen aikaan saamiseksi alueella. Lisäksi erityisedustajan on pyrittävä parantamaan Afrikan sarven aluetta koskevan EU:n monitahoisen sitoumuksen laatua, intensiteettiä ja vaikutusta.
2. Alkuvaiheessa pääpaino on Somaliassa, konfliktin alueellisessa ulottuvuudessa ja merirosvouksessa, jonka perussyy on Somalian epävakaus.
3. Somalian osalta EU:n politiikan tavoitteena on pyrkiä politiikan kaikkien välineiden yhteensovitetun ja tehokkaan käytön avulla edistämään Somalian ja sen kansan paluuta rauhan ja hyvinvoinnin tielle. Tätä varten EU tukee tehtävää, joka Yhdistyneillä kansakunnilla (YK) on uskottavan ja osallistavan somalialaisten johtaman poliittisen prosessin helpottamisessa, ja edistää edelleen aktiivisesti yhdessä alueellisten ja kansainvälisten kumppaneiden kanssa Djiboutin rauhansopimuksen ja siihen sisältyvien siirtymäkauden jälkeisten järjestelyjen täytäntöönpanoa.
4. Merirosvouksen osalta erityisedustajan on edistettävä sellaisen johdonmukaisen, vaikuttavan ja tasapainoisen Somaliasta peräisin olevaa merirosvousta koskevan EU:n lähestymistavan kehittämistä ja täytäntöönpanoa, joka käsittää EU:n toiminnan kaikki osa-alueet, erityisesti politiikan, turvallisuuden ja kehityksen alat, sekä toimia merirosvouksen alalla EU:n puolesta keskeisenä keskustelukumppanina suhteessa kansainväliseen yhteisöön, itäisen ja eteläisen Afrikan sekä Intian valtameren alue mukaan lukien.
3 artikla
Toimeksianto
1. Afrikan sarvea koskevien EU:n politiikan tavoitteiden saavuttamiseksi erityisedustajan toimeksiantona on:
a)
pitää EU:n tavoitteiden ja unionin asemaa koskevan paremman ymmärryksen edistämiseksi alueella yllä suhteita sen kaikkiin asianomaisiin sidosryhmiin, hallituksiin, olemassa oleviin alueellisiin viranomaisiin, kansainvälisiin ja alueellisiin järjestöihin, kansalaisyhteiskuntaan ja maastaan pois muuttaneisiin;
b)
edustaa unionia asiaa käsittelevillä kansainvälisillä foorumeilla ja varmistaa EU:n kriisinhallinnalle ja -ehkäisylle antaman tuen näkyvyys;
c)
rohkaista ja tukea tehokasta poliittista yhteistyötä ja taloudellista yhdentymistä alueella Afrikan unionin (AU) ja osa-alueellisten järjestöjen kanssa solmittujen EU:n kumppanuuksien avulla;
d)
myötävaikuttaa Afrikan sarven aluetta koskevan EU:n politiikan täytäntöönpanoon tiiviissä yhteistyössä Euroopan ulkosuhdehallinnon, alueella toimivien unionin edustustojen ja komission kanssa;
e)
edistää Somalian osalta ja sovittaen toimintansa tiiviisti yhteen asianomaisten alueellisten ja kansainvälisten kumppaneiden kanssa aktiivisesti toimia ja aloitteita, jotka johtavat Djiboutin rauhansopimuksen ja sen siirtymäkauden jälkeisten järjestelyjen täytäntöönpanoon, tukien institutionaalisten rakenteiden kehittämistä, oikeusvaltiota ja toimintakykyisten hallintorakenteiden luomista kaikilla tasoilla, parantaen turvallisuutta, edistäen oikeutta, kansallista sovintoa ja ihmisoikeuksien kunnioittamista sekä parantaen humanitaarisen avun pääsyä erityisesti Etelä- ja Keski-Somalian alueelle sellaisten toimien avulla, jotka koskevat kansainvälisen humanitaarisen oikeuden kunnioittamista, turvaten humaanisuuden, puolueettomuuden, tasapuolisuuden ja riippumattomuuden humanitaaristen perusperiaatteiden noudattamisen;
f)
pitää yllä tiivistä ja aktiivista yhteistyötä Somaliaan nimitetyn Yhdistyneiden kansakuntien erityisedustajan kanssa, osallistua kansainvälisen Somalia-kontaktiryhmän työhön ja muihin asianomaisiin foorumeihin sekä edistää Somaliaa koskevaa yhteensovitettua ja johdonmukaista kansainvälistä lähestymistapaa mukaan lukien EU:n Somalian turvallisuusjoukkojen kouluttamiseen osallistumista koskevan Euroopan unionin sotilasoperaation (EUTM Somalia), EUNAFVOR Atalanta-operaation sekä Somaliassa toteutettavalle Afrikan unionin operaatiolle (AMISOM) edelleen annettavan EU:n tuen avulla ja tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa;
g)
seurata tiiviisti Somalian kriisin alueellista ulottuvuutta, mukaan lukien terrorismi, aseiden salakuljetus, pakolais- ja muuttovirrat sekä meriturvallisuus, merirosvous ja siihen liittyvät rahoitusvirrat;
h)
merirosvouksen osalta seurata yleisesti kaikkia EU:n toimia Euroopan ulkosuhdehallinnossa, komissiossa ja jäsenvaltioissa sekä pitää yllä korkean tason poliittisia yhteyksiä alueen maihin, joihin Somaliasta lähtöisin oleva merirosvous vaikuttaa, alueellisiin järjestöihin, Somalian rannikon edustalla tapahtuvaa merirosvousta käsittelevään YK:n kontaktiryhmään, YK:hon sekä muihin keskeisiin toimijoihin merirosvousta koskevan johdonmukaisen ja kokonaisvaltaisen lähestymistavan varmistamiseksi ja EU:n keskeisen aseman varmistamiseksi merirosvouksen vastaisissa kansainvälisissä toimissa. Tähän sisältyy EU:n aktiivinen tuki alueelliselle merenkulun voimavarojen kehittämiselle ja merirosvoja koskevalle oikeudelliselle käsittelylle sekä sen varmistaminen, että Somalian merirosvouksen perussyihin puututaan asianmukaisesti. Tähän sisältyy myös jatkuva itäisen ja eteläisen Afrikan sekä Intian valtameren alueelle annettava tuki sen merirosvouksen vastaisen strategian ja toimintaohjelman sekä Djiboutin käytännesääntöjen täytäntöönpanossa;
i)
seurata poliittista kehitystä alueella ja edistää aluetta koskevan EU:n politiikan kehittämistä, myös siltä osin kuin kyse on Etiopian ja Eritrean rajakysymyksestä ja Algerin sopimuksen täytäntöönpanosta, Niilin altaan aloitteesta ja muista alueen huolenaiheista, jotka vaikuttavat sen turvallisuuteen, vakauteen, vaurauteen, mukaan lukien tarve varmistua siitä, että hallitukset ovat vastuullisia tai tapaukset, joissa tapahtuu väkivaltaisuuksien puhkeaminen tai poliittinen hajoaminen;
j)
seurata tiiviisti Afrikan sarveen vaikuttavia rajat ylittäviä haasteita, mukaan lukien humanitaaristen kriisien mahdolliset poliittiset ja turvallisuusvaikutukset;
k)
osallistua EU:n ihmisoikeuspolitiikan toteuttamiseen Afrikan sarven alueella, myös seuraamalla kehitystä ja raportoimalla siitä sekä laatimalla tältä osin suosituksia; tähän sisältyvät ihmisoikeuksia koskevat EU:n suuntaviivat, erityisesti lapsia aseellisten selkkauksien yhteydessä koskevat ja naisiin kohdistuvan väkivallan ja kaikkien naisiin kohdistuvien syrjintämuotojen torjunnasta annetut EU:n suuntaviivat sekä naisia, rauhaa ja turvallisuutta koskeva unionin politiikka;
2. Toimeksiantonsa toteuttamiseksi erityisedustaja muun muassa
a)
antaa neuvoja ja raportoi EU:n kantojen määrittelystä kansainvälisillä foorumeilla voidakseen ennakoivasti edistää Afrikan sarvea koskevaa kokonaisvaltaista EU:n toimintapolitiikkaa;
b)
valvoo yleisesti kaikkia unionin toimia ja tekee tiivistä yhteistyötä kaikkien asianomaisten unionin edustustojen kanssa.
4 artikla
Toimeksiannon toteuttaminen
1. Erityisedustaja vastaa toimeksiannon toteuttamisesta korkean edustajan alaisuudessa.
2. Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea, jäljempänä ’PTK’, ylläpitää erityisiä suhteita erityisedustajaan ja toimii erityisedustajan ensisijaisena yhteytenä neuvostoon. PKT huolehtii erityisedustajan strategisesta ja poliittisesta ohjauksesta tämän toimeksiannon puitteissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta korkean edustajan toimivaltaa.
3. Erityisedustaja sovittaa toimensa tiiviisti yhteen Euroopan ulkosuhdehallinnon kanssa.
5 artikla
Rahoitus
1. Erityisedustajan toimeksiantoon liittyviin menoihin tarkoitettu rahoitusohje 1 päivänä tammikuuta 2012 alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2012 päättyvällä kaudella on 670 000 euroa.
2. Menoja hallinnoidaan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavien menettelyjen ja sääntöjen mukaisesti.
3. Erityisedustajan ja komission välillä tehdään sopimus menojen hallinnoinnista. Erityisedustaja on tilivelvollinen komissiolle kaikista menoista.
6 artikla
Avustajaryhmän perustaminen ja kokoonpano
1. Erityisedustaja vastaa avustajaryhmän muodostamisesta toimeksiantonsa ja siihen varattujen käytettävissä olevien taloudellisten voimavarojen asettamissa rajoissa. Avustajaryhmällä on oltava asiantuntemusta toimeksiantoon kuuluvissa erityisissä poliittisissa ja turvallisuuskysymyksissä. Erityisedustajan on viipymättä ilmoitettava neuvostolle ja komissiolle avustajaryhmänsä kulloinenkin kokoonpano.
2. Jäsenvaltiot, unionin toimielimet ja Euroopan ulkosuhdehallinto voivat esittää henkilöstön lähettämistä työskentelemään erityisedustajan kanssa. Sellaisen henkilöstön palkat, jonka jäsenvaltio tai unionin toimielin tai Euroopan ulkosuhdehallinto siirtää tilapäisesti työskentelemään erityisedustajan alaisuuteen, maksaa asianomainen jäsenvaltio, asianomainen unionin toimielin tai Euroopan ulkosuhdehallinto. Erityisedustajaa voivat avustaa myös jäsenvaltioiden unionin toimielimiin tai Euroopan ulkosuhdehallintoon lähettämät asiantuntijat. Sopimusperusteisesti palvelukseen otetun kansainvälisen henkilöstön jäsenten on oltava jäsenvaltioiden kansalaisia.
3. Kaikki lähetetyt työntekijät pysyvät hallinnollisesti asianomaisen lähettävän jäsenvaltion, unionin toimielimen tai Euroopan ulkosuhdehallinnon alaisina, ja he suorittavat tehtävänsä ja toimivat erityisedustajan toimeksiannon toteuttamista edistävällä tavalla.
7 artikla
Erityisedustajan ja hänen henkilöstönsä erioikeudet ja vapaudet
Erityisedustajan ja hänen henkilöstönsä tehtävän loppuun saattamisen ja sujuvan suorittamisen edellyttämistä erioikeuksista, vapauksista ja muista takuista sovitaan tilanteen mukaan yhdessä vastaanottajamaan tai -maiden kanssa. Jäsenvaltiot ja komissio antavat tätä varten kaiken tarvittavan tuen.
8 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuus
Erityisedustajan ja hänen avustajaryhmänsä on noudatettava turvallisuussäännöistä EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseksi 31 päivänä maaliskuuta 2011 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2011/292/EY (1) vahvistettuja turvallisuutta koskevia periaatteita ja vähimmäisvaatimuksia.
9 artikla
Tiedonsaanti ja logistiikkatuki
1. Jäsenvaltiot, komissio, Euroopan ulkosuhdehallinto ja neuvoston pääsihteeristö varmistavat, että erityisedustaja saa käyttöönsä kaikki olennaiset tiedot.
2. Unionin edustustot ja/tai jäsenvaltiot antavat tarvittaessa logistiikkatukea alueella.
10 artikla
Turvallisuus
Erityisedustaja toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston nojalla unionin ulkopuolisiin operaatioihin lähetetyn henkilöstön turvallisuutta koskevan EU:n politiikan mukaisesti kaikki kohtuudella toteutettavissa olevat toimenpiteet toimeksiantonsa ja vastuullaan olevan maantieteellisen alueen turvallisuustilanteen mukaisesti suoraan hänen alaisuudessaan olevan koko henkilöstön turvallisuuden edistämiseksi, erityisesti:
a)
laatimalla operaatiokohtaisen turvallisuussuunnitelman, joka käsittää henkilöstön turvalliseen siirtymiseen operaatioalueelle ja sen sisällä sekä turvallisuutta vaarantavien tilanteiden hallintaan sovellettavat operaatiokohtaiset fyysiset, organisatoriset ja menettelyä koskevat turvallisuustoimenpiteet samoin kuin operaation valmiussuunnitelman ja evakuointisuunnitelman;
b)
varmistamalla, että unionin ulkopuolelle lähetetyllä koko henkilöstöllä on operaatioalueen olosuhteiden edellyttämä korkean riskin kattava vakuutussuoja;
c)
varmistamalla, että kaikille unionin ulkopuolelle lähetetyille erityisedustajan avustajaryhmän jäsenille, myös paikalta palvelukseen otetulle henkilöstölle, annetaan joko ennen operaatioalueelle saapumista tai heti sille saapumisen yhteydessä operaatioalueelle annettuun riskiluokitukseen perustuva asianmukainen turvallisuuskoulutus;
d)
varmistamalla, että kaikki säännöllisten turvallisuusarviointien pohjalta annetut suositukset pannaan täytäntöön, ja antamalla väliraportin ja toimeksiannon toteuttamista koskevan kertomuksen yhteydessä neuvostolle, korkealle edustajalle ja komissiolle kirjallisia raportteja suositusten täytäntöönpanosta ja muista turvallisuusasioista.
11 artikla
Raportointi
1. Erityisedustaja raportoi säännöllisin välein suullisesti ja kirjallisesti korkealle edustajalle sekä PTK:lle. Erityisedustaja raportoi tarvittaessa myös neuvoston työryhmille. Säännöllisesti toimitettavat kirjalliset raportit jaetaan COREU-verkoston kautta. Erityisedustaja voi korkean edustajan tai PTK:n suosituksesta antaa kertomuksia ulkoasiainneuvostolle.
2. Erityisedustaja raportoi yhteensovitetusti Afrikan sarven alueella toimivien unionin edustustojen kanssa parhaista tavoista jatkaa unionin aloitteita, kuten unionin osallistumista uudistuksiin, unionin asiaan liittyvien kehityshankkeiden poliittiset näkökohdat mukaan luettuina.
12 artikla
Toimien yhteensovittaminen
1. Erityisedustaja edistää unionin toimien yleistä poliittista yhteensovittamista ja auttaa unionin edustustojen päälliköitä varmistamaan, että kentällä käytetään kaikkia unionin välineitä johdonmukaisella tavalla EU:n poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Erityisedustajan toimet sovitetaan tilanteen mukaan yhteen unionin edustustojen, komission ja alueella toimivien muiden Euroopan unionin erityisedustajien, erityisesti Sudaniin ja Etelä-Sudaniin nimitetyn erityisedustajan ja Afrikan unioniin nimitetyn erityisedustajan, toimien kanssa. Erityisedustaja tiedottaa säännöllisesti toiminnastaan alueella oleville jäsenvaltioiden lähetystöille ja unionin edustustoille.
2. Paikan päällä on pidettävä yllä läheisiä suhteita unionin edustustoihin ja jäsenvaltioiden lähetystöjen päälliköihin. Näiden on parhaalla mahdollisella tavalla pyrittävä avustamaan erityisedustajaa toimeksiannon toteuttamisessa. Erityisedustaja antaa EUNAVFOR Atalanta -operaation joukkojen komentajalle ja EUTM Somalia -operaation komentajalle paikallista poliittista ohjausta sovittaen toimensa tiiviisti yhteen asianomaisten unionin edustustojen kanssa. Erityisedustaja ja EU-operaation komentaja kuulevat toisiaan tarvittaessa.
3. Erityisedustaja tekee tiiviisti yhteistyötä asianomaisten maiden viranomaisten, Yhdistyneiden kansakuntien, Afrikan unionin, Afrikan sarven alueen maiden yhteistyöjärjestön (the Intergovernmental Authority on Development, IGAD), muiden kansallisten, alueellisten ja kansainvälisten sidosryhmien ja myös alueen kansalaisyhteiskunnan kanssa.
13 artikla
Uudelleentarkastelu
Tämän päätöksen täytäntöönpanoa ja sen johdonmukaisuutta unionin samalla alueella toteuttamien muiden toimien kanssa tarkastellaan säännöllisesti uudelleen. Erityisedustaja esittää neuvostolle, korkealle edustajalle ja komissiolle kattavan kertomuksen toimeksiannon toteuttamisesta toimeksiannon päättyessä.
14 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
Tehty Brysselissä 8 päivänä joulukuuta 2011.