ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 28. října 2010
o financování nouzových opatření v souvislosti se vzteklinou v severovýchodní Itálii
(oznámeno pod číslem K(2010) 7379)
(2010/657/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (1), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V rozhodnutí 2009/470/ES se stanoví, že pokud je členský stát přímo ohrožen výskytem nebo vývojem některé z nákaz uvedených v příloze I uvedeného rozhodnutí na území třetí země nebo členského státu, může být rozhodnuto o přijetí opatření přiměřených situaci a o poskytnutí finančního příspěvku Unie na kroky, jež se jeví jako zvláště potřebné pro úspěch přijatých opatření.
(2)
Vzteklina je nákaza zvířat, která postihuje zejména volně žijící a domácí masožravce a má vážné dopady na veřejné zdraví. Je jednou z nákaz uvedených v příloze I rozhodnutí 2009/470/ES.
(3)
V posledních letech spolufinancovala Unie programy orální imunizace volně žijících masožravců, kteří jsou zdrojem zmíněné nákazy, díky čemuž nastala ve většině členských států velmi příznivá situace a došlo k výraznému snížení počtu případů vztekliny u volně žijících a domácích zvířat a k vymizení vztekliny u lidí.
(4)
Itálie je považována za zemi prostou vztekliny od roku 1997. V říjnu 2008 byl však v regionu Friuli Venezia Giulia prokázán jeden případ vztekliny a následovalo osm nových případů v témže regionu. V roce 2009 se vzteklina u volně žijících zvířat rozšířila rovněž do regionu Veneto. Do konce roku 2009 bylo v regionu Friuli Venezia Giulia prokázáno 35 případů a v regionu Veneto 33 případů.
(5)
Sousední členské státy se obávají, že výskyt vztekliny v severovýchodní Itálii ohrožuje i jejich území.
(6)
Proto je nezbytné přijmout nouzová opatření s cílem zabránit dalšímu šíření nákazy v Itálii, jakož i jejímu šíření do sousedních členských států - Rakouska a Slovinska, a zvýšit úsilí o co nejrychlejší eradikaci nákazy.
(7)
Dne 9. prosince 2009 předložila Itálie Komisi nouzový plán orálního očkování lišek s názvem „Program tlumení vztekliny v regionech severovýchodní Itálie - zvláštní plán očkování lišek“. Plán byl shledán přijatelným, a proto je na místě, aby některá opatření byla financována Unií. Na provedení plánu by proto měl být poskytnut finanční příspěvek Unie.
(8)
Finanční příspěvek Unie musí být vyplacen na základě úřední žádosti o náhradu předložené členskými státy a na základě podpůrných dokladů uvedených v článku 7 nařízení Komise (ES) č. 349/2005 ze dne 28. února 2005, kterým se stanoví pravidla pro financování nouzových opatření a opatření pro tlumení některých chorob zvířat uvedených v rozhodnutí Rady 90/424/EHS Společenstvím (2)
(9)
Vzhledem k tomu, že rozšířený plán očkování bylo třeba uskutečnit bez odkladu, aby se předešlo šíření nákazy do dalších členských států, je odůvodněné, aby byl finanční příspěvek Unie uvolněn od 9. prosince 2009, kdy byl plán předložen Komisi k financování.
(10)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
„Program tlumení vztekliny v regionech severovýchodní Itálie - zvláštní plán očkování lišek“ (dále jen „plán“), který předložila Itálie dne 9. prosince 2009, se schvaluje na období od 9. prosince 2009 do 31. prosince 2010.
Článek 2
1. Unie může poskytnout finanční příspěvek na plán ve výši 50 % nákladů Itálie na:
a)
provádění laboratorních vyšetření na:
i)
průkaz antigenu vztekliny nebo protilátek proti vzteklině,
ii)
izolaci a charakterizaci viru vztekliny,
iii)
průkaz biomarkeru,
iv)
titraci očkovacích návnad;
b)
nákup a distribuci orální očkovací látky a návnad a nákup a parenterální podávání očkovacích látek hospodářským zvířatům v souvislosti s plánem.
Finanční příspěvek Unie na náklady uvedené v písmenech a) a b) však nesmí přesáhnout 2 300 000 EUR.
2. Maximální částka nákladů vynaložených na provádění plánu, které mají být proplaceny Itálii, nesmí překročit v průměru:
a)
za sérologické vyšetření:
8 EUR na vyšetření;
b)
za vyšetření k průkazu tetracyklinu v kostech:
8 EUR na vyšetření;
c)
za fluorescenční vyšetření na protilátky (FAT):
12 EUR na vyšetření;
d)
za vyšetření pomocí metody polymerázové řetězové reakce (PCR):
10 EUR na vyšetření;
e)
za nákup orální očkovací látky a návnad:
0,4 EUR na dávku;
f)
za nákup parenterální očkovací látky:
1 EUR na dávku;
g)
za očkování hospodářských zvířat:
1,50 EUR na zvíře.
3. Náklady na provádění laboratorních vyšetření uvedených v odst. 1 písm. a) zahrnují:
a)
náklady na nákup souprav k vyšetřením, činidel a veškerého spotřebního materiálu použitého k provádění vyšetření;
b)
náklady na personál vyhrazený zcela nebo zčásti na provádění vyšetření;
c)
nejvýše 7 % režijních nákladů z celkových nákladů uvedených v písmenech a) a b).
Článek 3
1. Finanční příspěvek Unie na plán bude poskytnut pod podmínkou, že Itálie:
a)
uskuteční plán v souladu s příslušnými ustanoveními právních předpisů Unie, včetně pravidel hospodářské soutěže, pravidel pro zadávání veřejných zakázek a pravidel pro poskytování státní podpory;
b)
v souladu s přílohami předloží Komisi nejpozději 30. dubna 2011 závěrečnou zprávu o technickém provedení plánu spolu s údaji odůvodňujícími uhrazené náklady a výsledky dosaženými v období od 9. prosince 2009 do 31. prosince 2010;
c)
provede plán účelně.
2. Pokud Itálie nesplní podmínky stanovené v odstavci 1, sníží Komise finanční příspěvek Unie s ohledem na povahu a závažnost porušení a na finanční ztrátu vzniklou Unii.
Článek 4
Toto rozhodnutí se použije ode dne 9. prosince 2009.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 28. října 2010.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 28 päivänä lokakuuta 2010,
raivotautia koskevien kiireellisten toimenpiteiden rahoittamisesta Koillis-Italiassa
(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 7379)
(2010/657/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 25 päivänä toukokuuta 2009 tehdyn neuvoston päätöksen 2009/470/EY (1) ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Päätöksessä 2009/470/EY säädetään, että jos jäsenvaltiota suoraan uhkaa kyseisen päätöksen liitteessä I tarkoitetun taudin esiintyminen tai leviäminen jonkin kolmannen maan tai jäsenvaltion alueella, voidaan päättää toteuttaa tilanteessa tarvittavia toimenpiteitä sekä myöntää unionin rahoitusta erityisiin toteutetun toimen onnistumisen kannalta tarpeellisiksi arvioituihin toimenpiteisiin.
(2)
Raivotauti on pääasiassa luonnonvaraisia ja kotieläimenä pidettäviä lihansyöjiä koskeva eläintauti, jolla on vakavia vaikutuksia kansanterveyteen. Se on yksi päätöksen 2009/470/EY liitteessä I luetelluista taudeista.
(3)
Unioni on viime vuosina yhteisrahoittanut ohjelmia, joissa raivotaudin pääasiallisille kantajille eli luonnonvaraisille lihansyöjille annetaan rokote suun kautta, ja niiden ansiosta tautitilanne useimmissa jäsenvaltioissa on nyt suotuisa: luonnonvaraisten ja kesyjen eläinten raivotautitapaukset ovat vähentyneet merkittävästi ja ihmisen raivotautitapaukset hävinneet kokonaan.
(4)
Italiaa on pidetty raivotaudista vapaana maana vuodesta 1997. Lokakuussa 2008 Friuli Venezia Giulian alueella havaittiin kuitenkin yksi raivotautitapaus, jonka jälkeen vielä kahdeksan uutta tapausta samalla alueella. Vuonna 2009 sylvaattinen raivotauti levisi myös Veneton alueelle. Vuoden 2009 loppuun mennessä Friuli Venezia Giulian alueella oli havaittu 35 tapausta ja Veneton alueella 33 tapausta.
(5)
Naapurijäsenvaltiot ovat olleet huolissaan, että Koillis-Italian raivotautitilanne uhkaa niiden alueita.
(6)
Tämän vuoksi on toteutettava kiireellisiä toimenpiteitä, jotta estetään taudin leviäminen edelleen Italiassa samoin kuin sen leviäminen naapurijäsenvaltioihin Itävaltaan ja Sloveniaan, ja on voimistettava pyrkimyksiä taudin hävittämiseksi mahdollisimman pian.
(7)
Italia toimitti 9 päivänä joulukuuta 2009 komissiolle hätäsuunnitelman ketuille suun kautta annettavista rokotteista (”Rabies control programme in the regions of northeast Italy - Special vaccination plan for foxes”). Suunnitelma voitiin hyväksyä, ja sen vuoksi on aiheellista, että tiettyihin toimenpiteisiin myönnetään unionin rahoitusta. Ohjelman täytäntöönpanoon olisi näin ollen myönnettävä unionin rahoitusosuus.
(8)
Unionin rahoitusosuus olisi maksettava jäsenvaltioiden tekemän virallisen pyynnön perusteella sekä neuvoston päätöksessä 90/424/ETY tarkoitettuihin hätätapauksessa toteutettaviin toimenpiteisiin ja eläintautien torjuntatoimenpiteisiin myönnettävää yhteisön rahoitusta koskevista säännöistä 28 päivänä helmikuuta 2005 annetun komission asetuksen (EY) N:o 349/2005 7 artiklassa tarkoitettujen liiteasiakirjojen perusteella. (2)
(9)
Kun otetaan huomioon laajennetun rokotussuunnitelman kiireellinen täytäntöönpano, jotta voidaan estää taudin leviäminen muihin jäsenvaltioihin, on perusteltua, että unionin rahoitusosuus myönnetään 9 päivästä joulukuuta 2009 alkaen, jolloin suunnitelma toimitettiin komissiolle rahoituksen hyväksymistä varten.
(10)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hyväksytään Italian 9 päivänä joulukuuta 2009 toimittama raivotaudin valvontasuunnitelma ”Rabies control programme in the regions of northeast Italy - Special vaccination plan for foxes”, jäljempänä ’suunnitelma’, 9 päivän joulukuuta 2009 ja 31 päivän joulukuuta 2010 väliseksi ajanjaksoksi.
2 artikla
1. Unioni voi myöntää suunnitelmaan rahoitusosuutta 50 prosenttia Italialle koituneista kustannuksista:
a)
laboratoriotestien tekemiseen;
i)
raivotautiantigeenin tai -vasta-aineiden osoittamiseksi;
ii)
raivotautiviruksen eristämiseksi ja karakterisoimiseksi;
iii)
biomerkkiaineen osoittamiseksi;
iv)
rokotesyöttien titraamiseksi;
b)
suun kautta annettavien rokotteiden ja syöttien ostamiseen ja jakamiseen sekä parenteraalisten rokotteiden antamiseen karjalle.
Unionin rahoitusosuus a ja b alakohdassa tarkoitettuihin kustannuksiin voi kuitenkin olla enintään 2 300 000 euroa.
2. Italialle suunnitelmasta korvattavien kustannusten enimmäismäärät voivat keskimäärin olla enintään seuraavat:
a)
serologinen testi:
8 euroa testiä kohti;
b)
testi tetrasykliinin toteamiseksi luusta:
8 euroa testiä kohti;
c)
immunofluoresenssitesti (FAT):
12 euroa testiä kohti;
d)
polymeraasiketjureaktiotesti (PCR-testi):
10 euroa testiä kohti;
e)
suun kautta annettavat rokotteet ja syötit:
0,4 euroa annosta kohti;
f)
parenteraalisten rokotteiden osto:
1 euro annosta kohti;
g)
karjan rokottaminen:
1,50 euroa eläintä kohti.
3. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen laboratoriotestien kustannuksiin sisältyvät seuraavat:
a)
testipakkausten, reagenssien ja kaikkien testin tekemiseen käytettävien tarvikkeiden ostamisesta maksetut kustannukset;
b)
testien suorittamiseen koko- tai osa-aikaisesti osoitetusta henkilöstöstä aiheutuneet kustannukset;
c)
enintään 7 prosenttia a ja b alakohdassa tarkoitettujen kustannusten kokonaismäärän yleiskustannuksista.
3 artikla
1. Unionin rahoitusosuus suunnitelmalle myönnetään sillä edellytyksellä, että Italia
a)
panee suunnitelman täytäntöön unionin lainsäädännön asiaa koskevien säännösten, myös kilpailusääntöjä, julkisia hankintoja ja valtiontukea koskevien sääntöjen mukaisesti;
b)
toimittaa komissiolle liitteiden mukaisesti viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2011 suunnitelman teknistä toteutusta koskevan loppuraportin, jossa on liitteenä tositteet 9 päivän joulukuuta 2009 ja 31 päivän joulukuuta 2010 välillä maksetuista kustannuksista ja saaduista tuloksista;
c)
panee suunnitelman tehokkaasti täytäntöön.
2. Jos Italia ei noudata 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä, komissio vähentää unionin rahoitusosuutta ottaen huomioon noudattamatta jättämisen luonteen ja vakavuuden ja unionille aiheutuneet taloudelliset menetykset.
4 artikla
Tätä päätöstä sovelletaan 9 päivästä joulukuuta 2009.
5 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 28 päivänä lokakuuta 2010.