ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 8. února 2012
o státní podpoře SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 & ex CP 194/09), kterou Švédsko poskytlo společnosti Hammar Nordic Plugg AB
(oznámeno pod číslem C(2012) 546)
(Pouze švédské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/293/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek (1) v souladu s výše uvedenými články, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 26. května 2009, zaevidovaným dne 16. června 2009, Komise obdržela stížnost ohledně údajné státní podpory pro společnost Hammar Nordic Plugg AB tím, že obec Vänersborg (Vänersborgs kommun) prodala veřejný majetek pod tržní cenou.
(2)
Dne 27. října 2009 postoupila Komise nedůvěrné znění stížnosti vnitrostátním orgánům. Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 30. listopadu 2009, zaevidovaným téhož dne.
(3)
Dne 9. března 2010 si Komise vyžádala další informace, Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 20. dubna 2010.
(4)
Dne 11. května 2010 Komise obdržela informace, jež poskytla společnost Chips AB.
(5)
Dopisem ze dne 27. října 2010 oznámila Komise Švédsku rozhodnutí zahájit ohledně podpory řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (2) (dále jen „SFEU“). Rozhodnutí Komise o zahájení řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k podpoře podaly připomínky.
(6)
Dopisem ze dne 23. listopadu 2010 požádalo Švédsko o prodloužení lhůty k podání připomínek k rozhodnutí o zahájení řízení.
(7)
V dopisech ze dne 15. a 17. prosince 2010 předložily švédské orgány Komisi své připomínky. Společnost Hammar Nordic Plugg AB poskytla Komisi své připomínky dopisem ze dne 22. ledna 2011.
(8)
Dne 1. února 2011 Komise zaslala připomínky společnosti Hammar Nordic Plugg AB švédským orgánům k vyjádření.
(9)
Dne 1. června 2011 zaslala Komise další žádost o informace. Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 29. června 2011 a další upřesňující informace poskytlo v e-mailech dne 12. září a 30. září 2011.
(10)
Dne 6. června 2011 zaslala Komise společnosti Chips AB dotazník. Společnost na něj neodpověděla přímo, nicméně poskytla určité informace švédským orgánům, jež je použily ve svém upřesňujícím mailu ze dne 12. září 2011.
(11)
Dne 19. října 2011 se konalo jednání mezi útvary Komise a zástupci společnosti Hammar Nordic Plugg AB.
(12)
Dne 3. listopadu 2011 poskytla společnost Hammar Nordic Plugg AB Komisi prostřednictvím elektronické pošty další informace. Dne 4. listopadu 2011 předala Komise tyto informace švédským orgánům, které k nim podle svého vyjádření ze dne 28. listopadu 2011 neměly připomínky.
2. POPIS
2.1 Příjemce podpory a zúčastněné strany
(13)
Příjemce podpory je akciová společnost Hammar Nordic Plugg AB (dále jen „Hammar“), jež se zabývá pronájmem a správou nemovitostí. Hammar má sídlo v Trollhättanu v kraji Västra Götaland a je ve 100 % vlastnictví své mateřské společnosti Hammar Nordic Fastigheter AB, kterou vlastní soukromá osoba Anders Hammar (4).
(14)
Obec Vänersborg (dále jen „obec“) se nachází v kraji Västra Götaland poblíž norských hranic. Podle mapy regionální podpory Švédska na období 2007-2013 neleží Vänersborg v podporované oblasti.
(15)
Fastighets AB Vänersborg (dále jen „FABV“) je realitní společnost zcela vlastněná obcí.
(16)
Společnost Topp Livsmedel (dále jen „Topp“) byla součástí společnosti Chips AB (5) patřící do mezinárodní skupiny Orkla ASA (dále jen „Orkla“).
(17)
Nemovitost, jíž se opatření podpory týká (dále jen „závod“), zahrnuje dva pozemky, výrobní zařízení, movitý majetek a práva duševního vlastnictví (např. ochranné známky). Nachází se v Brålandě, malé vesnici v rámci obce Vänersborg. Společnost Topp se zhruba 30 zaměstnanci produkovala v závodě do roku 2007 zmrazenou zeleninu.
2.2 Shrnutí opatření
(18)
Dopisem ze dne 26. května 2009 obdržela Komise stížnost ohledně údajného poskytnutí státní podpory na základě prodeje veřejného majetku (závodu) pod tržní cenou.
(19)
V případu platí tyto skutečnosti: na konci roku 2007 oznámila společnost Chips AB ukončení výroby v podniku Topp a zahájila proces prodeje závodu.
(20)
Dne 13. února 2008 odkoupila závod od Chips AB - prostřednictvím FABV - obec za 17 milionů SEK(1,7 milionu EUR) (6).
(21)
Ve stejný den, 13. února 2008, uzavřela FABV dvě smlouvy s Hammar. U první z nich se jednalo o nájemní smlouvu, na jejímž základě pronajala FABV celý závod společnosti Hammar (7). Druhá smlouva obsahovala opci, podle níž měla společnost Hammar právo koupit závod od FABV za pevně stanovenou cenu 8 milionů SEK(0,8 milionu EUR) kdykoliv v průběhu dvouletého období mezi 1. březnem 2008 a 28. únorem 2010. Hammar tuto opci využila a získala závod od FABV za uvedenou pevnou cenu dne 11. srpna 2008.
(22)
Na základě smlouvy ze dne 1. března 2008 pronajala společnost Hammar většinu závodu místním podnikatelům, přičemž výše nájemného (8) přesahovala nájemné, na němž se dohodly FABV a Hammar. Místní podnikatelé podmiňovali podepsání nájemní smlouvy opcí na nákup závodu v budoucnu, pokud by se společnost Hammar stala jeho vlastníkem. Opční smlouva, podepsaná týž den, umožňovala místním podnikatelům získat závod za 40 milionů SEK(4 miliony EUR).
(23)
Dne 2. září 2008 uzavřela společnost Hammar smlouvu s místními podnikateli o prodeji závodu za dohodnutou cenu 40 milionů SEK.
3. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(24)
Komise důvodně domnívala, že prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar zahrnoval státní podporu, a proto dne 27. října 2010 zahájila ohledně této transakce formální vyšetřovací řízení (9).
(25)
Švédské orgány a Hammar předložily k zahájení formálního vyšetřovacího řízení své připomínky.
(26)
Švédské orgány zastávají stanovisko, že prodej závodu společnosti Hammar státní podporu nepředstavuje. Trvají na tom, že jediným cílem obce při nákupu závodu prostřednictvím FABV bylo zachování výroby a pracovních míst. Jelikož obec neměla v úmyslu sama závod provozovat, bylo vybráno řešení, jež navrhla společnost Hammar, tj. nájemní smlouva s kupní opcí. Švédské orgány rovněž podotýkají, že opce poskytnutá společnosti Hammar vyžadovala kapitálovou injekci z rozpočtu obce společnosti FABV ve výši 9 milionů SEK (0,9 milionu EUR) na vyrovnání ztráty, jež by vznikla, pokud by Hammar opci využila.
(27)
Hammar argumentuje, že FABV koupila závod od Chips AB za příliš vysokou cenu, což by mohlo zahrnovat státní podporu ve prospěch společnosti Orkla. Dále Hammar tvrdí, že závod byl od FABV odkoupen za tržních podmínek a prodej neovlivnil obchod mezi členskými státy ani nevedl k narušení hospodářské soutěže.
(28)
Na podporu svých tvrzení předložila Hammar ocenění ex post (s datem 20. ledna 2011) hodnoty závodu, které provedla společnost PricewaterhouseCoopers (dále jen „zpráva PwC“). Podle zprávy PwC je stupeň nejistoty při odhadování tržní ceny u tohoto typu nemovitostí natolik vysoký, že lze říci, že daná cena splňovala tržní podmínky při každém prodeji závodu (tj. když jej FABV kupovala od Chips AB, při jeho pozdějším prodeji společnosti Hammar a konečně i tehdy, kdy jej Hammar prodávala místním podnikatelům). Především pokud jde o prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar a poté místním podnikatelům, byla podle zprávy zaplacena tržní cena - vzhledem k finančním podmínkám v obou nájemních smlouvách (tj. mezi FABV a Hammar na jedné straně, a mezi Hammar a místními podnikateli na straně druhé).
(29)
Hammar při jednání s útvary Komise dne 19. října 2011 a ve svém podání dodatečných informací ze dne 3. listopadu 2011 tvrdila, že v době, kdy se obec a Hammar dohodly, že Hammar bude mít opci na nákup závodu za 8 milionů SEK, nebyly podány žádné jiné nabídky, a proto je třeba považovat uvedenou cenu za tržní cenu bez ohledu na případné cenové odhady, jež musí být beztak chápány jako hypotetické.
(30)
Dne 3. listopadu 2011 předložila Hammar Komisi zprávu, kterou vypracovala společnost Copenhagen Economics A/S (10) (dále jen „Copenhagen Economics“) a jež pojednává o tom, jak nákup závodu ze strany FABV od Chips AB a jeho další prodej společnosti Hammar mohl ovlivnit obchod mezi členskými státy. Zpráva dochází k závěru, že první transakce mohla ovlivnit obchod uvnitř Unie, jelikož prodejce Chips AB je mezinárodní podnik (finská dceřiná společnost v rámci norské skupiny Orkla), na jehož aktivity se vztahuje hospodářská soutěž v mezinárodním měřítku. Naproti tomu zpráva uvádí, že prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar podle zprávy vůbec nebo jen v nevýznamné míře ovlivnil obchod uvnitř Unie, jelikož Hammar působí pouze na místní úrovni a na relevantních trzích nemá mezinárodní konkurenty.
4. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
4.1 Existence státní podpory
(31)
Otázku, zda prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar zahrnoval státní podporu, je třeba posoudit ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, který stanoví, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(32)
Komise podotýká, že příjemce podpory, tj. Hammar, je považován za podnik, jelikož vykonává hospodářskou činnost - poskytuje na trhu služby v oblasti nemovitostí a další služby s tím související.
(33)
Transakci provedla obec prostřednictvím FABV. FABV je ve 100 % vlastnictví obce, jež ze svého běžného rozpočtu kryje její případné ztráty. Vedení FABV tvoří členové obecní rady Vänersborgu. Rozhodnutí, jež přijímá FABV, jsou tudíž přičitatelná státu. Pokud mají tato rozhodnutí ekonomické dopady, znamená to, že jsou použity státní prostředky. Kromě toho se obec této transakce zcela jasně zúčastnila, jelikož opce udělená společnosti Hammar vyžadovala od obce ve prospěch FABV kapitálovou injekci ve výši 9 milionu SEK na vyrovnání ztráty, jež by vznikla, pokud by Hammar opci využila. Na základě těchto skutečností Komise dospívá k závěru, že prodej závodu společnosti Hammar zahrnoval státní prostředky.
(34)
Jelikož transakce zvýhodnila určitý podnik (tj. Hammar), je třeba opatření považovat za selektivní.
(35)
Opatření narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod uvnitř Unie a Evropského hospodářského prostoru (dále jen „obchod uvnitř EHP“) ve smyslu judikatury Soudního dvora Evropské unie v oblasti státních podpor. Ve zprávě vypracované společností Copenhagen Economics (viz 30. bod odůvodnění) je tvrzení, že selektivní výhoda vyplývající z prodeje závodu společnosti Hammar obchod neovlivnila vůbec nebo jen v nevýznamné míře, podloženo argumentem, že Hammar působí pouze na místním trhu s nemovitostmi. Případný vliv na obchod se však neodvíjí od toho, zda je určitý příjemce podpory činný v mezinárodním či pouze vnitrostátním měřítku, nýbrž závisí na tom, zda zboží či služby, s nimiž příjemce podpory obchoduje, jsou nebo mohou být předmětem obchodu uvnitř Unie (11). Toto kritérium je v této věci splněno, jelikož služby v oblasti nemovitostí a další služby s tím související jsou předmětem obchodu a investic uvnitř Unie, což potvrzuje i skutečnost, že dřívější vlastník závodu (Chips AB) je dceřiná společnost se sídlem ve Finsku patřící do skupiny Orkla, jež působí v mezinárodním měřítku. To dokazuje, že existuje přeshraniční zájem o dané aktivum (tj. závod), u něhož se navíc nejedná o prázdný pozemek, ale o funkční závod na výrobu zmrazených potravin.
(36)
Proto zastává Komise stanovisko, že byť Hammar působí pouze na místní úrovni, jde o podnik činný na trhu, na němž nelze vliv na obchod a hospodářskou soutěž uvnitř Unie a EHP vyloučit. Argumenty, jež Hammar předložila, proto pro Komisi nejsou důvodem upustit od svého předběžného posouzení tohoto kritéria v rozhodnutí o zahájení řízení.
(37)
Při definování státní podpory je proto třeba zvážit pouze jedno kritérium, čili zjistit, zda prodej závodu ze strany FABV zvýhodnil společnost Hammar. Na základě dostupných informací se Komise domnívá, že FABV prodala závod společnosti Hammar za cenu nižší, než činí jeho tržní hodnota, což by soukromý investor pravděpodobně neučinil. Tímto způsobem tak byla společnost Hammar zvýhodněna.
(38)
V této věci jde o prodej určitých aktiv ve veřejném vlastnictví soukromému podniku. Část aktiv představují nemovitosti (pozemky a budovy). Pro posouzení existence státní podpory v těchto případech uplatňuje Komise své sdělení o prvcích státní podpory při prodejích pozemků a staveb orgány veřejné moci (12) (dále jen „sdělení“). U ostatních typů aktiv, jichž se prodej týká, uplatňuje Komise zásadu soukromého investora v tržním hospodářství, tzn. posuzuje, zda veřejnoprávní prodejce jednal jako soukromý investor v tržním hospodářství. Jelikož se však uvedené sdělení zakládá na stejném testu soukromého investora, bude Komise podle něj pro větší jasnost posuzovat celou transakci (13).
(39)
V souladu s bodem 1 oddílu II sdělení je existence státní podpory pro kupujícího automaticky vyloučena v případě prodeje, který následuje „po dostatečně zveřejněném, otevřeném a nepodmíněném nabídkovém řízení srovnatelném s veřejnou dražbou, a který přijímá nejlepší nebo jedinou nabídku.“ Z informací, které Komise shromáždila, nevyplývá, že by FABV před prodejem závodu uspořádala nabídkové řízení, proto není možné existenci státní podpory na základě tohoto důvodu automaticky vyloučit.
(40)
Hammar tvrdí, že cena 8 milionů SEK odpovídá tržní hodnotě závodu, jelikož v době uzavření smlouvy o opci neexistovaly žádné další nabídky. Komise však konstatuje, že prodej závodu ze strany obce nebyl transparentní a otevřený dalším zájemcům. Proto Komise nemůže z prodejní ceny vyvozovat žádné závěry o skutečné tržní ceně (14). Komise dále poznamenává, že FABV koupila závod za 17 milionů SEK dne 13. února 2008 a že v týž den souhlasila s tím, že společnosti Hammar bude poskytnuta opce k nákupu závodu za mnohem nižší cenu 8 milionů SEK.
(41)
V oddíle II bodu 2 písm. a) sdělení se stanoví, že uskuteční-li se prodej bez nepodmíněného nabídkového řízení, „mělo by být před jednáními o prodeji provedeno nezávislé ocenění jedním nebo více nezávislými majetkovými odhadci, aby byla stanovena tržní hodnota na základě obecně uznávaných tržních ukazatelů a oceňovacích norem.“ Komise konstatuje, že FABV před jednáními o prodeji žádné nezávislé ocenění závodu nepožadovala.
(42)
Přestože nebylo uspořádáno otevřené a nepodmíněné nabídkové řízení ani nebylo před jednáními o prodeji provedeno nezávislé ocenění závodu, jsou k dispozici další informace, z nichž lze tržní cenu závodu v okamžiku, kdy jej FABV prodávala společnosti Hammar, vyvodit.
(43)
Když byl závod na konci roku 2007 nabídnut k prodeji, pověřila Chips AB společnost Colliers International (15) vypracováním memoranda k prodeji závodu. Colliers International uvedla jako prodejní cenu 27 milionů SEK(2,7 milionu EUR) za samotnou nemovitost, tzn. bez movitého majetku a práv duševního vlastnictví. Jak je již uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, má Komise za to, že se jedná o přiměřený odhad tržní ceny, jelikož i) tento odhad byl proveden před jednáními o prodeji, ii) objednala si ho Chips AB v souvislosti s prodejem závodu, tzn. v kontextu, kdy Chips AB zjevně nemohlo jít o nic jiného než o získání správného odhadu tržní ceny, iii) posouzení provedla třetí strana, jež byla nezávislá jak na prodejci, tak na kupujícím, a iv) Colliers International má v odvětví nemovitostí rozsáhlé zkušenosti. Hammar však předběžné stanovisko Komise o nezávislosti odhadu zpochybňuje, jelikož si jej objednal prodejce. Hammar se rovněž domnívá, že odhady Colliers International nebyly, vezme-li se v úvahu situace závodu v době prodeje, realistické (např. Colliers International vycházela pouze z 10 % míry neobsazenosti).
(44)
Dalším možným ukazatelem tržní ceny závodu je ocenění, jež v červnu 2008 provedla společnost Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) (dále jen „Swedbank“). Toto ocenění si objednali místní podnikatelé, kteří později závod koupili, a to za účelem úvěru zamýšleného na pořízení závodu. Swedbank odhadla tržní cenu závodu na 30 milionů SEK(3 miliony EUR), i když prostory, jež byly oceňovány, byly menší než rozloha celého závodu (17). Swedbank vycházela z 35 % neobsazenosti, další předpoklady byly srovnatelné s předpoklady Colliers International.
(45)
Zpráva PwC obsahuje řadu odhadů tržní hodnoty závodu v závislosti na okamžiku jeho prodeje. Ve zprávě se např. uvádí, že hodnota závodu v okamžiku, kdy jej Chips AB prodávala FABV, činila cca 9 milionů SEK, zatímco když si jej Hammar ve stejný den (13. února 2008) od FABV pronajímala, byla jeho cena cca 5,5 milionu SEK(0,55 milionu EUR). Zpráva PwC obsahuje třetí odhad tržní hodnoty závodu v okamžiku, kdy jej Hammar pronajímala místním podnikatelům (dne 1. března 2008). Tato hodnota dosahuje přibližně 21 milionů SEK(2,1 milionu EUR).
(46)
Komise v prvé řadě konstatuje, že zpráva PwC poskytuje různé číselné údaje o tržní hodnotě závodu v průběhu krátké doby. Jelikož tržní cena nemovitostí bývá z krátkodobého hlediska poměrně stabilní (s výjimkou mimořádných okolností), má Komise silné pochybnosti o některých odhadech ve zprávě PwC, a to zejména s ohledem na skutečnost, že všechny transakce byly provedeny ve velmi krátké době.
(47)
Pokud jde o první dva odhady hodnoty závodu ve zprávě PwC (9 milionů SEK, resp. 5,5 milionu SEK), Komise je považuje ve srovnání s odhady Colliers International a Swedbank ze stejné doby za nerealistické. Pokud jde o odhad 5,5 milionu SEK, Komise na jednu stranu poznamenává, že PricewaterhouseCoopers vychází při svém odhadu z peněžních toků v podobě nájemného, které Hammar platí za závod společnosti FABV. PwC přesto sama uznává, že toto nájemné je velmi nízké v porovnání s výnosy za srovnatelný průmyslový závod. Ještě nápadnější je pak srovnání s nájemným, které Hammar požaduje od místních podnikatelů o pouhých několik dní později a které je přibližně sedmkrát vyšší (viz poznámky pod čarou 7 a 8). S ohledem na tyto skutečnosti dospívá Komise k závěru, že nájemné, které platila společnost Hammar, bylo nižší než tržní nájemné. Komise se tudíž domnívá, že ocenění na 5,5 milionu SEK, jež vychází z odhadu příjmů z nájemného, které je nižší než tržní nájemné, neodráží skutečnou hodnotu závodu. Na druhou stranu vychází ocenění na 9 milionů SEK z předpokladu, že neobsazenost bude v prvních dvou letech vlastnictví činit 100 %, poté se ve třetím roce sníží na 75 %, ve čtvrtém roce na 50 % a pak se ustálí na 60 % po zbytek období, na které se ocenění vztahuje. V odhadu neobsazenosti se však nepřihlíží ke skutečnosti, že v okamžiku prodeje bylo známo, že místní podnikatelé jsou připraveni si závod pronajmout. Za cenu závodu je pak tedy třeba považovat cenu závodu s nájemcem.
(48)
Podle třetího odhadu ve zprávě PwC činí tržní cena závodu v okamžiku, kdy jej Hammar prodávala místním podnikatelům, cca 21 milionů SEK, přestože prostory, jichž se odhad týká, jsou o něco menší než rozloha celého závodu (viz poznámka pod čarou 17). Tento odhad je založen na vesměs stejné metodě jako odhady Colliers International a Swedbank a vychází zejména z podmínek v nájemní smlouvě mezi společností Hammar a místními podnikateli, tj. podmínek v nájemní smlouvě platné v okamžiku prodeje. Je třeba rovněž poznamenat, že podmínky smlouvy byly pravděpodobně tržní, a to zejména z toho důvodu, že byly dohodnuty mezi dvěma soukromými tržními subjekty, kteří v tomto ohledu měli patrně pouze ekonomicky racionální důvody. Komise má tudíž za to, že třetí odhad tržní ceny závodu ve zprávě PwC je přiměřený.
(49)
Bez ohledu na to, který odhad tržní ceny závodu (Colliers International, Swedbank či třetí odhad ve zprávě PwC) bude vybrán, je proto jasné, že cena 8 milionů SEK, za kterou FABV prodala závod společnosti Hammar, byla mnohem nižší, než činila tržní cena, a společnost Hammar tudíž zvýhodnila.
(50)
Jelikož jsou splněny všechny podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU, Komise dospívá k závěru, že posuzované opatření představuje státní podporu, jež je navíc protiprávní, jelikož byla příjemci poskytnuta bez předchozího schválení Komisí.
(51)
Výhoda pro příjemce podpory odpovídá rozdílu mezi cenou, kterou zaplatila Hammar (8 milionů SEK), a tržní cenou závodu.
(52)
Při stanovování tržní ceny bude Komise posuzovat možné alternativy a odhady, jež jsou k dispozici, konkrétně: i) 17 milionů SEK, jež FABV společnosti Chips AB dne 18. února 2008 skutečně zaplatila, ii) 40 milionů SEK, jež místní podnikatelé skutečně zaplatili společnosti Hammar, iii) 27 milionů SEK, což byl odhad Colliers International před prodejem, iv) 30 milionů SEK, což byl odhad Swedbank v červnu 2008, a v) 21 milionů SEK, což je odhad ze zprávy PwC.
(53)
Komise se domnívá, že cena 17 milionů SEK, kterou FABV zaplatila společnosti Chips AB v okamžiku nákupu závodu, není přesvědčivým důkazem tržní ceny. Komise již v rozhodnutí o zahájení řízení vysvětlila, že Chips AB akceptovala cenu, jež byla nižší než odhadovaná tržní cena, jelikož chtěla zabránit poškození pověsti podniku, k němuž by došlo při uzavření závodu a následné ztrátě pracovních míst. Mimo to chtěla Chips AB využít možnosti rychlého prodeje, aby mohla uzavřít provoz Topp. Soukromý tržní subjekt, který nemá tato omezení (jež jsou pro Chips AB specifická), by požadoval vyšší cenu. Z těchto důvodů Komise nepovažuje za nutné odpovídat na argumenty společnosti Hammar (shrnuté ve 27. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí), které se navíc týkají okolnosti, která není součástí formálního vyšetřování.
(54)
Komise rovněž na základě informací, které v průběhu formálního vyšetřovacího řízení obdržela, konstatovala, že částka ve výši 40 milionů SEK, jež byla dohodnuta s místními podnikateli, se nejeví jako nejlepší měřítko pro tržní cenu závodu, jelikož podnikatelé financovali tento dohodnutý obnos částečně z bankovního úvěru a částečně z úvěru, který jim poskytla sama společnost Hammar. Vysoký podíl, který má na financování prodejce (jenž je v rámci transakce zároveň i věřitelem), a s tím spojené úvěrové riziko, které pro něj vyplývá, nepodporují argument, že nominální cena 40 milionů SEK představuje skutečnou ekonomickou hodnotu závodu. Nominální cena, jež byla v této transakci zaplacena, proto není přesvědčivým důkazem pro cenu, která by byla za závod zaplacena za tržních podmínek. Přesto jde o další náznak toho, že cena 8 milionů SEK neodpovídá tržní ceně závodu. Tyto dvě alternativy od sebe dělí období kratší než tři týdny. Takto významný cenový rozdíl v tak krátké době potvrzuje, že uvedená částka nepředstavovala tržní cenu.
(55)
Pokud jde o odhady Colliers International a Swedbank, nemá Komise v zásadě důvod pochybovat o tom, že jde o nezávislá ocenění vypracovaná podle obecně uznávaných norem. Komise se přesto domnívá, že ocenění nejsou přímo srovnatelná, jelikož část podkladů pro ocenění se od sebe liší. Na základě informací, jež jsou k dispozici, nemůže Komise s plnou jistotou rozhodnout, zda tato ocenění podávají nejspolehlivější informaci o tržní hodnotě závodu, jelikož vycházejí z odhadů a srovnání spojených s jinými transakcemi na trhu než s transakcemi, jež se týkají předmětného závodu.
(56)
V souhrnu má Komise za to, že existují důvody pro použití tržní ceny, jež vyplývá ze třetího odhadu ve zprávě PwC. Jak už se uvádí ve 48. bodě odůvodnění, Komise má za to, že tento odhad - i když byl vypracován až po provedení transakcí - vychází z údajů o peněžních tocích u nájemní smlouvy, jež skutečně existovala (mezi společností Hammar a místními podnikateli), a tudíž vychází ze skutečného pozorování trhu. Ve srovnání s oceněními Colliers International a Swedbank představuje v tomto ohledu 21 milionů SEK věrohodný, byť opatrný odhad tržní ceny závodu. Komise dále podotýká, že Hammar uzavřela dne 13. února 2008 dohodu o opci k nákupu závodu za 8 milionů SEK a tuto opci dne 11. srpna 2008 využila. Dne 1. března 2008 uzavřela Hammar s místními podnikateli opční smlouvu o prodeji závodu za 40 milionů SEK. Smlouva o prodeji byla uzavřena dne 2. září 2008, kdy došlo k využití opce. Datum, jež se ve zprávě PwC používá jako základ pro odhadovanou hodnotu závodu ve výši 21 milionů SEK, je 1. březen 2008. Vzhledem k tomu, že mezi všemi uvedenými transakcemi byl malý časový odstup, není důvod se domnívat, že tržní hodnota závodu se mohla výrazně lišit od částky 21 milionů SEK v době, kdy Hammar závod kupovala či kdy uzavírala opční smlouvu.
(57)
Na základě výše uvedeného lze konstatovat, že výhoda poskytnutá společnosti Hammar činí 13 milionů SEK(1,3 milionu EUR). Výhoda se vypočítá jako rozdíl mezi tržní hodnotou 21 milionů SEK a cenou 8 milionů SEK, kterou Hammar skutečně za závod zaplatila.
4.2 Slučitelnost podpory
(58)
Švédské orgány, ani společnost Hammar nepředložily argumenty o slučitelnosti podpory s vnitřním trhem. Jediným cílem, který švédské orgány uvedly, je politický záměr obce zachovat provoz podniku a zajistit pracovní místa v oblasti Vänersborgu.
(59)
Jelikož obec neleží v podporované oblasti (viz 13. bod odůvodnění), není způsobilá pro regionální podporu. Různé typy cílů podpory, jež švédské orgány uvedly, by bylo možné posoudit podle sdělení Komise o pokynech Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (18). Neexistují však žádné náznaky toho, že by podmínky stanovené v pokynech byly v tomto případě splněny. Zejména nic nenasvědčuje tomu, že Hammar byl v okamžiku nákupu závodu podnikem v obtížích.
(60)
Dosud rovněž nebylo dostatečně prokázáno, že opatření bylo nezbytné a přiměřené ke splnění některých cílů obecného zájmu. Komise tudíž nezjistila žádné důvody, na jejichž základě lze podporu prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 SFEU.
(61)
Žádné jiné důvody pro slučitelnost se nejeví jako použitelné. Komise proto dospívá k závěru, že prodej závodu ze strany obce společnosti Hammar představuje státní podporu, jež je protiprávní a neslučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
4.3 Nájemní smlouva a cena opce
(62)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda nájemní smlouva, kterou FABV a Hammar uzavřely dne 13. února 2008, a cena opce společnosti Hammar k nákupu závodu byly v souladu s tržními podmínkami (viz 38. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení).
(63)
Komise konstatuje, že nájemní smlouva zahrnuje státní podporu, jelikož jsou - ze stejných důvodů, jež jsou uvedeny výše v oddíle 4.1 - splněna nezbytná kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 SFEU: i) příjemce podpory, tj. Hammar, je podnik; ii) rozhodnutí, jež přijímá FABV, jsou přičitatelná státu, a pokud mají ekonomické dopady, znamená to, že jsou použity státní prostředky; iii) opatření je selektivní, jelikož je určeno ve prospěch určitého podniku; iv) jak je vysvětleno ve 47. bodě odůvodnění a jak uvádí zpráva PwC, kterou předložila sama společnost Hammar, má Komise za to, že nájemné, které společnost Hammar platila FABV, je nižší než tržní cena, a proto Hammar zvýhodňuje; a v) byť Hammar působí pouze na místní úrovni, provozuje svou činnost na trhu, na němž nelze vyloučit vliv na obchod a hospodářskou soutěž uvnitř Unie a EHP.
(64)
Aby bylo možné zjistit rozsah zvýhodnění společnosti Hammar, je třeba porovnat nájemné, na němž se dohodly FABV a Hammar dne 13. února 2008 (0,5 milionu SEK v prvním roce) s nájemným, na němž se Hammar dohodla ve smlouvě s místními podnikateli dne 1. března 2008 (3,5 milionu SEK v prvním roce). Komise má za to, že podmínky v posledně jmenované smlouvě odpovídají tržní hodnotě pronájmu závodu, jelikož smlouva byla uzavřena mezi dvěma soukromými stranami z ekonomicky racionálních důvodů. V tomto ohledu je rovněž třeba poznamenat, že zpráva PwC při výpočtu hodnoty závodu vychází právě z posledně jmenované částky. Jelikož Hammar platila nájemné obci pouze mezi 1. březnem 2008 a 11. srpnem 2008, kdy využila svou opci, tj. přibližně šest měsíců, měla by výsledná částka po poměrném výpočtu zvýhodnění ve výši 3 miliony SEK, což je rozdíl mezi nájemným dohodnutým mezi FABV a společností Hammar a nájemným dohodnutým mezi Hammar a místními podnikateli, činit 1,5 milionu SEK (0,15 milionu EUR).
(65)
Jelikož nelze použít žádné důvody pro slučitelnost podpory s vnitřním trhem ani nebyly tyto důvody předloženy (viz oddíl 4.2), dospívá Komise k závěru, že nájemní smlouva uzavřená mezi FABV a společností Hammar dne 13. února 2008 zahrnuje státní podporu, jež je protiprávní a neslučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(66)
Pokud jde o cenu opce k nákupu závodu poskytnuté společnosti Hammar, Komise poznamenává, že tato opce se nejeví jako uplatnitelná, jelikož závazek k budoucímu nákupu či prodeji nemovitého majetku v zásadě není podle švédských právních předpisů vymahatelný (19). Případné zvýhodnění společnosti Hammar na základě takové opce je značně nejisté, pokud vůbec nějaké, a mohlo být v každém případě vykompenzováno prodejní cenou nebo uhrazeným nájemným. Proto nelze s jistotou stanovit, že opce poskytla společnosti Hammar zvýhodnění, které lze oddělit od zvýhodnění, jež pro Hammar vyplývalo z nájemní smlouvy a pozdějšího prodeje závodu.
5. NAVRÁCENÍ STÁTNÍ PODPORY
(67)
Čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (20), ukládá: „Je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil.“
(68)
Jelikož nynější opatření představuje protiprávní a neslučitelnou podporu, musí být podpora navrácena, tak aby bylo možné obnovit situaci, jež na trhu panovala před poskytnutím podpory. Navrácení podpory je tudíž třeba uplatnit od chvíle, kdy byl příjemce zvýhodněn, tj. od okamžiku poskytnutí podpory příjemci, a dokud k němu skutečně nedojde, budou z navracené podpory účtovány úroky.
(69)
Prvek podpory, jenž je neslučitelný s vnitřním trhem, je třeba vyčíslit na 14,5 milionu SEK. Skládá se z rozdílu mezi tržní cenou závodu (21 milionů SEK) a cenou, kterou zaplatila Hammar (8 milionů SEK), což je 13 milionů SEK, ke kterým se připočte částka týkající se nájemní smlouvy, kterou je třeba navrátit (1,5 milionu SEK).
(70)
Z částky, kterou je třeba navrátit, je třeba zaplatit příslušný úrok. V případě neslučitelného prvku podpory vyčísleného na 13 milionů SEK by se úrok při navrácení měl počítat ode dne, kdy Hammar využila svou opci a koupila závod od FABV, tj. od 11. srpna 2008. V případě neslučitelného prvku podpory vyčísleného na 1,5 milionu SEK by se úrok při navracení měl počítat ode dne splatnosti nájemného, tj. od 1. března 2008,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve výši 14,5 milionu SEK, kterou Švédsko v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie protiprávně poskytlo společnosti Hammar Nordic Plugg AB prostřednictvím prodeje a pronájmu veřejného majetku v Brålandě v obci Vänersborg pod jeho tržní cenou, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Švédsko zajistí, aby Hammar Nordic Plugg AB vrátila podporu podle článku 1.
2. Podpora, která má být navrácena, zahrnuje úroky od data, kdy byla podpora dána společnosti Hammar Nordic Plugg AB k dispozici, do data jejího skutečného navrácení.
3. Úroková sazba se vypočítá jako složený úrok v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (21).
Článek 3
1. Navrácení podpory podle článku 1 musí být okamžité a účinné.
2. Švédsko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců po oznámení tohoto rozhodnutí předloží Švédsko Komisi tyto informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky), kterou má příjemce vrátit;
b)
podrobný popis již přijatých a plánovaných opatření k provedení tohoto rozhodnutí;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Švédsko informuje Komisi o vývoji vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí až do té doby, než dojde k úplnému navrácení podpory podle článku 1. Na žádost Komise neprodleně předloží informace vztahující se k již přijatým a plánovaným opatřením k provedení tohoto rozhodnutí. Rovněž poskytne podrobné informace o částkách podpory a úroků, které již příjemce navrátil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Bruselu dne 8. února 2012.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 8 päivänä helmikuuta 2012,
valtiontuesta SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 & ex CP 194/09) jonka Ruotsi on toteuttanut Hammar Nordic Plugg AB:n hyväksi
(tiedoksiannettu numerolla C(2012) 546)
(Ainoastaan ruotsinkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2012/293/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
(1)
Komissio vastaanotti 26 päivänä toukokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä kantelun, joka koski oletettua valtiontukea Hammar Nordic Plugg AB:lle Vänersborgin kunnan myytyä julkista omaisuutta alle markkinahinnan. Valitus kirjattiin vastaanotetuksi 16 päivänä kesäkuuta 2009.
(2)
Komissio lähetti 27 päivänä lokakuuta 2009 kansallisille viranomaisille kantelusta version, josta oli poistettu luottamukselliset tiedot. Ruotsi vastasi 30 päivänä marraskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin vastaanotetuksi samana päivänä.
(3)
Komissio pyysi 9 päivänä maaliskuuta 2010 lisätietoja, jotka Ruotsi toimitti 20 päivänä huhtikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä.
(4)
Komissio vastaanotti 11 päivänä toukokuuta 2010 Chips AB:n antamia tietoja.
(5)
Komissio ilmoitti Ruotsille 27 päivänä lokakuuta 2010 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa kyseisen tukitoimenpiteen osalta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 108 artiklan 2 kohdassa (2) tarkoitettu menettely. Menettelyn aloittamista koskeva komission päätös, jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva päätös’, on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (3). Komissio pyysi asianomaisia esittämään huomautuksensa tuesta.
(6)
Ruotsi pyysi 23 päivänä marraskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä pidennystä määräaikaan, jonka kuluessa menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä oli jätettävä huomautuksia.
(7)
Ruotsin viranomaiset toimittivat komissiolle huomautuksensa 15 ja 17 päivänä joulukuuta 2010 päivätyillä kirjeillä. Hammar Nordic Plugg AB lähetti huomautuksensa komissiolle 22. tammikuuta 2011 päivätyssä kirjeessä.
(8)
Komissio lähetti 1 päivänä helmikuuta 2011 Hammar Nordic Plugg AB:n huomautukset Ruotsin viranomaisille kommentoitaviksi.
(9)
Komissio lähetti vielä yhden lisätietopyynnön 1 päivänä kesäkuuta 2011. Ruotsi vastasi siihen 29 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä ja lähetti lisäselvennyksiä sähköpostitse 12 päivänä syyskuuta ja 30 päivänä syyskuuta 2011.
(10)
Komissio lähetti 6 päivänä kesäkuuta 2011 Chips AB:lle kyselylomakkeen, johon yritys ei suoraan vastannut. Se antoi kuitenkin joitakin tietoja Ruotsin viranomaisille, jotka sisällyttivät nämä tiedot 12 päivänä syyskuuta 2011 antamiinsa selvennyksiin.
(11)
Komission yksiköt ja Hammar Nordic Plugg AB:n edustajat tapasivat 19 päivänä lokakuuta 2011.
(12)
Hammar Nordic Plugg AB antoi komissiolle lisätietoja sähköpostitse 3 päivänä marraskuuta 2011. Komissio lähetti edelleen nämä tiedot Ruotsin viranomaisille 4 päivänä marraskuuta 2011, mutta ne vahvistivat 28 päivänä marraskuuta 2011, ettei niillä ollut esittää huomautuksia.
2. KUVAUS
2.1 Tuensaaja ja asianomaiset osapuolet
(13)
Tuensaaja on osakeyhtiö Hammar Nordic Plugg AB, jäljempänä ’Hammar’, jonka toiminta koostuu tilanvuokrauksesta ja kiinteistöhuollosta. Hammarin päätoimipaikka on Trollhättanissa Länsi-Götanmaalla, ja se on 100-prosenttisesti emoyhtiönsä Hammar Nordic Fastigheter AB:n omistuksessa. Emoyhtiö puolestaan on yksityishenkilön, Anders Hammarin (4), omistuksessa.
(14)
Vänersborgin kunta, jäljempänä ’kunta’, sijaitsee Länsi-Götanmaan läänissä lähellä Norjan rajaa. Ruotsia koskevan vuosien 2007-2013 aluetukikartan mukaisesti Vänersborg ei sijaitse tukialueella.
(15)
Fastighets AB Vänersborg, jäljempänä ’FABV’, on kunnan omistama kiinteistöyhtiö.
(16)
Topp Livsmedel, jäljempänä ’Topp’, oli kansainväliseen Orkla ASA -yhtymään, jäljempänä ’Orkla’, kuuluvan yrityksen Chips AB (5) omistuksessa.
(17)
Kiinteistö, johon toimenpide kohdistuu, jäljempänä ’laitos’, koostuu kahdesta tontista, tuotantolaitoksesta, irtaimesta omaisuudesta ja immateriaalioikeuksista (esim. tavaramerkit). Se sijaitsee Brålandassa, joka on pienehkö taajama Vänersborgin kunnassa. Topp valmisti vuoteen 2007 pakastevihanneksia laitoksessa, jossa työskenteli noin 30 työntekijää.
2.2 Tiivistelmä toimenpiteestä
(18)
Komissio vastaanotti 26 päivänä toukokuuta 2009 päivätyssä kirjeessä kantelun oletetusta valtiontuesta, jossa oli kyse julkisen omaisuuden (laitoksen) myymisestä alle markkinahinnan.
(19)
Asiaa koskevat seuraavat tosiseikat: Vuoden 2007 lopussa Chips AB ilmoitti, että Topp lopettaa tuotantonsa, ja yritys käynnisti menettelyn laitoksen myymiseksi.
(20)
Kunta osti 13 päivänä helmikuuta 2008 - FABV:n välityksellä - laitoksen Chips AB:ltä 17 miljoonalla Ruotsin kruunulla (1,7 miljoonalla eurolla) (6).
(21)
Samana päivänä eli 13 päivänä helmikuuta 2008 FABV teki kaksi sopimusta Hammarin kanssa. Yksi sopimus oli vuokrasopimus, jolla FABV vuokrasi koko laitoksen Hammarille (7). Toinen sopimus sisälsi option, jonka perusteella Hammarilla oli oikeus ostaa laitos FABV:ltä kiinteään 8 miljoonan kruunun hintaan (0,8 miljoonaa euroa) milloin tahansa 1 päivän maaliskuuta 2008 ja 28 päivän helmikuuta 2010 välisellä kaksivuotiskaudella. Hammar hyödynsi optiota ja hankki laitoksen itselleen FABV:ltä kiinteään hintaan 11 päivänä elokuuta 2008.
(22)
Hammar vuokrasi 1 päivänä maaliskuuta 2008 tehdyn sopimuksen perusteella suurimman osan laitoksesta paikallisille yrittäjille hintaan, joka oli korkeampi kuin FABV:n ja Hammarin sopima vuokra (8). Paikalliset yrittäjät asettivat lisäksi vuokrasopimuksen allekirjoittamisen ehdoksi, että niillä pitäisi olla mahdollisuus ostaa laitos tulevaisuudessa siinä tapauksessa, että se siirtyisi Hammarin omistukseen. Samana päivänä allekirjoitettu optiosopimus antoi paikallisille yrittäjille mahdollisuuden hankkia laitos itselleen 40 miljoonalla kruunulla (4 miljoonaa euroa).
(23)
Hammar teki 2 päivänä syyskuuta 2008 paikallisten yrittäjien kanssa sopimuksen, jonka mukaan se myy laitoksen paikallisille yrittäjille sovittuun 40 miljoonan kruunun hintaan.
3. MENETTELYN ALOITTAMISTA KOSKEVA PÄÄTÖS
(24)
Komissiolla oli syytä olettaa, että liiketoimeen, jolla FABV myi laitoksen Hammarille, sisältyi valtiontukea. Tästä syystä komissio aloitti 27 päivänä lokakuuta 2010 muodollisen tutkintamenettelyn kyseisen liiketoimen takia (9).
(25)
Ruotsin viranomaiset ja Hammar esittivät huomautuksia muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta.
(26)
Ruotsin viranomaiset katsovat, että laitoksen myynnissä Hammarille ei ole kyse valtiontuesta. Niiden mukaan kunta osti laitoksen FABV:n kautta ainoana tarkoituksenaan tuotannon ja työllisyysmahdollisuuksien varmistaminen. Koska kunnan tarkoituksena ei ollut harjoittaa toimintaa itse, ratkaisuksi valittiin Hammarin ehdottama vaihtoehto eli vuokrasopimus osto-optiolla. Ruotsin viranomaiset toteavat myös, että Hammarille myönnetty optio edellytti 9 miljoonan kruunun (0,9 miljoonaa euroa) pääomanlisäystä kunnan varoista FABV:lle korvaukseksi menetyksestä, joka syntyisi siinä tapauksessa, että Hammar hyödyntäisi option.
(27)
Hammarin mukaan FABV osti laitoksen Chips AB:ltä liian korkeaan hintaan, mikä saattaisi tarkoittaa, että Orklalle myönnettiin valtiontukea. Lisäksi Hammar väittää, että laitos ostettiin FABV:ltä markkinaehdoin ja että myynti ei vaikuttanut jäsenvaltioiden väliseen kauppaan eikä johtanut kilpailun vääristymiseen.
(28)
Hammar esitti väitteidensä tueksi (20 päivänä tammikuuta 2011 päivätyn) laitoksen arvoa koskevan jälkilaskelman, jonka PricewaterhouseCoopers oli laatinut, jäljempänä ’PwC-raportti’. PwC-raportin mukaan tämäntyyppisten kiinteistöjen markkinahinnan laskemisessa epävarmuustekijä on niin suuri, että hinnan voidaan sanoa olleen lähellä markkinahintaa joka kerta, kun laitos myytiin (eli silloin, kun FABV osti sen Chips AB:ltä, silloin kun se myöhemmin myytiin Hammarille ja kun Hammar lopulta myi sen paikallisille yrittäjille). Raportissa katsotaan erityisesti, että FABV myi laitoksen Hammarille ja edelleen paikallisille yrittäjille markkinahintojen mukaisesti, kun otetaan huomioon rahoitusehdot molemmissa vuokrasopimuksissa (eli yhtäältä FABV:n ja Hammarin välillä ja toisaalta Hammarin ja paikallisten yrittäjien välillä).
(29)
Hammar korosti komission yksiköiden kanssa 19 päivänä lokakuuta 2011 pidetyssä kokouksessa ja 3. marraskuuta 2011 toimittamissaan lisätiedoissa komissiolle, että laitoksesta ei ollut esitetty muita tarjouksia siinä vaiheessa, kun kunta ja Hammar sopivat siitä, että Hammarille myönnettäisiin optio laitoksen ostamiseen 8 miljoonalla kruunulla, ja että kyseinen hinta on näin ollen katsottava markkinahinnaksi huolimatta mahdollisista laskelmista, jotka on joka tapauksessa katsottava hypoteettisiksi.
(30)
Hammar lähetti komissiolle 3 päivänä marraskuuta 2011 Copenhagen Economics A/S:n, jäljempänä ’Copenhagen Economics’, (10) laatiman raportin, jossa selvitettiin, miten se, että FABV osti laitoksen Chips AB:ltä ja myöhemmin myi sen Hammarille, on saattanut vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Raportin loppupäätelmänä oli, että ensimmäisellä liiketoimella saattoi olla vaikutuksia unionin sisäiseen kauppaan, koska myyjä Chips AB on kansainvälinen yritys - norjalaisen Orkla-yhtymän suomalainen tytäryhtiö - joka kilpailee kansainvälisesti. Sen sijaan raportissa todetaan, että se, että FABV myi laitoksen Hammarille, ei lainkaan vaikuta tai vaikuttaa vain erittäin vähän Euroopan unionin sisäiseen kauppaan, koska Hammar toimii ainoastaan paikallistasolla, eikä sillä ole mitään kansainvälisiä kilpailijoita merkityksellisillä markkinoilla.
4. TOIMENPITEEN ARVIOINTI
4.1 Onko kyse valtiontuesta?
(31)
Sen määrittämiseksi, sisälsikö liiketoimi, jolla FABV myi laitoksen Hammarille, valtiontukea, on tarkasteltava SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohtaa, jonka mukaan ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.
(32)
Komissio toteaa, että tuensaaja Hammar luonnehtii itseään yritykseksi, koska se harjoittaa taloudellista toimintaa eli tarjoaa markkinoilla kiinteistöpalveluja ja niihin liittyviä palveluja.
(33)
Kunta toteutti liiketoimen FABV:n välityksellä. Kunta omistaa FABV:stä 100 prosenttia, ja se kattaa FABV:n mahdolliset tappiot tavanomaisesta talousarviostaan. FABV:n hallitus muodostuu Vänersborgin kunnanvaltuutetuista. FABV:n päätökset voidaan näin ollen katsoa valtion päätöksiksi, joten siinä määrin kuin päätöksillä on taloudellisia seurauksia, kyse on valtion varojen käytöstä. Lisäksi kunta oli selkeästi osallisena tässä liiketoimessa, koska Hammarille myönnetty optio edellytti kunnalta 9 miljoonan kruunun pääomanlisäystä FABV:lle korvauksena tappiosta, joka syntyisi, jos Hammar hyödyntäisi optiotaan. Tätä taustaa vasten komission johtopäätös on, että laitoksen myyntiin Hammarille liittyi valtion varoja.
(34)
Koska liiketoimi hyödytti tiettyä yritystä (eli Hammaria), toimea on tarkasteltava valikoivana toimenpiteenä.
(35)
Toimenpide vääristää tai voi vääristää kilpailua ja vaikuttaa kauppaan Euroopan unionin alueella ja Euroopan talousalueella, jäljempänä ’kauppa ETA-alueella’, siinä merkityksessä kuin tämä käsitetään Euroopan unionin tuomioistuimen valtiontukea koskevassa oikeuskäytännössä. Perusteeksi sille, että laitoksen myynnistä Hammarille koitunut valikoiva etu ei vaikuttanut kauppaan tai vaikutti siihen vain vähäisessä määrin, Copenhagen Economicsin raportissa (katso johdanto-osan 30 kappale) esitetään, että Hammar toimii ainoastaan paikallisilla kiinteistömarkkinoilla. Mahdollinen vaikutus kauppaan ei kuitenkaan riipu siitä, sattuuko tietyllä tuensaajalla olemaan kansainvälistä vai vain kansallista toimintaa, vaan pikemminkin siitä, ovatko tuensaajan kaupankäynnin kohteena olevat tavarat ja palvelut sellaisia, että niillä käydään unionin sisäistä kauppaa, tai voisiko niillä käydä unionin sisäistä kauppaa (11). Kyseinen peruste täyttyy tässä asiassa, koska kiinteistöpalvelut ja niihin liittyvät palvelut ovat unionin sisäisen kaupankäynnin ja investoinnin kohteena. Tämän seikan vahvistaa käsiteltävänä olevassa asiassa se, että laitoksen aikaisempi omistaja (Chips AB) on kansainvälisesti toimivan Orkla-yhtymän tytäryhtiö, jolla on päätoimipaikkansa Suomessa. Tämä todistaa, että kyseistä omaisuutta (eli laitosta) kohtaan on olemassa rajatylittävää mielenkiintoa. Kyse ei myöskään ole rakentamattomasta tontista, vaan toiminnassa olevasta laitoksesta, jota käytetään pakaste-elintarvikkeiden tuottamiseen.
(36)
Komissio katsoo näin ollen, että vaikka Hammarilla onkin vain paikallisen tason toimintaa, yritys toimii markkinoilla, joilla ei voida poissulkea vaikutuksia Euroopan unionin ja ETA-alueen kauppaan ja kilpailuun. Hammarin esittämät perusteet eivät näin ollen muodosta syytä siihen, miksi komissio poikkeaisi tämän perusteen alustavasta arvioinnista menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä.
(37)
Ainoa tarkasteltava valtiontuen määrittelyä koskeva peruste on näin ollen se, aiheutuiko Hammarille etua liiketoimesta, jolla FABV myi laitoksen. Saatavilla olevien tietojen mukaan komissio katsoo, että FABV myi laitoksen Hammarille markkinahintaa halvemmalla hinnalla. Yksityinen markkinasijoittaja ei todennäköisesti toimisi näin, joten Hammar sai liiketoimesta etua.
(38)
Tässä asiassa on kyse tietyn julkisessa omistuksessa olevan omaisuuden myynnistä yksityiselle yritykselle. Osa omaisuudesta muodostuu kiinteistöistä (maasta ja rakennuksista). Jotta tällaisissa tapauksissa voitaisiin arvioida, esiintyykö tukea, komissio soveltaa julkisten viranomaisten tekemiin maa-alueita ja rakennuksia koskeviin kauppoihin sisältyvistä tuista antamaansa tiedonantoa (12) (jäljempänä ’tiedonanto’). Komissio soveltaa myynnin kohteena olleeseen toisentyyppiseen omaisuuteen markkinataloudessa toimivaa yksityistä sijoittajaa koskevaa testiä, eli arvioi, toimiko julkinen myyjä markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan tavoin. Komissio arvioi selkeyden vuoksi koko liiketoimen kyseisen tiedonannon perusteella, koska tiedonanto perustuu yksityistä sijoittajaa koskevaan testiin (13).
(39)
Tiedonannon II luvun 1 kohdan mukaan on ennen kaikkea automaattisesti poissuljettua, että ostajan eduksi myönnetään valtiontukea, kun kauppa tehdään ”riittävästi julkistetulla, huutokauppaan verrattavalla avoimella tarjouskilpailulla, jolle ei aseteta ehtoja ja jossa hyväksytään paras tai ainoa tarjous”. Komission keräämien tietojen mukaan ei vaikuta siltä, että FABV olisi järjestänyt tarjouskilpailua ennen laitoksen myyntiä, ja näin ollen valtiontuen esiintymistä ei voi näillä perustein automaattisesti poissulkea.
(40)
Hammar esittää, että 8 miljoonan kruunun hinta vastaa laitoksen markkinahintaa, koska muita tarjouksia ei jätetty sinä aikana, jolloin optiosta sovittiin. Komissio toteaa kuitenkin, että kunta ei myynyt laitosta tavalla, joka oli läpinäkyvä ja avoin muille tarjouksenesittäjille. Tämän takia komissio ei voi myyntihinnan perusteella tehdä johtopäätöksiä laitoksen todellisesta markkina-arvosta (14). Komissio toteaa lisäksi, että FABV osti laitoksen 17 miljoonalla kruunulla 13 päivänä helmikuuta 2008 ja suostui samana päivänä myöntämään Hammarille option, joka koski laitoksen myymistä 8 miljoonalla kruunulla eli paljon alempaan hintaan.
(41)
Tiedonannon II luvun 2 kohdan a alakohdan mukaan siinä tapauksessa, että myynti tapahtuu ilman ehdotonta tarjouskilpailumenettelyä, ”yhden tai useamman riippumattoman arvioijan on suoritettava riippumaton arvio ennen myyntineuvotteluja markkina-arvon vahvistamiseksi yleisesti hyväksyttyjen markkinoiden tunnuslukujen ja arviointinormien mukaisesti”. Komissio toteaa, että FABV ei pyytänyt riippumatonta arviointia laitoksesta ennen myyntineuvotteluja.
(42)
Vaikka ennen myyntineuvotteluja ei järjestettykään avointa tarjouskilpailua, jolle ei asetettu ehtoja, eikä laitoksesta suoritettu riippumatonta arviointia ennen myyntineuvotteluja, saatavilla on muunlaisia tietoja, joiden perusteella voidaan päätellä laitoksen markkina-arvo ajankohtana, jolloin FABV myi sen Hammarille.
(43)
Kun laitos asetettiin myytäväksi vuoden 2007 lopussa, Chips AB antoi Colliers Internationalille (15) tehtäväksi laatia laitosta koskevan myyntimuistion. Colliers International ilmoitti kiinteistön myyntihinnaksi 27 miljoonaa kruunua (2,7 miljoonaa euroa) itse kiinteistön osalta, pois lukien irtaimisto ja aineettomat hyödykkeet. Kuten menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä todetaan, komissio katsoo, että tämä on kohtuullinen arvio markkinahinnasta, koska i) arvio tehtiin ennen myyntineuvotteluja, ii) Chips AB tilasi sen laitoksen myynnin yhteydessä eli tilanteessa, jossa Chips AB:llä ei kohtuullisesti voida olettaa olleen muuta intressiä kuin markkina-arvoa koskevan asianmukaisen arvion saaminen iii) tutkimuksen suoritti sekä myyjään että ostajaan nähden riippumaton kolmas osapuoli ja iv) Colliers Internationalilla on vankka kiinteistöalan kokemus. Hammar kiistää kuitenkin komission alustavan näkemyksen, jonka mukaan arviointi oli riippumaton, koska se oli myyjän tilaama. Hammar katsoo myös, että Colliers Internationalin oletukset eivät olleet realistisia (muun muassa siksi, että Colliers Internationalin lähtökohtana oli ainoastaan 10 prosentin vajaakäyttöaste) ottaen huomioon laitoksessa liiketoimen toteuttamishetkellä valinnut tilanne.
(44)
Toinen mahdollinen laitoksen markkinahintaa koskeva indikaattori sisältyy arvioon, jonka Swedbank Kommersiella Fastigheter (16), jäljempänä ’Swedbank’, teki kesäkuussa 2008. Tämä arvio tehtiin laitoksen sittemmin ostaneiden paikallisten yrittäjien laskuun laitoksen hankkimista varten otettavaa lainaa ajatellen. Swedbank arvioi laitoksen markkina-arvoksi 30 miljoonaa kruunua (3 miljoonaa euroa), vaikka arvioitavat tilat eivät käsittäneet laitosta kokonaisuudessaan (17). Swedbank lähti siitä, että vajaakäyttöaste on 35 prosenttia, kun taas muut oletukset olivat verrattavissa Colliers Internationalin oletuksiin.
(45)
PwC-raportti sisältää joukon arvioita laitoksen markkina-arvosta, jotka vaihtelevat sen myyntihetkestä riippuen. Raportissa todetaan esimerkiksi, että laitoksen arvo silloin, kun Chips AB myi sen FABV:lle, oli noin 9 miljoonaa kruunua, ja silloin, kun Hammar vuokrasi sen FABV:ltä samana päivänä (13 päivänä helmikuuta 2008) noin 5,5 miljoonaa kruunua (0,55 miljoonaa euroa). PwC-raportti sisältää kolmannen arvion laitoksen markkina-arvosta ajankohtana, jolloin Hammar vuokrasi sen paikallisille yrittäjille (1 päivänä maaliskuuta 2008) noin 21 miljoonalla kruunulla (2,1 miljoonaa euroa).
(46)
Komissio toteaa ensinnäkin, että PwC-raportissa laitoksen markkina-arvoksi ilmoitetaan lyhyen ajan sisällä erilaisia lukemia. Koska lyhyen aikavälin markkina-arvo tapaa olla aika muuttumaton (paitsi poikkeuksellisissa olosuhteissa), komissio suhtautuu hyvin epäröivästi osaan PwC-raportissa esitetyistä arvioista erityisesti, kun otetaan huomioon, että kaikki liiketoimet toteutettiin hyvin lyhyen aikavälin sisällä.
(47)
PwC-raportissa esitetyn kahden ensimmäisen arvion osalta (ensimmäinen 9 miljoona kruunua, toinen 5,5 miljoonaa kruunua), komissio katsoo, että ne vaikuttavat epärealistisilta verrattuina Colliers Internationalin ja Swedbankin samanaikaisiin arvioihin. Toisaalta 5,5 miljoonan kruunun suuruisen arvion osalta komissio toteaa, että PricewaterhouseCoopers, jäljempänä ’PwC’, perusti arvionsa kassavirtoihin, jotka muodostuivat Hammarin FABV:lle maksamasta laitoksen vuokrasta. PwC myöntää kuitenkin itse, että nämä vuokrat ovat hyvin matalia verrattuna vastaavan teollisuuslaitoksen tavanomaiseen tuottoon. Tämä on sitäkin silmiinpistävämpää suhteutettuna noin seitsemän kertaa korkeampiin vuokriin, joita Hammar peri paikallisilta yrittäjiltä vain joitakin päiviä myöhemmin (ks. alaviitteet 7 ja 8). Tämän huomioon ottaen komissio päättelee, että Hammarin maksamat vuokrat olivat alle markkinavuokrien. Komissio katsoo näin ollen, että 5,5 miljoonan kruunun arvio, joka perustuu oletukseen markkinatason alittavista vuokrista, ei kuvasta laitoksen todellista markkina-arvoa. Toisaalta 9 miljoonan kruunun arvio perustuu oletukseen, jonka mukaan omistussuhteen kahden ensimmäisen vuoden aikana vajaakäyttöaste on 100 prosenttia, että se vähenee 75 prosenttiin kolmantena ja 50 prosenttiin neljäntenä vuonna ja vakiintuu 60 prosenttiin sillä ajanjaksolla, joka arvioinnista vielä on jäljellä. Vajaakäyttöastetta koskevassa oletuksessa ei kuitenkaan oteta huomioon, että myyntihetkellä oli tiedossa, että paikalliset yrittäjät ovat halukkaita vuokraamaan laitoksen, ja että näin ollen arvioitava arvo koskee laitosta ja vuokralaista.
(48)
Kolmannen PwC-raportissa esitetyn arvion mukaan laitoksen markkina-arvo oli noin 21 miljoonaa kruunua sillä hetkellä, kun Hammar myi sen paikallisille yrittäjille, vaikka arvioitavat tilat eivät käsittäneet laitosta kokonaisuudessaan (ks. alaviite 17). Tämä arvio perustuu pääosin samaan menetelmään kuin Colliers Internationalin ja Swedbankin arvioinnit, ja siinä käytetään oletuksena Hammarin ja paikallisten yrittäjien tekemän vuokrasopimuksen eli myyntihetkellä voimassa olleen vuokrasopimuksen ehtoja. On myös huomattava, että sopimusehdot luultavasti olivat markkinaehtoiset, erityisesti siitä syystä, että ne neuvoteltiin kahden sellaisen yksityisen markkinatoimijan välillä, joilla voi olettaa olevan ainoastaan taloudellisesti rationaalisia motiiveja. Komissio katsoo näin ollen, että PwC-raportissa esitetty kolmas arvio laitoksen markkina-arvosta on kohtuullinen.
(49)
Näin ollen on selvää, että riippumatta siitä, mikä arvio laitoksen markkina-arvosta valitaan (Colliers Internationalin, Swedbankin vai PwC-raportin kolmas arvio), 8 miljoonan kruunun myyntihinta, jolla FABV myi laitoksen Hammarille, oli paljon alle markkinahinnan ja antoi näin ollen Hammarille edun.
(50)
Koska kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan ehdot täyttyvät, komissio päättelee, että tarkistetussa toimenpiteessä on kyse valtiontuesta, joka on lisäksi sääntöjenvastaista, koska se myönnettiin tuensaajalle ilman komission etukäteishyväksyntää.
(51)
Tuensaajalle koitunut etu vastaa Hammarin maksaman 8 miljoonan kruunun hinnan sekä laitoksen markkinahinnan välistä erotusta.
(52)
Komissio vahvistaa laitoksen markkinoiden mukaisen hinnan tutkimalla seuraavia saatavilla olevia mahdollisia vaihtoehtoja ja arvioita: i) FABV:n Chips AB:lle 18 päivänä helmikuuta 2008 tosiasiallisesti maksamat 17 miljoonaa kruunua, ii) paikallisten yrittäjien Hammarille tosiasiallisesti maksamat 40 miljoonaa kruunua, iii) Colliers Internationalin ennen myyntiä laatima 27 miljoonan kruunun suuruinen arvio, iv) Swedbankin kesäkuussa 2008 laatima 30 miljoonan kruunun suuruinen arvio ja v) PwC-raportissa esitetty 21 miljoonan kruunun arvio.
(53)
Komissio katsoo, että 17 miljoonan kruunun hinta, jonka FABV maksoi Chips AB:lle laitoksen ostohetkellä, ei muodosta vakuuttavaa todistetta markkina-arvosta. Komissio on jo selittänyt menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että Chips AB hyväksyi arvioitua markkina-arvoa alemman hinnan, koska haluttiin välttää laitoksen sulkemisesta ja siitä seuraavasta työpaikkojen menetyksestä yrityksen maineelle koituvat kielteiset seuraukset. Lisäksi Chips AB halusi hyödyntää mahdollisuutta pikaiseen myyntiin, jotta se pystyi lopettamaan Toppin toiminnan. Yksityinen markkinatoimija, joilla ei ole näitä (nimenomaan Chips AB:tä koskevia) rajoituksia, olisi vaatinut korkeampaa hintaa. Näistä syistä komissio katsoo, että ei ole tarpeen vastata Hammarin perusteluihin (joista on yhteenveto tämän päätöksen johdanto-osan 27 kappaleessa), jotka sitä paitsi koskevat muodollisen tutkintamenettelyn ulkopuolelle jäävää olosuhdetta.
(54)
Komissio on todennut muodollisen tutkintamenettelyn aikana saamiensa tietojen perusteella myös, että paikallisten yrittäjien kanssa sovittu 40 miljoonan kruunun hinta ei vaikuta sopivimmalta mahdolliselta mittapuulta laitoksen markkinaehtoisen hinnan mittaamiseen, koska yrittäjät rahoittivat sovitun määrän osaksi pankkilainalla ja osaksi Hammarilta ottamallaan lainalla. Myyjän (joka on samalla liiketoimessa velkojana) suuri rahoitusosuus ja sen tuoma luottoriski eivät varsinaisesti tue väitettä, jonka mukaan 40 miljoonan kruunun nimellishinta muodostaa laitoksen tosiasiallisen taloudellisen arvon. Tässä liiketoimessa maksettu nimellishinta ei näin ollen ole vakuuttava todiste hinnasta, joka laitoksesta olisi markkinaehdoin maksettu. Se on kuitenkin lisäosoitus siitä, että 8 miljoonan kruunun hinta ei vastaa laitoksen markkina-arvoa. Alle kolmen viikon ajanjakson aikana määritettiin kaksi vaihtoehtoa, ja huomattava hintaero näin lyhyen ajan sisällä vahvistaa, että kyseinen määrä ei vastaa markkinahintaa.
(55)
Colliers Internationalin ja Swedbankin arvioiden osalta komissiolla ei periaatteessa ole aihetta epäillä, etteivätkö ne olisi riippumattomia tai yleisesti hyväksytyillä standardeilla tuotettuja. Komissio kuitenkin katsoo, että arviot eivät ole suoraan verrattavissa keskenään, koska osa arvioiden pohjana olevista oletuksista poikkeaa toisistaan. Saatavilla olevien tietojen perusteella komissio ei pysty täydellä varmuudella päättelemään, antavatko nämä arviot luotettavimman mahdollisen kuvan laitoksen todellisesta markkina-arvosta, sillä ne perustuvat pikemminkin muita markkinoilla tapahtuneita liiketoimia koskeviin oletuksiin ja vertailuihin kuin tarkastelun kohteena olevaa laitosta koskeviin liiketoimiin.
(56)
Kaiken kaikkiaan komissio katsoo, että on syytä käyttää PwC-raportin kolmannen arvioinnin tuloksena todettua markkina-arvoa. Kuten johdanto-osan 48 kappaleessa todetaan, komissio katsoo, että arviointi - huolimatta siitä, että se on tehty liiketoimen jälkeen - perustuu oikeasti olemassa ollutta (Hammarin ja paikallisten yrittäjien välistä) vuokrasopimusta koskeviin kassavirtatietoihin ja siten todellisiin markkinahavaintoihin. Tämä huomioon ottaen 21 miljoonan kruunun arvio on Colliers Internationalin ja Swedbankin arvioihin verrattuna uskottava vaikkakin varovainen arvio laitoksen markkina-arvosta. Komissio toteaa lisäksi, että Hammar teki optiosopimuksen 13 päivänä helmikuuta 2008 laitoksen ostamisesta 8 miljoonalla kruunulla ja hyödynsi kyseistä optiota 11 päivänä elokuuta 2008. Hammar teki 1 päivänä maaliskuuta 2008 paikallisten yrittäjien kanssa optiosopimuksen, joka koski laitoksen myymistä 40 miljoonalla kruunulla, ja myyntisopimus tehtiin 2 päivänä syyskuuta 2008, kun optio hyödynnettiin. Kun PwC-raportissa laitoksen arvoksi määritettiin 21 miljoonaa kruunua, arvion perustana käytetty päivämäärä oli 1 päivänä maaliskuuta 2008. Ottaen huomioon, että kaikki nämä liiketoimet suoritettiin ajallisesti lähellä toisiaan, ei ole syytä olettaa, että laitoksen markkina-arvo olisi ollut erityisen kaukana 21 miljoonasta kruunusta silloin, kun Hammar osti sen tai teki optiosopimuksen.
(57)
Tämän perusteella Hammarin saamaksi eduksi voidaan vahvistaa 13 miljoonaa kruunua (1,3 miljoonaa euroa). Edun määrä lasketaan vähentämällä 21 miljoonan kruunun markkina-arvosta ne 8 miljoonaa kruunua, jotka Hammar tosiasiallisesti maksoi laitoksesta.
4.2 Tuen soveltuvuus sisämarkkinoille
(58)
Ruotsin viranomaiset sen paremmin kuin Hammarkaan eivät ole esittäneet perusteita sille, että tuki soveltuisi sisämarkkinoille. Ainoa tarkoitus, jonka Ruotsin viranomaiset ovat ilmoittaneet toimenpiteelle, on kunnan poliittinen tahto pitää yrityksen toiminta käynnissä ja samanaikaisesti taata työllisyys Vänersborgin alueella.
(59)
Koska kunta ei sijaitse tukialueella (katso johdanto-osan 14 kappale) se ei ole oikeutettu aluetukeen. Kun tarkastellaan sitä, minkä tyyppiseen tarkoitukseen Ruotsin viranomaiset ovat tukea myöntäneet, tarkastelun pohjana voitaisiin käyttää komission tiedonantoa ”Yhteisön suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi” (18). Ei kuitenkaan ole viitteitä siitä, että suuntaviivojen ehdot täyttyisivät tässä tapauksessa. Ennen kaikkea mikään ei viittaa siihen, että Hammar oli laitoksen ostaessaan vaikeuksissa oleva yritys.
(60)
Kaikkien tapahtumien osalta ei ole riittävästi osoitettu, että toimenpide oli tarpeellinen ja oikeasuhtainen yhteisen edun mukaisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Tästä syystä komissio ei ole löytänyt perusteita, joilla tuki voitaisiin julistaa sisämarkkinoille soveltuvaksi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan perusteella.
(61)
Näyttää siltä, että ei voida soveltaa muita perusteita tuen soveltuvuudelle sisämarkkinoille. Komissio päättelee tämän johdosta, että kun kunta myi laitoksen Hammarille, kyse oli sääntöjenvastaisesta ja sisämarkkinoille soveltumattomasta valtiontuesta SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan perusteella.
4.3 Vuokrasopimus ja option hinta
(62)
Komissio epäili menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään myös sitä, täyttikö FABV:n ja Hammarin 13 päivänä helmikuuta 2008 tekemä vuokrasopimus ja laitoksen ostamista koskevan Hammarin option hinta markkinaehdot (katso menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 38 kappale).
(63)
Vuokrasopimuksen osalta komissio toteaa, että kyse on valtiontuesta, koska SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan ehdot täyttyvät edellä 4.1 jaksossa esitetyin perustein: i) tuensaaja Hammar on yritys, ii) FABV:n päätökset voidaan katsoa valtion päätöksiksi, ja siinä määrin kuin päätöksillä on taloudellisia seurauksia, kyse on valtion varojen käytöstä, iii) toimenpide on valikoiva, koska se on hyödyttänyt ainoastaan yhtä tiettyä yritystä, iv) kuten johdanto-osan 47 kappaleessa selitetään ja Hammarin itsensä toimittamassa PwC-raportissa myönnetään, komissio katsoo, että FABV:n Hammarilta perimät vuokrat ovat alle markkinahintojen ja näin ollen antavat Hammarille edun ja v) vaikka Hammarilla onkin vain paikallisen tason toimintaa, yritys toimii markkinoilla, joilla vaikutuksia Euroopan unionin ja ETA-alueen kauppaan ja kilpailuun ei voida poissulkea.
(64)
Sen määrittämiseksi, kuinka suuri etu Hammarille myönnettiin, on verrattava vuokraa, josta FABV ja Hammar sopivat 13 päivänä helmikuuta 2008 (0,5 miljoonaa kruunua ensimmäiseltä vuodelta) vuokraan, josta Hammar ja paikalliset yrittäjät sopivat 1. maaliskuuta 2008 (3,5 miljoonaa kruunua ensimmäiseltä vuodelta). Komissio katsoo, että jälkimmäisen sopimuksen ehdot edustavat laitoksen markkina-arvon mukaista vuokraamista, koska sopimus tehtiin kahden yksityisen osapuolen välillä taloudellisesti rationaalisista syistä. Tämän osalta on myös huomattava, että PwC-raportissa laitoksen arvon laskemisen lähtökohtana käytettiin viimeksi mainittua määrää. Koska Hammar maksoi vuokraa kunnalle ainoastaan 1 päivästä maaliskuuta 200811 päivään elokuuta 2008 eli siihen saakka, jolloin Hammar hyödynsi optiotaan eli noin kuuden kuukauden ajan, 3 miljoonan kruunun etua (joka on FABV:n ja Hammarin sopiman vuokran sekä Hammarin ja paikallisten yrittäjien sopiman vuokran välinen erotus) koskevan pro rata -laskelman tuloksena olisi 1,5 miljoonan kruunun (0,15 miljoonaa euroa) määrä.
(65)
Koska ei ole olemassa sellaisia sisämarkkinoille soveltuvuuden perusteita, joita voitaisiin soveltaa, eikä sellaisiin ole vedottu (katso 4.2 jakso), komissio päättelee, että FABV:n ja Hammarin 13 päivänä helmikuuta 2008 tekemä vuokrasopimus sisältää SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan perusteella sääntöjenvastaista ja sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea.
(66)
Hammarille laitoksen ostamiseen myönnetyn option hinnan osalta komissio toteaa, että ei voida lähteä siitä, että optio on toteutettavissa, koska Ruotsin lainsäädännön mukaan sitoumukset, jotka koskevat kiinteän omaisuuden ostamista tai myymistä tulevana ajankohtana, eivät periaatteessa ole sitovia (19). Näin ollen Hammarin tällaisesta optiosta saama etu on hyvin epävarma, jollei suorastaan olematon, ja maksettu vuokra tai myyntihinta on hyvin voinut kumota sen. Tästä syystä ei voida varmuudella todeta, että optio toi Hammarille edun, joka on erotettavissa vuokrasopimuksen ja myöhemmin laitoksen myynnin Hammarille tuomasta edusta.
5. TUEN TAKAISINPERIMINEN
(67)
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (20) 14 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavasti: ”sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta.”
(68)
Koska käsiteltävänä olevassa toimenpiteessä on kyse sääntöjenvastaisesta ja sisämarkkinoille soveltumattomasta valtiontuesta, tuki on perittävä takaisin ennen tuen myöntämistä markkinoilla vallinneen tilanteen palauttamiseksi. Takaisinperintä on näin ollen toteutettava siitä ajankohdasta alkaen, jolloin tuensaaja sai edun, toisin sanoen kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, ja siitä on perittävä korkoa todelliseen takaisinperintään saakka.
(69)
Toimenpiteisiin sisältyvän sisämarkkinoille soveltumattoman tuen määräksi on vahvistettava 14,5 miljoonaa kruunua. Määrä muodostuu laitoksen markkina-arvon (21 miljoonaa kruunua) ja Hammarin maksaman hinnan (8 miljoonaa kruunua) välisestä erotuksesta, joka on 13 miljoonaa kruunua, sekä vuokrasopimusta koskevasta takaisinperittävästä määrästä (1,5 miljoonaa kruunua).
(70)
Perittävästä määrästä on maksettava takaisinperintäkorkoa. Sisämarkkinoille soveltumattoman 13 miljoonan kruunun suuruisen valtiontuen osalta takaisinperintäkorko on laskettava siitä päivästä, jolloin Hammar hyödynsi optiotaan ja hankki laitoksen FABV:ltä eli 11 päivästä elokuuta 2008 alkaen. Sisämarkkinoille soveltumattoman tuen määrälle, jonka suuruus on 1,5 miljoonaa kruunua, on laskettava korkoa siitä päivästä, jolloin vuokra oli maksettava, eli 1 päivästä maaliskuuta 2008,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Yhteensä 14,5 miljoonan kruunun valtiontuki, jonka Ruotsi on SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti myöntänyt Hammar Nordic Plugg AB:n hyväksi myymällä ja vuokraamalla julkista omaisuutta Brålandassa Vänersborgin kunnassa alle kyseisen omaisuuden markkina-arvon, on sääntöjenvastainen ja sisämarkkinoille soveltumaton.
2 artikla
1. Ruotsin on perittävä takaisin Hammar Nordic Plugg AB:ltä 1 artiklassa tarkoitettu tuki.
2. Takaisin perittävästä tuesta on maksettava korkoa siitä lähtien, kun tuki on saatettu tuensaajan eli Hammar Nordic Plugg AB:n käyttöön, sen tosiasialliseen takaisinperintään asti.
3. Korolle on laskettava korkoa asetuksen (EY) N:o 794/2004 (21) V luvun säännösten mukaisesti.
3 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on toteutettava välittömästi ja tehokkaasti.
2. Ruotsin on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.
4 artikla
1. Kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta Ruotsin on toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:
a)
tuensaajalta takaisin perittävä kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko);
b)
tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi;
c)
asiakirjatodisteet, jotka osoittavat, että tuensaajat on määrätty maksamaan tuki takaisin.
2. Ruotsin on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 1 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Ruotsin on annettava viipymättä komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on annettava myös tarkat tiedot tuensaajalta jo peritystä tukimäärästä ja koroista.
5 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ruotsin kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 8 päivänä helmikuuta 2012.