NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 904/2010
ze dne 7. října 2010
o správní spolupráci a boji proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty
(přepracování)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 1798/2003 ze dne 7. října 2003 o správní spolupráci v oblasti daně z přidané hodnoty (3) bylo několikrát podstatně změněno. Vzhledem k novým změnám by mělo být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracováno.
(2)
Nástroje pro boj proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty (dále jen „DPH“), které byly stanoveny v nařízení (ES) č. 1798/2003, by měly být zdokonaleny a doplněny v návaznosti na závěry Rady ze dne 7. října 2008, sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru o koordinované strategii ke zlepšení boje proti podvodům s DPH v Evropské unii a zprávu Komise Radě a Evropskému parlamentu o používání nařízení Rady (ES) č. 1798/2003 o správní spolupráci v oblasti daně z přidané hodnoty (dále jen „zpráva Komise“). Ustanovení nařízení (ES) č. 1798/2003 je rovněž třeba vyjasnit z formulačního či praktického hlediska.
(3)
Vyhýbání se daňovým povinnostem a daňové úniky překračující hranice členských států vedou k rozpočtovým ztrátám a k porušování zásady spravedlivého zdanění. Mohou také způsobit narušení pohybu kapitálu a podmínek hospodářské soutěže. Ovlivňují tak fungování vnitřního trhu.
(4)
Boj proti daňovým únikům v oblasti DPH vyžaduje úzkou spolupráci mezi příslušnými orgány v jednotlivých členských státech odpovědnými za uplatňování předpisů v této oblasti.
(5)
Opatření pro harmonizaci daní přijatá k dokončení vnitřního trhu by tudíž měla zahrnovat vytvoření společného systému pro spolupráci mezi členskými státy, zejména pokud jde o výměnu informací, při které si mají být příslušné orgány členských států navzájem nápomocny a mají spolupracovat s Komisí, aby zajistily správné uplatňování DPH na dodání zboží, poskytnutí služeb, pořízení zboží uvnitř Společenství a dovoz zboží.
(6)
Správní spolupráce by neměla vést k nepatřičnému přesouvání administrativní zátěže mezi členskými státy.
(7)
Pro účely výběru splatné daně by měly členské státy spolupracovat, aby pomohly zajistit správné vyměření DPH. V důsledku toho musí nejen kontrolovat správné uplatňování daně splatné na jejich území, ale měly by rovněž poskytovat pomoc jiným členským státům za účelem zajištění správného uplatňování daně spojené s činností vykonávanou na jejich území, která je splatná v jiném členském státě.
(8)
Kontrola správného uplatňování DPH u přeshraničních plnění zdanitelných v jiném členském státě, než kde je usazen dodavatel nebo poskytovatel, závisí v mnoha případech na informacích, které má členský stát usazení k dispozici nebo které může snáze získat. Účinný dohled nad těmito plněními proto závisí na tom, aby členský stát usazení tyto informace shromažďoval nebo byl schopen je shromažďovat.
(9)
Pro zavedení systému jednoho kontaktního místa stanoveného směrnicí Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (4), a pro uplatňování postupu vrácení DPH osobám povinným k dani neusazeným v členském státě vrácení DPH stanoveného směrnicí Rady 2008/9/ES ze dne 12. února 2008, kterou se stanoví prováděcí pravidla pro vrácení daně z přidané hodnoty stanovené směrnicí 2006/112/ES osobám povinným k dani neusazeným v členském státě vrácení daně, ale v jiném členském státě (5), je třeba stanovit pravidla výměny informací mezi členskými státy a uchovávání těchto informací.
(10)
V přeshraničních situacích je důležité upřesnit povinnosti každého členského státu, aby mohla být daň účinně kontrolována v členském státě, ve kterém je splatná.
(11)
Pro správné fungování systému DPH je nezbytné elektronické uchovávání a elektronický přenos určitých údajů pro účely kontroly DPH. Tyto postupy umožňují rychlou výměnu informací a automatizovaný přístup k informacím, což přispívá k posílení boje proti podvodům. Tuto výměnu umožní zdokonalení databází o osobách povinných k DPH a jejich plněních uvnitř Společenství tím, že se do nich zahrne řada informací o osobách povinných k dani a jejich plněních.
(12)
Členské státy by měly zavést řádné ověřovací postupy s cílem zajistit aktuálnost, srovnatelnost a náležitou kvalitu uvedených informací, a tím zvýšit jejich spolehlivost. Podmínky výměny elektronicky uchovávaných údajů a automatizovaného přístupu členských států k těmto údajům by měly být jasně vymezeny.
(13)
V zájmu účinného boje proti podvodům je nezbytné stanovit výměnu informací bez předchozí žádosti. Pro usnadnění výměny informací by měly být určeny kategorie, pro něž je třeba automatickou výměnu informací zavést.
(14)
Jak je uvedeno ve zprávě Komise, je zpětná vazba jedním z vhodných prostředků k zajištění trvalého zlepšování kvality vyměňovaných informací. Je proto třeba stanovit rámec pro poskytování zpětné vazby.
(15)
V zájmu účinné kontroly DPH u přeshraničních plnění je nutno umožnit, aby členské státy mohly provádět souběžné kontroly a aby úředníci jednoho členského státu mohli být v rámci správní spolupráce přítomni na území jiného členského státu.
(16)
Hospodářské subjekty stále více využívají potvrzení platnosti identifikačních čísel pro účely DPH na internetu. Systém potvrzování platnosti identifikačního čísla pro účely DPH by měl hospodářským subjektům umožnit automatizované potvrzení příslušných informací.
(17)
Některé osoby povinné k dani mohou podléhat zvláštním povinnostem odlišným od povinností platných v členském státě, kde jsou usazeny, zejména v oblasti fakturace, v případě, že dodávají zboží či poskytují služby zákazníkům usazeným na území jiného členského státu. Měl by být zaveden mechanismus, který učiní informace o těchto povinnostech snadno přístupné osobám povinným k dani.
(18)
Nedávná praktická zkušenost s uplatňováním nařízení (ES) č. 1798/2003 v boji proti karuselovým podvodům ukázala, že v určitých případech je pro účinný boj proti podvodům nezbytné zavést mnohem rychlejší mechanismus výměny informací zahrnující rozsáhlejší a cílenější informace. V souladu se závěry Rady ze dne 7. října 2008 by v rámci tohoto nařízení měla být zřízena decentralizovaná síť bez právní subjektivity nazvaná Eurofisc, jež by ve všech členských státech podporovala a usnadňovala mnohostrannou a decentralizovanou spolupráci, díky níž bude možno v boji proti konkrétním typům podvodů postupovat cíleně a pohotově.
(19)
Členský stát spotřeby nese prvotní odpovědnost za to, že neusazení dodavatelé splní své povinnosti. Pro tento účel je pro použití dočasného zvláštního režimu pro elektronicky poskytované služby, který je stanoven v hlavě XII kapitole 6 směrnice 2006/112/ES, nezbytné stanovit pravidla týkající se poskytování informací a převodu peněžních částek mezi členským státem identifikace a členským státem spotřeby.
(20)
Informace získané některým členským státem od třetích zemí mohou být pro jiné členské státy velmi užitečné. Rovněž informace získané některým členským státem od jiných členských států mohou být velmi užitečné pro třetí země. Měly by proto být stanoveny podmínky pro výměnu těchto informací.
(21)
Vnitrostátní pravidla bankovního tajemství by neměla bránit uplatňování tohoto nařízení.
(22)
Tímto nařízením by neměla být dotčena jiná opatření přijatá na úrovni Unie, která přispívají k boji proti podvodům v oblasti DPH.
(23)
Z důvodů účinnosti, rychlosti a nákladů je nezbytné, aby informace sdělené podle tohoto nařízení byly pokud možno předkládány elektronickými prostředky.
(24)
Za účelem rychlejšího zpracování žádostí o informace je s ohledem na opakující se povahu určitých žádostí a jazykovou rozmanitost v Unii důležité v rámci výměny informací posílit používání vzorových formulářů.
(25)
Lhůty, které toto nařízení stanoví pro poskytnutí informací, je třeba chápat jako maximální dobu, která nemá být překročena, přičemž platí zásada, že v zájmu účinné spolupráce by informace, které již má dožádaný členský stát k dispozici, měly být poskytnuty neprodleně.
(26)
Pro účely tohoto nařízení je vhodné omezit některá práva a povinnosti stanovené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (6), aby byly chráněny zájmy uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. e) uvedené směrnice. Tato omezení jsou nezbytná a přiměřená s přihlédnutím k potenciálním ztrátám příjmů pro členské státy a k zásadnímu významu informací, na něž se vztahuje toto nařízení, pro účinný boj proti podvodům.
(27)
Jelikož opatření potřebná k provedení tohoto nařízení jsou opatřeními obecného významu ve smyslu článku 2 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (7), musí být přijata regulativním postupem stanoveným v článku 5 tohoto rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
1. Toto nařízení stanoví podmínky, za kterých příslušné orgány členských států odpovědné za uplatňování právních předpisů o DPH spolupracují mezi sebou navzájem a s Komisí za účelem zajištění dodržování těchto předpisů.
Za tímto účelem stanoví toto nařízení pravidla a postupy, jež umožňují příslušným orgánům členských států spolupráci a vzájemnou výměnu všech informací, které mohou pomoci správně vyměřit DPH, kontrolovat správné uplatňování DPH, zejména u plnění uvnitř Společenství, a bojovat proti podvodům souvisejícím s DPH. Vymezuje zejména pravidla a postupy, které členským státům umožňují shromažďovat a vyměňovat uvedené informace elektronickými prostředky.
2. Toto nařízení stanoví podmínky, za nichž jsou orgány uvedené v odstavci 1 nápomocny při ochraně příjmů z DPH ve všech členských státech.
3. Tímto nařízením není v členských státech dotčeno uplatnění pravidel vzájemné pomoci v trestních věcech.
4. Toto nařízení rovněž stanoví pravidla a postupy pro elektronickou výměnu informací o DPH u elektronicky poskytovaných služeb v souladu se zvláštním režimem podle hlavy XII kapitoly 6 směrnice 2006/112/ES a rovněž pro jakoukoli následnou výměnu informací, a pokud jde o služby zahrnuté do uvedeného zvláštního režimu, pro převod peněžních částek mezi příslušnými orgány členských států.
Článek 2
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„ústředním kontaktním orgánem“ úřad, jemuž byla podle čl. 4 odst. 1 uložena hlavní odpovědnost za styk s ostatními členskými státy v oblasti správní spolupráce;
b)
„kontaktním útvarem“ jiný úřad než ústřední kontaktní orgán, který má na základě pověření příslušným orgánem podle čl. 4 odst. 2 uskutečňovat přímou výměnu informací na základě tohoto nařízení;
c)
„příslušným úředníkem“ úředník, který může uskutečňovat přímou výměnu informací na základě tohoto nařízení a je k tomu pověřen příslušným orgánem podle čl. 4 odst. 3;
d)
„dožadujícím orgánem“ ústřední kontaktní orgán, kontaktní útvar nebo jakýkoli příslušný úředník členského státu, který podává žádost o pomoc jménem příslušného orgánu;
e)
„dožádaným orgánem“ ústřední kontaktní orgán, kontaktní útvar nebo jakýkoli příslušný úředník členského státu, kterému je podána žádost o pomoc jménem příslušného orgánu;
f)
„plněním uvnitř Společenství“ dodání zboží uvnitř Společenství nebo poskytnutí služby uvnitř Společenství;
g)
„dodáním zboží uvnitř Společenství“ dodání zboží, které musí být přiznáno v souhrnném hlášení podle článku 262 směrnice 2006/112/ES;
h)
„poskytnutím služby uvnitř Společenství“ poskytnutí služby, které musí být přiznáno v souhrnném hlášení uvedeném podle 262 směrnice 2006/112/ES;
i)
„pořízením zboží uvnitř Společenství“ nabytí práva nakládat jako vlastník s movitým hmotným majetkem podle článku 20 směrnice 2006/112/ES;
j)
„identifikačním číslem pro účely DPH“ číslo uvedené v článcích 214, 215 a 216 směrnice 2006/112/ES;
k)
„správním šetřením“ všechny kontroly, prověrky a jiné kroky, které provádějí členské státy při výkonu svých funkcí, aby zajistily správné uplatnění právních předpisů týkajících se DPH;
l)
„automatickou výměnou“ systematické sdělování předem určených informací jinému členskému státu bez předchozí žádosti;
m)
„spontánní výměnou“ jiné než systematické sdělování informací jinému členskému státu v jakýkoli okamžik a bez předchozí žádosti;
n)
„osobou“:
i)
fyzická osoba,
ii)
právnická osoba,
iii)
pokud tak stanoví platné právní předpisy, sdružení osob jiné než právnická osoba uznané jako způsobilé k právním úkonům nebo
iv)
každé jiné právní uspořádání jakékoli povahy a formy mající právní subjektivitu či nikoliv a uskutečňující plnění, která jsou předmětem DPH;
o)
„automatizovaným přístupem“ možnost bezodkladného přístupu k elektronickému systému za účelem konzultace určitých informací v něm obsažených;
p)
„elektronickými prostředky“ použití elektronických zařízení pro zpracování, včetně digitální komprese, a uchovávání dat a využití přenosu po drátě, rádiového přenosu nebo optickými technologiemi nebo jinými elektromagnetickými prostředky;
q)
„sítí CCN/CSI“ společná platforma založená na společné komunikační síti (Common Communication Network - dále jen „CCN“) a společném systémovém rozhraní (Common System Interface - dále jen „CSI“), kterou vyvinula Unie k zajištění všech přenosů dat elektronickými prostředky mezi příslušnými orgány v oblasti cel a daní;
r)
„souběžnou kontrolou“ koordinovaná kontrola daňové situace jedné či více osob povinných k dani, které jsou mezi sebou propojeny, organizovaná nejméně dvěma zúčastněnými členskými státy, které mají společné či doplňující se zájmy.
2. Ode dne 1. ledna 2015 se definice obsažené v článcích 358, 358a a 369a směrnice 2006/112/ES použijí rovněž pro účely tohoto nařízení.
Článek 3
Příslušnými orgány jsou orgány, jejichž jménem má být toto nařízení uplatňováno, a to buď přímo, nebo na základě pověření.
Každý členský stát sdělí Komisi do 1. prosince 2010, který z jeho orgánů je příslušným orgánem pro účely tohoto nařízení, a neprodleně Komisi informuje o jakékoli následné změně.
Komise zpřístupní seznam všech příslušných orgánů členským státům a zveřejní tyto informace v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
1. Každý členský stát určí jediný ústřední kontaktní orgán, jemuž uloží hlavní odpovědnost za styk s ostatními členskými státy v oblasti správní spolupráce. Informuje o tom Komisi a ostatní členské státy. Ústřednímu kontaktnímu orgánu může být rovněž uložena odpovědnost za styk s Komisí.
2. Příslušný orgán každého členského státu může určit kontaktní útvary. Ústřední kontaktní orgán odpovídá za aktualizaci seznamu těchto útvarů a za jeho zpřístupnění ústředním kontaktním orgánům ostatních dotčených členských států.
3. Kromě toho může příslušný orgán každého členského státu za podmínek, které sám stanoví, určit příslušné úředníky, kteří mohou uskutečňovat přímou výměnu informací na základě tohoto nařízení. Pokud tak příslušný orgán učiní, může omezit rozsah takového pověření. Ústřední kontaktní orgán odpovídá za aktualizaci seznamu těchto úředníků a za jeho zpřístupnění ústředním kontaktním orgánům ostatních dotčených členských států.
4. Úředníci uskutečňující výměnu informací podle článků 28, 29 a 30 se v každém případě považují pro tento účel za příslušné úředníky v souladu s podmínkami, které stanoví příslušné orgány.
Článek 5
Pokud kontaktní útvar nebo příslušný úředník odešlou nebo obdrží žádost o pomoc či odpověď na žádost o pomoc, uvědomí o tom ústřední kontaktní orgán svého členského státu za podmínek jím stanovených.
Článek 6
Pokud kontaktní útvar nebo příslušný úředník obdrží žádost o pomoc vyžadující zásah mimo jejich územní či věcnou působnost, předá ji neprodleně ústřednímu kontaktnímu orgánu svého členského státu a uvědomí o tom dožadující orgán. V takovém případě začíná lhůta stanovená v článku 10 běžet dnem následujícím po dni předání žádosti o pomoc ústřednímu kontaktnímu orgánu.
KAPITOLA II
VÝMĚNA INFORMACÍ NA ŽÁDOST
ODDÍL 1
Žádost o informace a o správní šetření
Článek 7
1. Na žádost dožadujícího orgánu sdělí dožádaný orgán informace podle článku 1 včetně veškerých informací týkajících se konkrétního případu či konkrétních případů.
2. Pro účely předání informací podle odstavce 1 zajistí dožádaný orgán provedení jakýchkoli správních šetření nezbytných pro získání těchto informací.
3. Do dne 31. prosince 2014 může žádost podle odstavce 1 obsahovat odůvodněnou žádost o správní šetření. Jestliže se dožádaný orgán domnívá, že správní šetření není nutné, sdělí okamžitě dožadujícímu orgánu příslušné důvody.
4. Ode dne 1. ledna 2015 může žádost podle odstavce 1 obsahovat odůvodněnou žádost o zvláštní správní šetření. Jestliže se dožádaný orgán domnívá, že žádné správní šetření není nutné, sdělí okamžitě dožadujícímu orgánu příslušné důvody.
Aniž je dotčen první pododstavec, lze šetření částek přiznaných osobou povinnou k dani v souvislosti s dodáním zboží či poskytnutím služby uvedeným v příloze I uskutečněným osobou povinnou k dani usazenou v členském státě dožádaného orgánu, které je zdanitelné v členském státě dožadujícího orgánu, odmítnout provést pouze:
a)
z důvodů stanovených v čl. 54 odst. 1 na základě posouzení dožádaným orgánem v souladu s prohlášením o osvědčených postupech, které se týká spolupůsobení tohoto odstavce s čl. 54 odst. 1 a které bude přijato postupem podle čl. 58 odst. 2;
b)
z důvodů stanovených v čl. 54 odst. 2, 3 a 4 nebo
c)
z toho důvodu, že dožádaný orgán již dožadujícímu orgánu poskytl informace o téže osobě povinné k dani na základě správního šetření provedeného před méně než dvěma roky.
Odmítne-li dožádaný orgán provést správní šetření podle druhého pododstavce z důvodů stanovených v písmenech a) a b), poskytne dožadujícímu orgánu přesto údaje o datu uskutečnění a hodnotě všech příslušných dodání zboží nebo poskytnutí služby, jež osoba povinná k dani uskutečnila v členském státě dožadujícího orgánu během uplynulých dvou let.
5. Za účelem získání požadovaných informací nebo provedení požadovaného správního šetření postupují dožádaný orgán nebo správní orgán, na který se dožádaný orgán obrátí, jako kdyby jednaly samy za sebe nebo na žádost jiného úřadu svého vlastního členského státu.
Článek 8
Žádosti o informace a o správní šetření podle článku 7 se předávají na vzorovém formuláři přijatém postupem podle čl. 58 odst. 2, s výhradou případů podle článku 50 nebo výjimečných případů, kdy žádost uvádí důvody, pro které se dožadující orgán domnívá, že vzorový formulář není vhodný.
Článek 9
1. Na žádost dožadujícího orgánu sdělí dožádaný orgán veškeré relevantní informace, které získá nebo má k dispozici, jakož i výsledky správních šetření ve formě zpráv, výkazů a jakýchkoli jiných dokumentů nebo ověřených opisů či výpisů z nich.
2. Prvopisy dokumentů se poskytnou pouze tehdy, není-li to v rozporu s platnými předpisy členského státu, v němž má dožádaný orgán sídlo.
ODDÍL 2
Lhůta pro poskytnutí informací
Článek 10
Dožádaný orgán poskytne informace podle článků 7 a 9 co nejrychleji, nejpozději však do tří měsíců ode dne obdržení žádosti.
Pokud však dožádaný orgán má již příslušnou informaci k dispozici, zkracuje se lhůta na jeden měsíc.
Článek 11
V určitých zvláštních skupinách případů se dožádaný orgán a dožadující orgán mohou dohodnout na lhůtách odlišných od lhůt stanovených v článku 10.
Článek 12
Pokud není dožádaný orgán schopen odpovědět na žádost ve stanovené lhůtě, uvědomí písemně a bez odkladu dožadující orgán o důvodech, které brání včasné odpovědi, a o datu, kdy pravděpodobně bude moci odpovědět.
KAPITOLA III
VÝMĚNA INFORMACÍ BEZ PŘEDCHOZÍ ŽÁDOSTI
Článek 13
1. Příslušný orgán každého členského státu předá bez předchozí žádosti informace podle článku 1 příslušnému orgánu kteréhokoli jiného dotčeného členského státu v těchto případech:
a)
pokud se má za to, že ke zdanění dochází v členském státě určení a že informace poskytované členským státem původu jsou nezbytné pro účinnost kontrolního systému členského státu určení;
b)
pokud má členský stát důvod se domnívat, že v jiném členském státě došlo nebo pravděpodobně došlo k porušení právních předpisů týkajících se DPH;
c)
pokud existuje nebezpečí daňové ztráty v jiném členském státě.
2. Výměna informací bez předchozí žádosti je buď automatická podle článku 14, nebo spontánní podle článku 15.
3. Informace se předávají prostřednictvím vzorových formulářů přijatých postupem podle čl. 58 odst. 2.
Článek 14
1. Postupem podle čl. 58 odst. 2 se určí:
a)
přesné kategorie informací, které jsou předmětem automatické výměny;
b)
četnost výměny každé kategorie, která se má vyměňovat automaticky, a
c)
praktická opatření pro automatickou výměnu informací.
Členský stát se může zdržet účasti na automatické výměně informací z jedné či více těchto kategoriích, u nichž by shromažďování informací pro takovou výměnu vyžadovalo uložení nových povinností osobám povinným k DPH nebo by z ní plynula pro dotyčný členský stát nepřiměřená administrativní zátěž.
Výsledky automatické výměny informací v rámci každé kategorie jednou ročně přezkoumává výbor uvedený v čl. 58 odst. 1, aby bylo zajištěno, že k tomuto typu výměny dochází pouze v případech, kdy se jedná o nejúčinnější způsob, jak si informace vyměňovat.
2. Ode dne 1. ledna 2015 příslušný orgán každého členského státu provádí zejména automatickou výměnu informací umožňující členským státům spotřeby zjistit, zda osoby povinné k dani neusazené na jejich území přiznávají a správně odvádějí DPH splatnou za telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání a elektronicky poskytované služby, bez ohledu na to, zda tyto osoby povinné k dani využijí zvláštní režim stanovený v hlavě XII kapitole 6 oddíle 3 směrnice 2006/112/ES. Členský stát usazení uvědomí členský stát spotřeby o veškerých nesrovnalostech, o kterých se dozví.
Článek 15
Příslušné orgány členských států předávají spontánní výměnou příslušným orgánům ostatních členských států jakékoli informace podle čl. 13 odst. 1, jež nebyly postoupeny v rámci automatické výměny podle článku 14, které jsou jim známy a které mohou být podle jejich názoru pro tyto příslušné orgány užitečné.
KAPITOLA IV
ZPĚTNÁ VAZBA
Článek 16
Pokud příslušný orgán poskytuje informace podle článků 7 nebo 15, může požádat příslušný orgán, který dané informace obdržel, o zpětnou vazbu k nim. Na takovou žádost poskytne příslušný orgán, který dané informace obdržel, co nejdříve zpětnou vazbu příslušnému orgánu, který informace poskytl, aniž jsou dotčena pravidla daňového tajemství a ochrany údajů platná v jeho členském státě a pokud mu tím nevznikne nepřiměřená administrativní zátěž. Praktická opatření se určí postupem podle čl. 58 odst. 2.
KAPITOLA V
UCHOVÁVÁNÍ A VÝMĚNA KONKRÉTNÍCH INFORMACÍ
Článek 17
1. Každý členský stát uchovává v elektronickém systému tyto údaje:
a)
informace shromažďované na základě hlavy XI kapitoly 6 směrnice 2006/112/ES;
b)
údaje o totožnosti, činnosti, právní formě a adresy osob, jimž přidělil identifikační číslo pro účely DPH, které byly shromážděny na základě článku 213 směrnice 2006/112/ES, a dále datum přidělení tohoto čísla;
c)
údaje o identifikačních číslech pro účely DPH, která přidělil a která pozbyla platnosti, a data, kdy tato čísla pozbyla platnosti, a
d)
informace shromažďované na základě článků 360, 361, 364 a 365 směrnice 2006/112/ES a ode dne 1. ledna 2015 též informace shromažďované na základě článků 369c, 369f a 369 g směrnice 2006/112/ES.
2. Technické podrobnosti týkající se automatizované žádosti vztahující se k informacím uvedeným v odst. 1 písm. b), c) a d) se přijímají postupem podle čl. 58 odst. 2.
Článek 18
Aby bylo umožněno používat informace uvedené v článku 17 v postupech stanovených tímto nařízením, musí tyto informace zůstat dostupné po dobu nejméně pěti let po skončení prvního kalendářního roku, ve kterém měl být udělen přístup k těmto informacím.
Článek 19
Členské státy zajistí, aby informace dostupné v elektronickém systému podle článku 17 byly aktuální, úplné a přesné.
Postupem podle čl. 58 odst. 2 se stanoví kritéria pro určení, které změny nejsou relevantní, zásadní nebo užitečné, a tudíž je není třeba provádět.
Článek 20
1. Informace podle článku 17 musí být bez prodlení vloženy do elektronického systému.
2. Odchylně od odstavce 1 musí být údaje podle čl. 17 odst. 1 písm. a) vloženy do elektronického systému nejpozději jeden měsíc od konce období, k němuž se vztahují.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 musí být údaje v případě, že mají být opravovány nebo doplňovány do elektronického systému na základě článku 19, vloženy nejpozději jeden měsíc od konce období, v němž byly shromážděny.
Článek 21
1. Každý členský stát poskytne příslušnému orgánu kteréhokoli jiného členského státu automatizovaný přístup k informacím uchovávaným podle článku 17.
2. Pokud jde o informace uvedené v čl. 17 odst. 1 písm. a), musí být přístupné alespoň tyto informace:
a)
identifikační čísla pro účely DPH přidělená členským státem, který dostává informace;
b)
celková hodnota veškerých dodání zboží uvnitř Společenství a celková hodnota veškerých poskytnutí služeb uvnitř Společenství osobám, kterým bylo přiděleno identifikační číslo pro účely DPH uvedené v písmenu a), všemi hospodářskými subjekty identifikovanými pro účely DPH v členském státě, který poskytuje informace;
c)
identifikační čísla pro účely DPH osob, které dodaly zboží a poskytly služby uvedené v písmenu b);
d)
celková hodnota dodání zboží a poskytnutí služeb uvedených v písmenu b) od každé osoby uvedené v písmenu c) každé osobě mající identifikační číslo pro účely DPH uvedené v písmenu a);
e)
celková hodnota dodání zboží a poskytnutí služeb uvedených v písmenu b) od každé osoby uvedené v písmenu c) každé osobě mající identifikační číslo pro účely DPH přidělené jiným členským státem, a to za těchto podmínek:
i)
přístup je poskytován v souvislosti s vyšetřováním podezření z podvodu,
ii)
přístup je poskytován prostřednictvím kontaktního úředníka Eurofiscu uvedeného v čl. 36 odst. 1, který má osobní uživatelskou identifikaci pro elektronické systémy umožňující přístup k těmto informacím,
iii)
přístup je poskytován pouze v obvyklé pracovní době.
Hodnoty podle prvního pododstavce písm. b), d) a e) se vyjadřují v měně členského státu, který poskytl informace, a vztahují se k obdobím souhrnných hlášení každé osoby povinné k dani, stanoveným podle článku 263 směrnice 2006/112/ES.
Článek 22
1. S cílem zaručit správcům daně přiměřenou míru jistoty, pokud jde o kvalitu a spolehlivost údajů dostupných prostřednictvím elektronického systému uvedeného v článku 17, přijmou členské státy nezbytná opatření k zajištění toho, aby údaje poskytnuté osobami povinnými k dani a právnickými osobami nepovinnými k dani k identifikaci pro účely DPH podle článku 214 směrnice 2006/112/ES byly dle jejich soudu úplné a přesné.
Členské státy zavedou postupy, jimiž se uvedené údaje kontrolují, je-li tak určeno na základě výsledků hodnocení rizika. Tyto kontroly proběhnou v zásadě před identifikací pro účely DPH nebo v případě, že se před identifikací uskutečňují pouze předběžné kontroly, nejpozději šest měsíců po ní.
2. Členské státy uvědomí výbor uvedený v čl. 58 odst. 1 o opatřeních zavedených na vnitrostátní úrovni za účelem zajištění kvality a spolehlivosti informací v souladu s odstavcem 1.
Článek 23
Členské státy zajistí, aby v elektronickém systému uvedeném v článku 17 tohoto nařízení bylo identifikační číslo pro účely DPH podle článku 214 směrnice 2006/112/ES znázorněno jako neplatné, nastane-li přinejmenším kterákoli z těchto situací:
a)
osoba identifikovaná pro účely DPH prohlásí, že ekonomickou činnost podle článku 9 směrnice 2006/112/ES již nevykonává, nebo se v jejím případě příslušný správce daně domnívá, že ekonomickou činnost již nevykonává. Správce daně může zejména předpokládat, že osoba přestala vykonávat ekonomickou činnost, pokud nepodala přiznání k DPH a souhrnná hlášení, ačkoliv k tomu byla povinna, během jednoho roku po uplynutí lhůty pro podání prvního zmeškaného přiznání nebo hlášení. Dotyčná osoba má právo prokázat výkon ekonomické činnosti jinými prostředky;
b)
osoba uvedla nepravdivé údaje, aby získala identifikaci pro účely DPH, nebo nesdělila změny svých údajů, a pokud by to správce daně býval věděl, odmítl by této osobě udělit identifikační číslo pro účely DPH nebo by jí je odňal.
Článek 24
Jestliže si příslušné orgány členských států pro účely článků 17 až 21 vyměňují informace elektronickými prostředky, učiní veškerá opatření nezbytná k zajištění souladu s článkem 55.
Členské státy odpovídají za veškerý vývoj svých systémů, který je nezbytný pro umožnění výměny informací za využití sítě CCN/CSI.
KAPITOLA VI
ŽÁDOST O DORUČENÍ PROSTŘEDNICTVÍM SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
Článek 25
Dožádaný orgán na žádost dožadujícího orgánu a v souladu s pravidly doručování obdobných aktů v členském státě, ve kterém má dožádaný orgán sídlo, doručí adresátovi veškeré akty a rozhodnutí, které vydaly příslušné orgány a které se vztahují na uplatňování právních předpisů týkajících se DPH na území členského státu, ve kterém má sídlo dožadující orgán.
Článek 26
Žádost o doručení musí obsahovat předmět doručovaného aktu nebo rozhodnutí a dále jméno, adresu a všechny ostatní informace využitelné k identifikaci adresáta.
Článek 27
Dožádaný orgán neprodleně uvědomí dožadující orgán o úkonech učiněných k vyřízení žádosti o doručení, a zejména mu oznámí datum doručení aktu nebo rozhodnutí adresátovi.
KAPITOLA VII
PŘÍTOMNOST V PROSTORÁCH SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ A ÚČAST NA SPRÁVNÍCH ŠETŘENÍCH
Článek 28
1. Na základě dohody mezi dožadujícím orgánem a dožádaným orgánem a v souladu s podmínkami stanovenými dožádaným orgánem mohou být úředníci zmocnění dožadujícím orgánem přítomni v souvislosti s výměnou informací podle článku 1 v prostorách správních orgánů dožádaného členského státu či na jakémkoli jiném místě, kde tyto orgány plní své úkoly. Pokud jsou požadované informace obsaženy v dokumentech, k nimž mají úředníci dožádaného orgánu přístup, jsou úředníkům dožadujícího orgánu poskytnuty jejich kopie.
2. Na základě dohody mezi dožadujícím orgánem a dožádaným orgánem a v souladu s podmínkami stanovenými dožádaným orgánem mohou být úředníci zmocnění dožadujícím orgánem přítomni v souvislosti s výměnou informací podle článku 1 při správních šetřeních prováděných na území dožádaného členského státu. Tato správní šetření provádějí výhradně úředníci dožádaného orgánu. Úředníci dožadujícího orgánu nevykonávají kontrolní pravomoci svěřené úředníkům dožádaného orgánu. Mohou však mít na základě zprostředkování úředníky dožádaného orgánu a výhradně pro účely prováděného správního šetření přístup do týchž prostor a k týmž dokumentům jako úředníci dožádaného orgánu.
3. Úředníci dožadujícího orgánu, kteří jsou přítomni v jiném členském státě v souladu s odstavci 1 a 2, musí být vždy schopni předložit písemné zmocnění, v němž je uvedena jejich totožnost a jejich úřední postavení.
KAPITOLA VIII
SOUBĚŽNÉ KONTROLY
Článek 29
Členské státy mohou souhlasit s prováděním souběžných kontrol, kdykoli je považují za účinnější než kontroly provedené pouze jedním členským státem.
Článek 30
1. Členský stát sám určí osobu povinnou k dani, pro kterou navrhne souběžnou kontrolu. Příslušný orgán tohoto členského státu oznámí případy navržené pro souběžnou kontrolu příslušným orgánům ostatních dotčených členských států. Svou volbu zdůvodní pokud možno tím, že poskytne informace, které ho přivedly k jeho rozhodnutí. Stanoví lhůtu, během níž by měly být tyto kontroly provedeny.
2. Příslušný orgán členského státu, který obdrží návrh na souběžnou kontrolu, potvrdí příslušnému orgánu navrhujícího členského státu svůj souhlas nebo mu sdělí své odmítnutí spolu s odůvodněním, a to v zásadě do dvou týdnů od obdržení návrhu, avšak nejpozději do jednoho měsíce.
3. Každý příslušný orgán dotčených členských států jmenuje zástupce, který ponese odpovědnost za dohled nad kontrolami a za jejich koordinaci.
KAPITOLA IX
INFORMOVÁNÍ OSOB POVINNÝCH K DANI
Článek 31
1. Příslušné orgány každého členského státu zajistí, aby osobám podílejícím se na dodání zboží nebo poskytnutí služby uvnitř Společenství a neusazeným osobám povinným k dani poskytujícím telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronicky poskytované služby, zejména služby uvedené v příloze II směrnice 2006/112/ES, bylo umožněno získat pro potřeby těchto plnění elektronickými prostředky potvrzení o platnosti identifikačního čísla pro účely DPH jakékoli blíže určené osoby, jakož i odpovídajícího jména a adresy. Tyto informace musí odpovídat údajům podle článku 17 tohoto nařízení.
2. Každý členský stát poskytne elektronickými prostředky potvrzení jména a adresy osoby, jíž bylo identifikační číslo pro účely DPH přiděleno, v souladu se svými vnitrostátními pravidly ochrany údajů.
3. Během období stanoveného v článku 357 směrnice 2006/112/ES se odstavec 1 tohoto článku nepoužije na neusazené osoby povinné k dani poskytující telekomunikační služby a služby rozhlasového a televizního vysílání.
Článek 32
1. Komise na základě informací poskytnutých členskými státy zveřejní na svých internetových stránkách podrobnosti o předpisech každého členského státu, které provádějí hlavu XI kapitolu 3 směrnice 2006/112/ES.
2. Podrobnosti a formát informací, které se mají sdělit, se přijímají postupem podle čl. 58 odst. 2.
KAPITOLA X
EUROFISC
Článek 33
1. S cílem podpořit a usnadnit mnohostrannou spolupráci při boji proti podvodům v oblasti DPH se touto kapitolou zřizuje síť pro rychlou výměnu cílených informací mezi členskými státy, dále nazývanou „Eurofisc“.
2. V rámci Eurofiscu členské státy:
a)
zavedou mnohostranný mechanismus včasného varování pro boj proti podvodům v oblasti DPH;
b)
koordinují rychlou mnohostrannou výměnu cílených informací v tematických okruzích, v jejichž rámci Eurofisc vyvíjí činnost (dále jen „pracovní oblasti Eurofiscu“);
c)
koordinují práci kontaktních úředníků Eurofiscu zúčastněných členských států při reakci na obdržená varování.
Článek 34
1. Členské státy se účastní činnosti Eurofiscu v pracovních oblastech podle vlastní volby a rovněž se mohou rozhodnout svou účast ukončit.
2. Členské státy, které se rozhodly účastnit se některé pracovní oblasti Eurofiscu, se aktivně účastní mnohostranné výměny cílených informací mezi všemi zúčastněnými členskými státy.
3. Vyměňované informace jsou důvěrné ve smyslu článku 55.
Článek 35
Komise poskytuje Eurofiscu technickou a logistickou podporu. Komise nemá přístup k informacím uvedeným v článku 1, které mohou být prostřednictvím Eurofiscu vyměňovány.
Článek 36
1. Příslušné orgány každého členského státu určí alespoň jednoho kontaktního úředníka Eurofiscu. Kontaktní úředníci Eurofiscu jsou příslušnými úředníky ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. c) a vykonávají činnosti podle čl. 33 odst. 2. Tito úředníci jsou odpovědní výhradně správním orgánům svých členských států.
2. Kontaktní úředníci členských států účastnících se činnosti v určité pracovní oblasti Eurofiscu (dále jen „zúčastnění kontaktní úředníci Eurofiscu“) určí ze svého středu na omezenou dobu koordinátora (dále jen „koordinátor pracovní oblasti Eurofiscu“). Koordinátoři pracovní oblasti Eurofiscu:
a)
shromažďují informace získané od zúčastněných kontaktních úředníků Eurofiscu a zpřístupňují všechny informace ostatním zúčastněným kontaktním úředníkům Eurofiscu. Informace se vyměňují v elektronické podobě;
b)
zajišťují, že informace získané od zúčastněných kontaktních úředníků Eurofiscu jsou zpracovávány, jak se na tom dohodli účastníci dané pracovní oblasti, a zpřístupňují výsledky zúčastněným kontaktním úředníkům Eurofiscu;
c)
poskytují zpětnou vazbu zúčastněným kontaktním úředníkům Eurofiscu.
Článek 37
Koordinátoři pracovní oblasti Eurofiscu předkládají výboru uvedenému v čl. 58 odst. 1 výroční zprávu o činnostech ve všech pracovních oblastech.
KAPITOLA XI
USTANOVENÍ O ZVLÁŠTNÍCH REŽIMECH PODLE HLAVY XII KAPITOLY 6 SMĚRNICE 2006/112/ES
ODDÍL 1
Ustanovení použitelná do 31. prosince 2014
Článek 38
Následující ustanovení se použijí v případě zvláštního režimu podle hlavy XII kapitoly 6 směrnice 2006/112/ES. Definice obsažené v článku 358 uvedené směrnice se použijí rovněž pro účely této kapitoly.
Článek 39
1. Informace poskytované osobou povinnou k dani neusazenou ve Společenství členskému státu identifikace při zahájení její činnosti podle článku 361 směrnice 2006/112/ES se podávají elektronickými prostředky. Technické podrobnosti včetně jednotné elektronické zprávy se stanoví postupem podle čl. 58 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Členský stát identifikace zašle tyto informace elektronickými prostředky příslušným orgánům ostatních členských států do deseti dnů od konce měsíce, ve kterém informace od neusazené osoby povinné k dani obdržel. Stejným způsobem jsou příslušné orgány ostatních členských států informovány o přiděleném identifikačním čísle. Technické podrobnosti včetně jednotné elektronické zprávy, kterou se tyto informace zasílají, se stanoví postupem podle čl. 58 odst. 2.
3. Členský stát identifikace informuje neprodleně elektronickými prostředky příslušné orgány ostatních členských států o výmazu neusazené osoby povinné k dani z identifikačního registru.
Článek 40
1. Přiznání k DPH s údaji stanovenými v článku 365 směrnice 2006/112/ES se podává elektronickými prostředky. Technické podrobnosti včetně jednotné elektronické zprávy se stanoví postupem podle čl. 58 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Členský stát identifikace zašle tyto informace elektronickými prostředky příslušnému orgánu dotčeného členského státu do deseti dnů od konce měsíce, ve kterém přiznání k DPH obdržel. Členské státy, které požadují přiznání k DPH s údaji v jiné národní měně než v eurech, přepočtou částky na eura pomocí směnných kurzů platných poslední den zdaňovacího období. Přepočet se provede podle směnných kurzů zveřejněných Evropskou centrální bankou pro uvedený den, nebo pokud není v uvedený den kurz zveřejněn, podle kurzu zveřejněného pro nejbližší následující den. Technické podrobnosti o zasílání těchto údajů se stanoví postupem podle čl. 58 odst. 2.
3. Členský stát identifikace zašle elektronickými prostředky členskému státu spotřeby informace potřebné pro přiřazení jednotlivých plateb příslušným čtvrtletním přiznáním k DPH.
Článek 41
1. Členský stát identifikace zajistí, aby částka uhrazená neusazenou osobou povinnou k dani byla převedena na bankovní účet vedený v eurech, který určil členský stát spotřeby, jemuž platba náleží. Členské státy, které vyžadují platby v jiné národní měně než v eurech, přepočtou částky na eura pomocí směnných kurzů platných poslední den zdaňovacího období. Přepočet se provede podle směnných kurzů zveřejněných Evropskou centrální bankou pro uvedený den, nebo pokud není v uvedený den kurz zveřejněn, podle kurzu zveřejněného pro nejbližší následující den. Převod se uskuteční do deseti dnů od konce měsíce, ve kterém byla platba obdržena.
2. Pokud neusazená osoba povinná k dani neuhradí celou splatnou daň, členský stát identifikace zajistí, aby platby členským státům spotřeby byly převedeny v poměru k dani splatné v jednotlivých členských státech. Členský stát identifikace o tom uvědomí elektronickými prostředky příslušné orgány členských států spotřeby.
Článek 42
Členské státy oznámí elektronickými prostředky příslušným orgánům ostatních členských států čísla bankovních účtů pro příjem plateb podle článku 41.
Členské státy neprodleně oznámí elektronickými prostředky příslušným orgánům ostatních členských států a Komisi změny základní sazby daně.
ODDÍL 2
Ustanovení použitelná ode dne 1. ledna 2015
Článek 43
Následující ustanovení se použijí v případě zvláštních režimů podle hlavy XII kapitoly 6 směrnice 2006/112/ES.
Článek 44
1. Informace poskytované osobou povinnou k dani neusazenou ve Společenství členskému státu identifikace při zahájení její činnosti podle článku 361 směrnice 2006/112/ES se podávají elektronickými prostředky. Technické podrobnosti včetně jednotné elektronické zprávy se stanoví postupem podle čl. 58 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Členský stát identifikace zašle tyto informace elektronickými prostředky příslušným orgánům ostatních členských států do deseti dnů od konce měsíce, ve kterém informace od osoby povinné k dani neusazené ve Společenství obdržel. Podobné údaje pro identifikaci osoby povinné k dani, která využívá zvláštního režimu podle článku 369b směrnice 2006/112/ES, se předávají příslušným orgánům ostatních členských států do deseti dnů od konce měsíce, ve kterém tato osoba povinná k dani oznámila zahájení svých zdanitelných činností, na které se vztahuje daný režim. Stejným způsobem jsou příslušné orgány ostatních členských států informovány o přiděleném identifikačním čísle.
Technické podrobnosti včetně jednotné elektronické zprávy, kterou se tyto informace zasílají, se stanoví postupem podle čl. 58 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Členský stát identifikace uvědomí neprodleně elektronickými prostředky příslušné orgány ostatních členských států o vynětí osoby povinné k dani neusazené ve Společenství nebo osoby povinné k dani neusazené v členském státě spotřeby ze zvláštního režimu.
Článek 45
1. Přiznání k DPH s údaji stanovenými v článcích 365 a 369 g směrnice 2006/112/ES se podává elektronickými prostředky. Technické podrobnosti včetně jednotné elektronické zprávy se stanoví postupem podle čl. 58 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Členský stát identifikace zašle tyto informace elektronickými prostředky příslušnému orgánu dotčeného členského státu spotřeby do deseti dnů od konce měsíce, ve kterém přiznání k DPH obdržel. Údaje stanovené v čl. 369g druhém pododstavci směrnice 2006/112/ES se zasílají rovněž příslušnému orgánu dotčeného členského státu usazení. Členské státy, které požadují přiznání k DPH s údaji v jiné národní měně než v eurech, přepočtou částky na eura pomocí směnných kurzů platných k poslednímu dni zdaňovacího období. Přepočet se provede podle směnných kurzů zveřejněných Evropskou centrální bankou pro uvedený den, nebo pokud není v uvedený den kurz zveřejněn, podle kurzu zveřejněného pro nejbližší následující den. Technické podrobnosti o zasílání těchto údajů se stanoví postupem podle čl. 58 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Členský stát identifikace zašle elektronickými prostředky členskému státu spotřeby informace potřebné pro přiřazení jednotlivých plateb příslušným čtvrtletním přiznáním k DPH.
Článek 46
1. Členský stát identifikace zajistí, aby částka uhrazená neusazenou osobou povinnou k dani byla převedena na bankovní účet vedený v eurech, který určil členský stát spotřeby, jemuž platba náleží. Členské státy, které vyžadují platby v jiné národní měně než v eurech, přepočtou částky na eura pomocí směnných kurzů platných poslední den zdaňovacího období. Přepočet se provede podle směnných kurzů zveřejněných Evropskou centrální bankou pro uvedený den, nebo pokud není v uvedený den kurz zveřejněn, podle kurzu zveřejněného pro nejbližší následující den. Převod se uskuteční do deseti dnů od konce měsíce, ve kterém byla platba obdržena.
2. Pokud neusazená osoba povinná k dani neuhradí celou splatnou daň, členský stát identifikace zajistí, aby platby členským státům spotřeby byly převedeny v poměru k dani splatné v jednotlivých členských státech. Členský stát identifikace o tom uvědomí elektronickými prostředky příslušné orgány členských států spotřeby.
3. Pokud jde o platby, které mají být převedeny členskému státu spotřeby v souladu se zvláštním režimem stanoveným v hlavě XII kapitole 6 oddíle 3 směrnice 2006/112/ES, ponechá si členský stát identifikace z částek uvedených v prvním a druhém pododstavci tohoto článku
a)
30 % v období od 1. ledna 2015 do 31. prosince 2016;
b)
15 % v období od 1. ledna 2017 do 31. prosince 2018;
c)
0 % od 1. ledna 2019.
Článek 47
Členské státy oznámí elektronickými prostředky příslušným orgánům ostatních členských států čísla bankovních účtů pro příjem plateb podle článku 46.
Členské státy neprodleně oznámí elektronickými prostředky příslušným orgánům ostatních členských států a Komisi změny sazby daně uplatňované na poskytování telekomunikačních služeb, služeb rozhlasového a televizního vysílání a elektronicky poskytovaných služeb.
KAPITOLA XII
VÝMĚNA A UCHOVÁVÁNÍ INFORMACÍ V RÁMCI POSTUPU VRÁCENÍ DPH OSOBÁM POVINNÝM K DANI NEUSAZENÝM V ČLENSKÉM STÁTĚ VRÁCENÍ DPH, ALE V JINÉM ČLENSKÉM STÁTĚ
Článek 48
1. Pokud příslušný orgán členského státu usazení obdrží žádost o vrácení DPH podle článku 5 směrnice 2008/9/ES a pokud se nepoužije článek 18 uvedené směrnice, předá tuto žádost elektronickými prostředky do patnácti kalendářních dnů od jejího obdržení příslušným orgánům každého dotčeného členského státu vrácení DPH a potvrdí, že žadatel ve smyslu čl. 2 bodu 5 směrnice 2008/9/ES je osobou povinnou k dani pro účely DPH a že identifikační nebo registrační číslo, které tato osoba uvedla, je platné pro období vrácení DPH.
2. Příslušné orgány každého členského státu vrácení DPH oznámí příslušným orgánům ostatních členských států elektronickými prostředky jakékoli informace, které tyto orgány vyžadují podle čl. 9 odst. 2 směrnice 2008/9/ES. Technické podrobnosti včetně jednotné elektronické zprávy, kterou se tyto informace zasílají, se stanoví postupem podle čl. 58 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Příslušné orgány každého členského státu vrácení DPH oznámí příslušným orgánům ostatních členských států elektronickými prostředky, zda chtějí využít možnosti požádat žadatele o popis jeho podnikatelské činnosti podle harmonizovaných kódů, jak je uvedeno v článku 11 směrnice 2008/9/ES.
Harmonizované kódy uvedené v prvním pododstavci se stanoví postupem podle čl. 58 odst. 2 tohoto nařízení na základě klasifikace NACE stanovené nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 ze dne 20. prosince 2006, kterým se zavádí statistická klasifikace ekonomických činností NACE Revize 2 (8).
KAPITOLA XIII
VZTAHY S KOMISÍ
Článek 49
1. Členské státy a Komise prověří a vyhodnotí fungování úpravy správní spolupráce obsažené v tomto nařízení. Komise shromáždí zkušenosti členských států, aby se zlepšilo fungování této úpravy.
2. Členské státy sdělí Komisi veškeré dostupné údaje o tom, jak uplatňují toto nařízení.
3. Seznam statistických údajů potřebných pro vyhodnocení tohoto nařízení se stanoví postupem podle čl. 58 odst. 2. Členské státy sdělí tyto údaje Komisi, pokud je mají k dispozici a pokud jejich sdělení nepředstavuje nepřiměřenou administrativní zátěž.
4. Pro vyhodnocení účinnosti tohoto systému správní spolupráce v boji proti daňovým únikům a vyhýbání se daňovým povinnostem mohou členské státy sdělit Komisi jakékoli další informace podle článku 1.
5. Komise předá ostatním dotčeným členským státům informace podle odstavců 2, 3 a 4.
6. Pokud je to nutné a vedle toho, co požadují ostatní ustanovení tohoto nařízení, sdělí Komise příslušným orgánům každého členského státu veškeré informace, které jim umožní bojovat proti podvodům souvisejícím s DPH, jakmile takové informace získá.
7. Komise může na žádost členského státu za účelem dosažení cílů tohoto nařízení poskytnout svou odbornou, technickou či logistickou pomoc nebo jakoukoli jinou podporu.
KAPITOLA XIV
VZTAHY SE TŘETÍMI ZEMĚMI
Článek 50
1. Pokud příslušný orgán členského státu obdrží informace od třetí země, může je předat dále příslušným orgánům těch členských států, které by mohly mít o tyto informace zájem, v každém případě však všem členským státům, které o tyto informace požádají, pokud to ujednání o pomoci uzavřená s dotyčnou třetí zemí povolují.
2. Příslušné orgány mohou v souladu se svými vnitrostátními předpisy o předávání osobních údajů třetím zemím informace získané podle tohoto nařízení předat třetí zemi, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
příslušný orgán členského státu, z něhož dané informace pocházejí, s tímto předáním souhlasí a
b)
dotyčná třetí země se zavázala poskytnout spolupráci nezbytnou ke shromáždění důkazů o protiprávní povaze plnění, která se jeví v rozporu s právními předpisy týkajícími se DPH.
KAPITOLA XV
PODMÍNKY VÝMĚNY INFORMACÍ
Článek 51
1. Informace sdělené podle tohoto nařízení se poskytují pokud možno elektronickými prostředky na základě úpravy přijaté postupem podle čl. 58 odst. 2.
2. V případech, kdy žádost nebyla podána v úplnosti elektronickým systémem uvedeným v odstavci 1, dožádaný orgán elektronickými prostředky potvrdí přijetí žádosti neprodleně a v každém případě do pěti pracovních dnů od přijetí.
Jestliže orgán obdrží žádost či informace, aniž by byl jejich zamýšleným příjemcem, zašle odesílateli neprodleně a v každém případě do pěti pracovních dnů od přijetí elektronickou cestou zprávu.
Článek 52
Žádosti o pomoc včetně žádostí o doručení a připojené dokumenty mohou být vyhotoveny v jakémkoli jazyce, na němž se dožádaný a dožadující orgán dohodnou. K uvedeným žádostem se přiloží překlad do úředního jazyka nebo jednoho z úředních jazyků členského státu, v němž má dožádaný orgán sídlo, pouze ve zvláštních případech, kdy dožádaný orgán uvede důvod, proč o překlad žádá.
Článek 53
Komise a členské státy zajistí, aby stávající nebo nové systémy komunikace a výměny informací, které jsou nezbytné pro vzájemnou výměnu informací podle tohoto nařízení, byly provozuschopné. Postupem podle čl. 58 odst. 2 se schválí dohoda o úrovni služeb, jež má zajistit technickou kvalitu a množství služeb, které Komise a členské státy poskytnou pro fungování těchto systémů komunikace a výměny informací. Komise odpovídá za veškerý další vývoj sítě CCN/CSI, který je nezbytný k umožnění výměny těchto informací mezi členskými státy. Členské státy odpovídají za veškerý další vývoj svých systémů, který je nezbytný k umožnění výměny těchto informací prostřednictvím sítě CCN/CSI.
Členské státy se vzdávají všech nároků na náhradu výdajů vzniklých při uplatňování tohoto nařízení s výjimkou případných odměn placených odborníkům.
Článek 54
1. Dožádaný orgán jednoho členského státu poskytne dožadujícímu orgánu jiného členského státu informace uvedené v článku 1 za předpokladu, že:
a)
počet a povaha žádostí o informace, které během určitého období podal dožadující orgán, nepředstavují pro dožádaný orgán nepřiměřenou administrativní zátěž;
b)
dožadující orgán vyčerpal obvyklé zdroje informací, které mohl podle okolností použít k získání požadovaných informací, aniž by se vystavil nebezpečí nedosažení požadovaného cíle.
2. Toto nařízení neukládá povinnost provést šetření či poskytnout informace ke konkrétnímu případu, pokud právní předpisy či správní praxe neopravňují členský stát, který má informace poskytnout, k provedení takového šetření nebo k získání a použití takových informací pro své vlastní účely.
3. Příslušný orgán dožádaného členského státu může odmítnout poskytnutí informace, pokud není dožadující členský stát z právních důvodů schopen odpovídající informace sám poskytnout. O důvodech odmítnutí uvědomí dožádaný členský stát Komisi.
4. Poskytnutí informací může být odmítnuto, pokud by vedlo k prozrazení obchodního, průmyslového či profesního tajemství nebo obchodního postupu anebo pokud by odporovalo veřejnému pořádku.
5. Odstavce 2, 3 a 4 nelze v žádném případě vykládat tak, že dožádanému orgánu členského státu umožňují odmítnout poskytnutí informací týkajících se osoby, která je pro účely DPH identifikována v členském státě dožadujícího orgánu, výhradně z toho důvodu, že tyto informace jsou v držení banky, jiné finanční instituce, určené osoby nebo osoby jednající v zastoupení nebo ve funkci zmocněnce nebo z toho důvodu, že se týkají vlastnických podílů v právnické osobě.
6. Dožádaný orgán sdělí dožadujícímu orgánu důvody odmítnutí žádosti o pomoc.
7. Postupem podle čl. 58 odst. 2 může být pro žádost o pomoc stanovena minimální prahová hodnota.
Článek 55
1. Informace sdělené či shromážděné v jakékoli formě na základě tohoto nařízení, včetně veškerých informací, které byly dostupné úředníkovi za okolností uvedených v kapitolách VII, VIII a X, jakož i v případech uvedených v odstavci 2 tohoto článku, podléhají služebnímu tajemství a požívají stejné ochrany jako obdobné informace podle vnitrostátního práva členského státu, který je obdržel, a odpovídajících předpisů platných pro orgány Unie. Tyto informace mohou být použity pouze za okolností stanovených tímto nařízením.
Tyto informace mohou být použity pro účely stanovení vyměřovacího základu nebo pro výběr či správní kontrolu daní pro účely stanovení vyměřovacího základu.
Tyto informace mohou být rovněž použity pro vyměření jiných dávek, cel a daní, na něž se vztahuje článek 2 směrnice Rady 2008/55/ES ze dne 26. května 2008 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z některých dávek, cel, daní a jiných opatření (9).
Kromě toho mohou být tyto informace použity v soudních řízeních, která mohou vést k uložení sankcí za porušení daňových předpisů, aniž jsou dotčena obecná pravidla a právní předpisy upravující práva žalované strany a svědků v takových řízeních.
2. Osoby pověřené Bezpečnostním akreditačním úřadem Komise mohou mít přístup k těmto informacím pouze tehdy, pokud je to nezbytné pro péči o síť CCN/CSI a pro její údržbu a rozvoj.
3. Odchylně od odstavce 1 povolí příslušný orgán členského státu, který poskytuje informace, jejich použití pro jiné účely ve členském státě dožadujícího orgánu, jestliže podle právních předpisů členského státu dožádaného orgánu mohou být v členském státě dožádaného orgánu použity pro obdobné účely.
4. Má-li dožadující orgán za to, že by informace, které získal od dožádaného orgánu, mohly být užitečné pro příslušný orgán třetího členského státu, může mu je předat. Dožádanému orgánu to oznámí předem. Dožádaný orgán může požadovat, aby byly informace poskytovány třetí straně pouze po jeho předchozím souhlasu.
5. Na veškeré uchovávání a výměnu údajů podle tohoto nařízení se vztahují předpisy provádějící směrnici 95/46/ES. Pro účely správného uplatňování tohoto nařízení však členské státy omezí rozsah povinností a práv uvedených v článku 10, čl. 11 odst. 1 a článcích 12 a 21 směrnice 95/46/ES v míře nezbytné pro ochranu zájmů stanovených v čl. 13 odst. 1 písm. e) uvedené směrnice.
Článek 56
Zprávy, výkazy a všechny ostatní dokumenty nebo jejich ověřené opisy či výpisy získané pracovníky dožádaného orgánu a poskytnuté dožadujícímu orgánu v rámci pomoci podle tohoto nařízení mohou příslušné orgány členského státu dožadujícího orgánu použít jako důkazní prostředky stejným způsobem jako obdobné dokumenty, které poskytl jiný orgán členského státu dožadujícího orgánu.
Článek 57
1. Pro účely uplatňování tohoto nařízení učiní členské státy všechna nezbytná opatření, aby:
a)
zajistily účinnou vnitřní koordinaci mezi příslušnými orgány;
b)
vytvořily přímou spolupráci mezi orgány zmocněnými pro účely této koordinace;
c)
zajistily plynulé fungování systému výměny informací stanoveného tímto nařízením.
2. Komise co nejdříve sdělí každému členskému státu všechny informace, které sama obdrží a které je schopna poskytnout.
KAPITOLA XVI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 58
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro správní spolupráci.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
Článek 59
1. Do 1. listopadu 2013 a poté každých pět let předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
2. Členské státy sdělí Komisi znění všech vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti tohoto nařízení.
Článek 60
1. Tímto nařízením není dotčeno plnění jakýchkoli širších povinností týkajících se vzájemné pomoci, které vyplývají z jiných právních aktů, včetně dvoustranných či mnohostranných dohod.
2. Pokud členské státy uzavřou dvoustranná ujednání o záležitostech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení, zejména na základě článku 11, s výjimkou ujednání týkajících se jednotlivých případů, uvědomí o tom neprodleně Komisi. Komise poté uvědomí ostatní členské státy.
Článek 61
Nařízení (ES) č. 1798/2003 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2012. Avšak účinky čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení zůstávají zachovány do dne, kdy Komise zveřejní seznam příslušných orgánů podle článku 3 tohoto nařízení.
Kapitola V uvedeného nařízení s výjimkou čl. 27 odst. 4 zůstává použitelná do 31. prosince 2012.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 62
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
Avšak, články 33 až 37 se použijí ode dne 1. listopadu 2010,
kapitola V s výjimkou článků 22 a 23 se použije ode dne 1. ledna 2013,
-
články 38 až 42 se použijí ode dne 1. ledna 2012 do 31. prosince 2014 a
-
články 43 až 47 se použijí ode dne 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 7. října 2010.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 904/2010,
annettu 7 päivänä lokakuuta 2010,
hallinnollisesta yhteistyöstä ja petosten torjunnasta arvonlisäverotuksen alalla
(uudelleenlaadittu)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla 7 päivänä lokakuuta 2003 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1798/2003 (3) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Koska siihen on tehtävä uusia muutoksia, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.
(2)
Asetukseen 1798/2003 sisältyviä petosten torjuntaa arvonlisäverotuksen alalla koskevia välineitä olisi parannettava ja täydennettävä 7 päivänä lokakuuta 2008 annetuissa neuvoston päätelmissä todetun mukaisesti, ottamalla huomioon komission koordinoidusta strategiasta alv-petosten torjunnan tehostamiseksi Euroopan unionissa neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle antaman tiedonannon ja komission neuvostolle ja Euroopan parlamentille antaman kertomuksen arvonlisäverotuksen alalla tehtävää hallinnollista yhteistyötä koskevan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1798/2003 soveltamisesta, jäljempänä ’komission kertomus’. Asetuksen säännöksiin tarvitaan myös sanamuotoon liittyviä tai käytännön tarpeista aiheutuvia selvennyksiä.
(3)
Jäsenvaltioiden rajojen yli ulottuva veronkierto ja veron välttäminen johtavat verotulojen menetyksiin ja ovat vastoin oikeudenmukaisen verotuksen periaatetta. Lisäksi ne saattavat aiheuttaa vääristymiä pääomien liikkeisiin ja kilpailuolosuhteisiin. Ne vaikuttavat siten sisämarkkinoiden toimintaan.
(4)
Arvonlisäveron kierron torjunta edellyttää alan säännösten täytäntöönpanosta kussakin jäsenvaltiossa vastaavien toimivaltaisten viranomaisten tiivistä yhteistyötä.
(5)
Sisämarkkinoiden toteuttamiseksi suoritettuihin verotuksen yhdenmukaistamistoimenpiteisiin olisi sen vuoksi sisällyttävä yhteisen järjestelmän luominen erityisesti tietojenvaihtoa koskevaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä varten, jonka mukaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on autettava toisiaan ja toimittava komission kanssa yhteistyössä tavaroiden ja palvelujen myynnistä, tavaroiden yhteisöhankinnasta sekä tavaroiden maahantuonnista kannettavan arvonlisäveron moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi.
(6)
Hallinnollinen yhteistyö ei saisi johtaa aiheettomaan hallinnollisen rasituksen siirtoon jäsenvaltioiden välillä.
(7)
Maksettavan veron kantamiseksi jäsenvaltioiden olisi oltava yhteistyössä sen varmistamiseksi, että arvonlisäverotus toimitetaan oikein. Sen vuoksi niiden on paitsi valvottava, että niiden alueella toimitettava veronkanto suoritetaan oikein, myös tarjottava apua muille jäsenvaltioille sen varmistamiseksi, että niiden omalla alueella suoritettavaan toimintaan liittyvä mutta toisessa jäsenvaltiossa kannettavaa veroa sovelletaan moitteettomasti.
(8)
Muussa jäsenvaltiossa kuin palvelun suorittajan tai tavaran luovuttajan sijoittautumisjäsenvaltiossa verollisia rajatylittäviä liiketoimia koskevan arvonlisäveron moitteettoman soveltamisen valvonta riippuu tiedoista, jotka ovat sijoittautumisjäsenvaltion hallussa tai jotka tämä jäsenvaltio voi saada helpommin. Tällaisten liiketoimien tehokas valvonta riippuu siten siitä, että sijoittautumisjäsenvaltio kerää tai pystyy keräämään kyseiset tiedot.
(9)
Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetussa neuvoston direktiivissä 2006/112/EY (4) säädetyn yhden yhteyspisteen järjestelmän perustamiseksi ja yksityiskohtaisista säännöistä direktiivissä 2006/112/EY säädetyn arvonlisäveron palauttamiseksi palautusjäsenvaltioon sijoittautumattomille mutta toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille verovelvollisille 12 päivänä helmikuuta 2008 annetussa direktiivissä 2008/9/EY (5) säädetyn arvonlisäveron palauttamista palautusjäsenvaltioon sijoittautumattomille verovelvollisille koskevan menettelyn soveltamiseksi on laadittava säännöt jäsenvaltioiden välisestä tietojenvaihdosta ja tietojen säilyttämisestä.
(10)
Rajatylittävissä tilanteissa on tärkeää täsmentää kunkin jäsenvaltion velvoitteet, jotta veroa voidaan valvoa tehokkaasti siinä jäsenvaltiossa, jossa se on kannettava.
(11)
Tiettyjen arvonlisäveron valvontatarkoituksiin tarvittavien tietojen sähköinen tallettaminen ja siirtäminen on välttämätöntä arvonlisäverojärjestelmän moitteettoman toiminnan kannalta. Ne mahdollistavat nopean tietojenvaihdon ja automatisoidun pääsyn tietoihin, mikä tehostaa petosten torjuntaa. Tämä on mahdollista, jos arvonlisäverovelvollisia ja niiden yhteisönsisäisiä liiketoimia koskevia tietokantoja laajennetaan lisäämällä niihin tiettyjä tietoja verovelvollisista ja näiden liiketoimista.
(12)
Jäsenvaltioiden olisi pantava täytäntöön asianmukaiset tarkistusmenettelyt, joilla varmistetaan tietojen ajantasaisuus, vertailukelpoisuus ja laatu, mikä lisää niiden luotettavuutta. Olisi määriteltävä selkeästi ehdot sähköisesti talletettujen tietojen vaihdolle ja jäsenvaltioiden automatisoidulle pääsylle näihin tietoihin.
(13)
Petosten tehokkaan torjumisen kannalta on tarpeen säätää tietojen vaihdosta ilman edeltävää pyyntöä. Tietojen vaihdon helpottamiseksi olisi määritettävä tietoluokat, joiden osalta on tarpeen siirtyä automaattiseen tietojenvaihtoon.
(14)
Kuten komission kertomuksessa todetaan, annettava palaute on asianmukainen keino varmistaa vaihdettavien tietojen laadun jatkuva paraneminen. Sen vuoksi olisi säädettävä puitteet palauteperiaatteen soveltamiselle.
(15)
Rajatylittäviä liiketoimia koskevan tehokkaan arvonlisäverovalvonnan kannalta on tarpeen säätää mahdollisuudesta, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat suorittaa samanaikaisesti tarkastuksia ja jäsenvaltion virkamiesten voivat olla läsnä toisen jäsenvaltion alueella hallinnollisen yhteistyön puitteissa.
(16)
Toimijat käyttävät yhä enemmän hyväkseen mahdollisuutta saada internetissä vahvistus arvonlisäverotunnisteiden pätevyydestä. Toimijoiden olisi saatava arvonlisäverotunnisteiden pätevyyden vahvistusjärjestelmästä automatisoitu vahvistus asiaankuuluville tiedoille.
(17)
Eräisiin verovelvollisiin sovelletaan erityisesti laskutuksen osalta erityisiä velvoitteita, jotka poikkeavat niiden sijoittautumisjäsenvaltiossa voimassa olevista velvoitteista, kun ne luovuttavat tavaroita tai suorittavat palveluja toisen jäsenvaltion alueelle sijoittautuneille asiakkaille. Olisi perustettava järjestelmä, josta nämä verovelvolliset voivat saada helposti tietoja tällaisista velvoitteista.
(18)
Asetuksen (EY) N:o 1798/2003 soveltamisesta karusellipetosten torjuntaan viime aikoina saatu käytännön kokemus osoittaa, että tehokas petosten torjunta edellyttää eräissä tapauksissa ehdottomasti huomattavasti nopeampaa tietojenvaihtojärjestelmää, jossa käsiteltävät tiedot ovat huomattavasti laajempia ja kohdennetumpia. Neuvoston 7 päivänä lokakuuta 2008 annettujen päätelmien mukaisesti olisi tämän asetuksen puitteissa perustettava monenvälisen ja hajautetun yhteistyön edistämiseksi ja helpottamiseksi kohdennetuin ja nopein toimin tiettyjen petostyyppien torjumiseksi kaikki jäsenvaltiot käsittävä hajautettu Eurofisc-verkosto, joka ei olisi oikeushenkilö.
(19)
Kulutusjäsenvaltio on ensisijaisesti vastuussa siitä, että sijoittautumattomat toimittajat noudattavat velvoitteitaan. Tätä varten direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa säädetyn sähköisesti tuotettavia palveluja koskevan tilapäisen erityisjärjestelmän soveltaminen edellyttää tunnistamisjäsenvaltion ja kulutusjäsenvaltion välistä tietojen toimittamista ja rahansiirtoa koskevien sääntöjen määrittelemistä.
(20)
Jäsenvaltion kolmansilta mailta saadut tiedot voivat olla erittäin hyödyllisiä muille jäsenvaltioille. Jäsenvaltiolta saadut tiedot voivat samoin olla erittäin hyödyllisiä kolmansille maille. Siksi olisi määritettävä tällaisen tietojenvaihdon edellytykset.
(21)
Pankkisalaisuutta koskevat kansalliset säännöt eivät saisi estää tämän asetuksen soveltamista.
(22)
Tällä asetuksella ei saisi olla vaikutusta muihin unionin tasolla hyväksyttyihin toimenpiteisiin, jotka edistävät arvonlisäveropetosten torjuntaa.
(23)
Tehokkuuden ja nopeuden vuoksi ja kustannussyistä on välttämätöntä, että tämän asetuksen mukaisesti toimitettavat tiedot lähetetään mahdollisuuksien mukaan sähköisesti.
(24)
Kun otetaan huomioon tiettyjen pyyntöjen toistuvuus ja unionin kielellinen monimuotoisuus, on tärkeää edistää tietojenvaihdossa käytettävien vakiolomakkeiden käyttöä, jotta tietopyynnöt voidaan käsitellä nopeammin.
(25)
Tässä asetuksessa tietojen toimittamiselle asetetut määräajat on ymmärrettävä enimmäismääräaikoina, joita ei saa ylittää, ja tehokkaan yhteistyön varmistamiseksi olisi noudatettava periaatetta, jonka mukaan pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion jo käytettävissä olevat tiedot toimitetaan viipymättä.
(26)
Tämän asetuksen soveltamiseksi olisi harkittava yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (6) säädettyjen tiettyjen oikeuksien ja velvollisuuksien rajoittamista mainitun direktiivin 13 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen intressien turvaamiseksi. Tällaiset rajoitukset ovat tarpeellisia ja oikeasuhteisia, kun otetaan huomioon jäsenvaltioille mahdollisesti aiheutuvat tulonmenetykset ja se, kuinka tärkeitä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat tiedot ovat petosten tehokkaan torjunnan kannalta.
(27)
Koska tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (7) 2 artiklassa tarkoitettuja laajakantoisia toimenpiteitä, ne on hyväksyttävä mainitun päätöksen 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä noudattaen.
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
1. Tällä asetuksella vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti arvonlisäverolainsäädännön soveltamisesta vastaavien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on määrä toimia yhteistyössä keskenään sekä komission kanssa tämän lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi.
Tätä varten tässä asetuksessa määritellään säännöt ja menettelyt, joiden ansiosta jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat toimia yhteistyössä ja vaihtaa keskenään tietoja, joiden avulla arvonlisäverotus voidaan toimittaa oikein, arvonlisäveron moitteetonta soveltamista valvoa erityisesti yhteisöliiketoimien osalta ja arvonlisäveropetoksia torjua. Siinä määritellään erityisesti säännöt ja menettelyt, joita noudattaen jäsenvaltiot voivat kerätä ja vaihtaa kyseisiä tietoja sähköisesti.
2. Tässä asetuksessa määritetään ehdot, joita noudattaen 1 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten on avustettava arvonlisäverotulojen suojaamisessa kaikissa jäsenvaltioissa.
3. Tällä asetuksella ei ole vaikutusta keskinäistä apua rikosoikeuden alalla koskevien sääntöjen soveltamiseen jäsenvaltioissa.
4. Tässä asetuksessa säädetään myös säännöistä ja menettelyistä, joita sovelletaan direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa tarkoitetun erityisjärjestelmän mukaiseen sähköisesti suoritettavia palveluja koskevien arvonlisäverotietojen vaihtoon sähköisesti ja myös myöhempään tietojen vaihtoon sekä, siltä osin kuin kyseessä ovat tuon erityisjärjestelmän piiriin kuuluvat palvelut, rahansiirtoon jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä.
2 artikla
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
’keskusyhteystoimistolla’ 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimettyä virastoa, joka pääasiallisesti vastaa yhteydenpidosta muihin jäsenvaltioihin hallinnollisen yhteistyön alalla;
b)
’yhteysviranomaisella’ virastoa, joka ei ole keskusyhteystoimisto ja jonka toimivaltainen viranomainen on nimennyt yhteysviranomaiseksi 4 artiklan 2 kohdan nojalla vaihtamaan suoraan tietoja tämän asetuksen perusteella;
c)
’toimivaltaisella virkamiehellä’ virkamiestä, joka on 4 artiklan 3 kohdan nojalla nimetty vaihtamaan suoraan tietoja tämän asetuksen perusteella;
d)
’pyynnön esittävällä viranomaisella’ toimivaltaisen viranomaisen puolesta avunpyynnön esittävää jäsenvaltion keskusyhteystoimistoa, yhteysviranomaista tai toimivaltaista virkamiestä;
e)
’pyynnön vastaanottavalla viranomaisella’ toimivaltaisen viranomaisen puolesta avunpyynnön vastaanottavaa jäsenvaltion keskusyhteystoimistoa, yhteysviranomaista tai toimivaltaista virkamiestä;
f)
’yhteisöliiketoimilla’ yhteisönsisäisiä tavaroiden luovutuksia ja palvelujen suorituksia;
g)
’yhteisönsisäisellä tavaroiden luovutuksella’ tavaroiden luovutusta, joka on ilmoitettava direktiivin 2006/112/EY 262 artiklassa säädetyssä yhteenvetoilmoituksessa;
h)
’yhteisönsisäisellä palvelujen suorituksella’ palvelujen suoritusta, joka on ilmoitettava direktiivin 2006/112/EY 262 artiklassa säädetyssä yhteenvetoilmoituksessa;
i)
’tavaroiden yhteisöhankinnalla’ omistajan määräämisvallan saamista irtaimeen aineelliseen omaisuuteen direktiivin 2006/112/EY 20 artiklan mukaisesti;
j)
’arvonlisäverotunnisteella’ direktiivin 2006/112/EY 214, 215 ja 216 artiklassa säädettyä numeroa;
k)
’hallinnollisella tutkimuksella’ kaikkia tarkastuksia, tarkistuksia ja muita toimia, joita jäsenvaltiot suorittavat hoitaessaan arvonlisäverolainsäädännön moitteettomaan soveltamisen varmistamiseen tähtääviä tehtäviään;
l)
’automaattisella tietojenvaihdolla’ ilman edeltävää pyyntöä järjestelmällisesti suoritettua ennalta määriteltyjen tietojen välittämistä toiselle jäsenvaltiolle;
m)
’oma-aloitteisella tietojenvaihdolla’ milloin tahansa ilman edeltävää pyyntöä tapahtuvaa satunnaista tietojen ilmoittamista toiselle jäsenvaltiolle;
n)
’henkilöllä’
i)
luonnollista henkilöä,
ii)
oikeushenkilöä,
iii)
jos voimassa olevassa lainsäädännössä sitä edellytetään, oikeustoimikelpoiseksi tunnustettua henkilöiden yhteenliittymää, jolla ei kuitenkaan ole oikeushenkilön oikeudellista asemaa,
iv)
muuta minkä tahansa luonteista tai muotoista oikeudellista järjestelyä, siitä riippumatta, onko se oikeushenkilö, jonka puitteissa suoritetaan liiketoimia, joista kannetaan arvonlisäveroa;
o)
’automatisoidulla pääsyllä’ mahdollisuutta päästä viivytyksettä sähköiseen järjestelmään tiettyihin siellä oleviin tietoihin tutustumiseksi;
p)
’sähköisesti’ tietojen käsittelyyn (mukaan lukien tietojen digitaalinen pakkaaminen) ja tallentamiseen tarkoitetun sähköisen välineistön käyttämistä johtojen välityksellä, radioteitse, optisesti tai muulla sähkömagneettisella menetelmällä;
q)
’CCN/CSI-verkolla’ unionin toimivaltaisten tulli- ja veroviranomaisten välisen kaiken sähköisen tiedonsiirron varmistamiseksi kehittämään yhteiseen tietoliikenneverkkoon, jäljempänä ’CCN’ ja yhteiseen järjestelmien rajapintaan, jäljempänä ’CSI’, perustuvaa yhteistä ympäristöä;
r)
’samanaikaisella tarkastuksella’ yhden tai useamman toisiinsa sidoksissa olevan verovelvollisen verotuksellisen tilanteen yhteen sovitettua tarkastamista, jonka toteuttaa vähintään kaksi yhteisen tai toisiaan täydentävän edun omaavaa osallistuvaa jäsenvaltiota.
2. Direktiivin 2006/112/EY 358, 358 a ja 369 a artiklassa olevia määritelmiä sovelletaan myös tätä asetusta sovellettaessa 1 päivästä tammikuuta 2015.
3 artikla
Toimivaltaisia viranomaisia ovat ne viranomaiset, joiden nimissä tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan joko suoraan tai toimivallan siirron kautta.
Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä joulukuuta 2010 toimivaltainen viranomaisensa, joka huolehtii tämän direktiivin soveltamisesta, ja ilmoitettava komissiolle sen jälkeen viipymättä kaikista mahdollisista sitä koskevista muutoksista.
Komissio saattaa kaikkien toimivaltaisten viranomaisten luettelon jäsenvaltioiden saataville ja julkaisee nämä tiedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
4 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä yksi keskusyhteystoimisto, jolle siirretään pääasiallinen vastuu yhteydenpidosta muihin jäsenvaltioihin hallinnollisen yhteistyön alalla. Sen on ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille. Keskusyhteystoimisto voidaan myös nimetä vastaamaan yhteydenpidosta komissioon.
2. Kunkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi nimetä yhteysviranomaisia. Keskusyhteystoimiston tehtävänä on pitää näitä yhteysviranomaisia koskeva luettelo ajan tasalla ja asettaa se muiden asianomaisten jäsenvaltioiden keskusyhteystoimistojen saataville.
3. Kunkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi lisäksi määrittelemiensä edellytysten mukaisesti nimetä toimivaltaisia virkamiehiä, jotka voivat suoraan vaihtaa tietoja tämän asetuksen perusteella. Näin tehdessään se voi rajoittaa tällaisen valtuutuksen alaa. Keskusyhteystoimiston tehtävänä on pitää näitä virkamiehiä koskeva luettelo ajan tasalla ja asettaa se muiden asianomaisten jäsenvaltioiden keskusyhteystoimistojen saataville.
4. Virkamiehiä, jotka vaihtavat tietoja 28, 29 ja 30 artiklan nojalla, pidetään joka tapauksessa tähän tarkoitukseen toimivaltaisina virkamiehinä toimivaltaisten viranomaisten määrittelemien edellytysten mukaisesti.
5 artikla
Jos yhteysviranomainen tai toimivaltainen virkamies esittää tai vastaanottaa avunpyynnön tai saa vastauksen avunpyyntöön, sen tai hänen on ilmoitettava tästä oman jäsenvaltionsa keskusyhteystoimistolle tämän määrittelemien edellytysten mukaisesti.
6 artikla
Jos yhteysviranomainen tai toimivaltainen virkamies saa avunpyynnön, joka edellyttää toimia yhteysviranomaisen tai toimivaltaisen virkamiehen maantieteellisen tai toiminnallisen alueen ulkopuolella, sen tai hänen on välitettävä tällainen pyyntö viipymättä oman jäsenvaltionsa keskusyhteystoimistolle ja ilmoitettava tästä pyynnön esittäneelle viranomaiselle. Tässä tapauksessa 10 artiklassa säädetty määräaika alkaa avunpyynnön keskusyhteystoimistolle välittämistä seuraavana päivänä.
II LUKU
PYYNTÖÖN PERUSTUVA TIETOJEN VAIHTO
1 JAKSO
Tietoja ja hallinnollisia tutkimuksia koskeva pyyntö
7 artikla
1. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimitettava pyynnön esittävälle viranomaiselle tämän pyynnöstä 1 artiklassa tarkoitetut tiedot, myös yhden tai useamman konkreettisen tapauksen osalta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tietojen toimittamista varten pyynnön vastaanottava viranomainen teettää tietojen hankkimiseksi tarvittavat hallinnolliset tutkimukset.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu pyyntö voi 31 päivään joulukuuta 2014 asti sisältää hallinnollista tutkimusta koskevan perustellun pyynnön. Jos pyynnön vastaanottava viranomainen katsoo, että hallinnollista tutkimusta ei tarvita, sen on välittömästi ilmoitettava pyynnön esittäneelle viranomaiselle syyt tähän.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu pyyntö voi 1 päivästä tammikuuta 2015 lukien sisältää tiettyä hallinnollista tutkimusta koskevan perustellun pyynnön. Jos pyynnön vastaanottava viranomainen katsoo, että mitään hallinnollista tutkimusta ei tarvita, sen on välittömästi ilmoitettava pyynnön esittäneelle viranomaiselle syyt tähän.
Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jäsenvaltio voi kieltäytyä suorittamasta tutkimusta, joka koskee verovelvollisen ilmoittamia määriä, jotka liittyvät niiden liitteessä I lueteltuihin tavaroiden luovutuksiin tai palvelujen suorituksiin, jotka pyynnön vastaanottavan viranomaisen jäsenvaltioon sijoittautunut verovelvollinen on toteuttanut ja jotka verotetaan siinä jäsenvaltiossa, jossa pyynnön esittävä viranomainen on, ainoastaan
a)
54 artiklan 1 kohdassa säädetyillä perusteilla, jotka pyynnön vastaanottava viranomainen on arvioinut 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen hyväksyttävän, tämän kohdan ja 54 artiklan 1 kohdan yhteisvaikutuksista annettavan hyviä toimintatapoja koskevan ilmoituksen mukaisesti;
b)
54 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyillä perusteilla; tai
c)
sillä perusteella, että pyynnön vastaanottava viranomainen on jo toimittanut pyynnön esittävälle viranomaiselle asianomaista verovelvollista koskevia tietoja, jotka on saatu alle kaksi vuotta aiemmin suoritetussa hallinnollisessa tutkimuksessa.
Jos pyynnön vastaanottava viranomainen kieltäytyy suorittamasta toisessa alakohdassa tarkoitettua hallinnollista tutkimusta a ja b alakohdassa mainituilla perusteilla, sen on kuitenkin ilmoitettava pyynnön esittävälle viranomaiselle niiden asianomaisten luovutusten ja suoritusten päivämäärät ja arvot, jotka verovelvollinen on toteuttanut kahden edeltävän vuoden aikana pyynnön esittävän viranomaisen jäsenvaltiossa.
5. Pyydettyjen tietojen saamiseksi tai pyydettyjen hallinnollisten tutkimusten tekemiseksi pyynnön vastaanottavan viranomaisen tai hallintoviranomaisen, jonka käsiteltäväksi se on asian saattanut, on toimittava kuin se toimisi omaan lukuunsa tai oman maansa jonkin toisen viranomaisen pyynnöstä.
8 artikla
Edellä olevaan 7 artiklaan perustuvat tietoja ja hallinnollisia tutkimuksia koskevat pyynnöt toimitetaan lomakkeella, jonka malli hyväksytään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, paitsi 50 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa tai poikkeustapauksissa, joissa pyyntöön on liitetty selvitys siitä, miksi pyynnön esittävä viranomainen katsoo, ettei vakiolomake sovellu.
9 artikla
1. Pyynnön vastaanottava viranomainen toimittaa pyynnön esittävälle viranomaiselle tämän pyynnöstä raporttien, todistusten ja muiden mahdollisten asiakirjojen muodossa tai niiden oikeaksi todistettuina jäljennöksinä tai niiden otteina kaikki hankkimansa tai hallussaan olevat asiaankuuluvat tiedot sekä hallinnollisten tutkimusten tulokset.
2. Alkuperäiset asiakirjat toimitetaan ainoastaan, jos se ei ole vastoin siinä jäsenvaltiossa, jossa pyynnön vastaanottava viranomainen sijaitsee, voimassa olevia säännöksiä.
2 JAKSO
Tietojen toimittamisen määräaika
10 artikla
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimitettava 7 ja 9 artiklassa tarkoitetut tiedot mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kolmen kuukauden kuluttua pyynnön vastaanottamispäivästä.
Jos nämä tiedot ovat jo pyynnön vastaanottavan viranomaisen hallussa, määräaika on kuitenkin enintään kuukausi.
11 artikla
Tietyn tyyppisissä erikoistapauksissa pyynnön vastaanottava viranomainen ja pyynnön esittävä viranomainen voivat sopia määräajoista, jotka poikkeavat 10 artiklassa säädetyistä.
12 artikla
Jos pyynnön vastaanottava viranomainen ei kykene vastaamaan pyyntöön määräajassa, sen on ilmoitettava välittömästi pyynnön esittävälle viranomaiselle kirjallisesti, miksi se ei voi noudattaa määräaikaa ja milloin se katsoo voivansa todennäköisesti vastata.
III LUKU
ILMAN EDELTÄVÄÄ PYYNTÖÄ TAPAHTUVA TIETOJEN VAIHTO
13 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilman edeltävää pyyntöä toimitettava minkä tahansa toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle 1 artiklassa tarkoitetut tiedot seuraavissa tilanteissa, joissa:
a)
verotuksen on määrä tapahtua määräjäsenvaltiossa ja alkuperäjäsenvaltion toimittamia tietoja tarvitaan määräjäsenvaltion tarkastusjärjestelmän tehokasta toimintaa varten;
b)
jäsenvaltiolla on syytä uskoa, että toisessa jäsenvaltiossa on tapahtunut tai on todennäköisesti tapahtunut arvonlisäverolainsäädännön rikkominen;
c)
toisessa jäsenvaltiossa on verotulojen menetyksen vaara.
2. Ilman edeltävää pyyntöä tapahtuva tietojen vaihto on joko automaattista 14 artiklan mukaisesti tai oma-aloitteista 15 artiklan mukaisesti.
3. Tiedot on toimitettava 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen hyväksyttävillä vakiolomakkeilla.
14 artikla
1. Seuraavat seikat on määriteltävä 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen:
a)
automaattisesti vaihdettavien tietojen täsmälliset luokat;
b)
tietojen vaihdon tiheys kuhunkin automaattisesti vaihdettavien tietojen luokkaan kuuluvien tietojen osalta; ja
c)
automaattisen tietojen vaihdon käytännön järjestelyt.
Jäsenvaltio voi pidättyä osallistumasta yhteen tai useampaan luokkaan kuuluvien tietojen automaattiseen vaihtoon, jos tietojen kerääminen tällaista vaihtoa varten edellyttäisi uusien velvollisuuksien asettamista arvonlisäverovelvollisille tai kohtuutonta hallinnollista rasitusta tuolle jäsenvaltiolle.
Jäljempänä 58 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu komitea tarkastelee kutakin tietoluokkaa koskevan automaattisen tietojen vaihdon tuloksia kerran vuodessa sen varmistamiseksi, että tämäntyyppistä tietojen vaihtoa suoritetaan ainoastaan silloin kun se on tehokkain tapa vaihtaa tietoja.
2. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on 1 päivästä tammikuuta 2015 lukien vaihdettava automaattisesti tietoja, joiden avulla kulutusjäsenvaltiot voivat varmistaa, että niiden alueelle sijoittautumattomat verovelvolliset ilmoittavat ja maksavat asiaankuuluvalla tavalla arvonlisäveron televiestintäpalveluista, radio- ja televisiolähetyspalveluista sekä sähköisesti suoritetuista palveluista riippumatta siitä, käyttävätkö kyseiset verovelvolliset direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 3 jaksossa tarkoitettua erityisjärjestelmää. Sijoittautumisjäsenvaltion on ilmoitettava kaikista tietoonsa tulleista epäselvyyksistä kulutusjäsenvaltiolle.
15 artikla
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava oma-aloitteisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille tiedossaan olevat 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, joita ei ole toimitettu 14 artiklassa tarkoitetun automaattisen tiedonvaihdon puitteissa ja joiden ne katsovat voivan olla hyödyksi näille toimivaltaisille viranomaisille.
IV LUKU
PALAUTE
16 artikla
Jos toimivaltainen viranomainen antaa tietoja 7 tai 15 artiklan mukaisesti, se voi pyytää tiedot saanutta toimivaltaista viranomaista antamaan tätä koskevaa palautetta. Jos tällainen pyyntö esitetään, tiedot saaneen toimivaltaisen viranomaisen on, sanotun vaikuttamatta sen jäsenvaltiossa sovellettaviin verosalaisuutta ja tietosuojaa koskeviin sääntöihin ja edellyttäen, että tästä ei aiheudu kohtuutonta hallinnollista rasitusta, lähetettävä palaute mahdollisimman pian. Käytännön järjestelyt määritetään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
V LUKU
YKSITTÄISTEN TIETOJEN TALLETTAMINEN JA VAIHTO
17 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on talletettava sähköisessä järjestelmässä seuraavat tiedot:
a)
direktiivin 2006/112/EY XI osaston 6 luvun mukaisesti keräämänsä tiedot;
b)
direktiivin 2006/112/EY 213 artiklan mukaisesti kerätyt tiedot sellaisten henkilöiden henkilöllisyydestä, toiminnasta, oikeudellisesta muodosta ja osoitteesta, joille se on antanut arvonlisäverotunnisteen, ja päivä, jona tämä tunniste on myönnetty;
c)
tiedot sen antamista arvonlisäverotunnisteista, joiden voimassaolo on lakannut, ja päivä, jona niiden voimassaolo on lakannut; ja
d)
direktiivin 2006/112/EY 360, 361, 364 ja 365 artiklan mukaisesti keräämänsä tiedot sekä 1 päivästä tammikuuta 2015 tiedot, jotka se kerää mainitun direktiivin 369 c, 369 f ja 369 g artiklan nojalla.
2. Edellä 1 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitettuja tietoja koskevaa automatisoitua pyyntöä koskevat tekniset yksityiskohdat hyväksytään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
18 artikla
Jotta 17 artiklassa tarkoitettuja tietoja voidaan käyttää tässä asetuksessa säädetyissä menettelyissä, niiden on oltava saatavilla vähintään viisi vuotta sen ensimmäisen kalenterivuoden päättymisestä, jona ne on asetettava saataville.
19 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että 17 artiklassa tarkoitetussa sähköisessä järjestelmässä saatavilla olevat tiedot ovat ajan tasalla sekä aukottomia ja täsmällisiä.
Jäljempänä 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistetaan perusteet, joilla määritetään, mitkä muutokset eivät ole asiaankuuluvia, olennaisia tai hyödyllisiä ja joita siten ei tarvitse tehdä.
20 artikla
1. Kaikki 17 artiklassa tarkoitetut tiedot on syötettävä viipymättä sähköiseen järjestelmään.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, 17 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tiedot on syötettävä sähköiseen järjestelmään viimeistään kuukauden kuluttua sen kauden päättymisestä, jota kyseiset tiedot koskevat.
3. Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, jos sähköisessä järjestelmässä olevia tietoja on oikaistava tai jos siihen on lisättävä tietoja 19 artiklan mukaisesti, kyseiset tiedot on syötettävä viimeistään kuukauden kuluttua sen kauden päättymisestä, jonka aikana kyseiset tiedot on kerätty.
21 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on myönnettävä toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle automatisoitu pääsy 17 artiklan mukaisesti talletettuihin tietoihin.
2. Edellä 17 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista tiedoista on oltava saatavilla vähintään seuraavat:
a)
arvonlisäverotunnisteet, jotka tiedot vastaanottava jäsenvaltio on antanut;
b)
niiden tavaroiden yhteisönsisäisten luovutusten kokonaisarvo ja niiden palvelujen yhteisönsisäisten suoritusten kokonaisarvo, jotka tiedot antavassa jäsenvaltiossa arvonlisäverotunnisteen saaneet toimijat ovat myyneet a alakohdassa tarkoitetun arvonlisäverotunnisteen haltijoille;
c)
niiden henkilöiden arvonlisäverotunnisteet, jotka ovat toteuttaneet b alakohdassa tarkoitettuja tavaroiden luovutuksia ja palvelujen suorituksia;
d)
kunkin c alakohdassa tarkoitetun henkilön kullekin a alakohdassa tarkoitetun arvonlisäverotunnisteen haltijalle toteuttamien b alakohdassa tarkoitettujen tavaroiden luovutusten ja palvelujen suoritusten kokonaisarvo;
e)
kunkin c alakohdassa tarkoitetun henkilön kullekin jonkin muun jäsenvaltion antaman arvonlisäverotunnisteen haltijalle toteuttamien b alakohdassa tarkoitettujen tavaroiden luovutusten ja palvelujen suoritusten kokonaisarvo seuraavin edellytyksin:
i)
pääsy liittyy epäillyn petoksen tutkintaan;
ii)
pääsy tapahtuu sellaisen 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun Eurofisc-yhteysvirkamiehen välityksellä, jolla on sähköisten järjestelmien henkilökohtainen käyttäjätunnus, joka mahdollistaa pääsyn näihin tietoihin; ja
iii)
pääsy on mahdollinen vain yleisenä virka-aikana.
Edellä b, d ja e alakohdassa tarkoitetut arvot on ilmoitettava tiedot toimittavan jäsenvaltion valuutan määräisinä ja direktiivin 2006/112/EY 263 artiklan mukaisesti kullekin verovelvolliselle vahvistetun yhteenvetoilmoituksen antamista koskevan kauden osalta.
22 artikla
1. Tarjotakseen veroviranomaisille kohtuulliset takeet 17 artiklassa tarkoitetussa sähköisessä järjestelmässä saatavilla olevien tietojen laadusta ja luotettavuudesta jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tiedot, jotka verovelvolliset samoin kuin oikeushenkilöt, jotka eivät ole verovelvollisia, ovat toimittaneet rekisteröityäkseen arvonlisäverotarkoituksiin direktiivin 2006/112/EY 214 artiklan mukaisesti, ovat jäsenvaltioiden arvion mukaan täydelliset ja täsmälliset.
Jäsenvaltioiden on toteutettava riskinarviointinsa tulosten edellyttämät menettelyt näiden tietojen tarkistamiseksi. Tarkistukset on tehtävä pääsääntöisesti ennen arvonlisäverotarkoituksiin rekisteröintiä tai, jos ennen rekisteröintiä tehdään ainoastaan alustavia tarkistuksia, viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tällaisesta rekisteröimisestä.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava 58 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle toimenpiteet, jotka on toteutettu kansallisella tasolla tietojen laatua ja luotettavuutta koskevien tavoitteiden varmistamiseksi 1 kohdan mukaisesti.
23 artikla
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin 2006/211/EY 214 artiklassa tarkoitettu arvonlisäverotunniste on merkitty pätemättömäksi tämän artiklan 17 artiklassa tarkoitettuun sähköiseen järjestelmään ainakin seuraavissa tilanteissa:
a)
arvonlisäverotusta varten rekisteröityneet henkilöt ovat ilmoittaneet lopettaneensa direktiivin 2006/112/EY 9 artiklassa määritellyn liiketoiminnan harjoittamisen tai joiden toimivaltainen veroviranomainen katsoo lopettaneen liiketoiminnan harjoittamisen. Veroviranomainen voi olettaa henkilön lopettaneen liiketoiminnan harjoittamisen erityisesti silloin, kun tämä on pyynnöstä huolimatta jättänyt antamatta arvonlisävero- ja yhteenvetoilmoitukset vuoden ajalta siitä, kun ensimmäisen toimittamatta jääneen ilmoituksen toimittamista koskeva määräaika meni umpeen. Henkilölle on annettava mahdollisuus osoittaa liiketoiminnan harjoittaminen muilla keinoin.
b)
henkilöitä jotka ovat ilmoittaneet vääriä tietoja saadakseen arvonlisäverotunnisteen tai jättäneet ilmoittamatta niitä koskevien tietojen muutokset ja, jos verohallinto olisi tiennyt asiasta, se olisi evännyt arvonlisäverotarkoituksiin rekisteröimisen tai peruuttanut arvonlisäverotunnisteen.
24 artikla
Jos jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset 17-21 artiklaa soveltaessaan vaihtavat tietoja keskenään sähköisessä muodossa, niiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 55 artiklan noudattamisen varmistamiseksi.
Jäsenvaltiot vastaavat kaikilta osin järjestelmiensä kehittämisestä sellaisiksi, että niiden välityksellä voidaan vaihtaa näitä tietoja CCN/CSI-verkkoa käyttäen.
VI LUKU
HALLINNOLLISTA TIEDOKSIANTOA KOSKEVA PYYNTÖ
25 artikla
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on annettava pyynnön esittävän viranomaisen pyynnöstä vastaanottajalle tiedoksi kaikki toimivaltaisten viranomaisten asiakirjat ja päätökset, jotka koskevat arvonlisäverolainsäädännön soveltamista pyynnön esittävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa, noudattaen siinä jäsenvaltiossa, jossa pyynnön vastaanottava viranomainen sijaitsee, voimassa olevia vastaavien asiakirjojen tiedoksi antamista koskevia säännöksiä.
26 artikla
Tiedoksiantamista koskevassa pyynnössä, jossa on mainittava tiedoksi annettavan asiakirjan tai päätöksen aihe, on ilmoitettava vastaanottajan nimi, osoite ja muut mahdollisesti tämän yksilöimiseksi tarvittavat tiedot.
27 artikla
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava viipymättä pyynnön esittävälle viranomaiselle toimistaan tiedoksiantamista koskevan pyynnön suhteen, erityisesti päivä, jona päätös tai asiakirja on annettu tiedoksi vastaanottajalle.
VII LUKU
LÄSNÄOLO VIRASTOISSA JA OSALLISTUMINEN HALLINNOLLISIIN TUTKIMUKSIIN
28 artikla
1. Pyynnön esittävän viranomaisen valtuuttamat toimivaltaiset virkamiehet voivat kyseisen viranomaisen sekä pyynnön vastaanottavan viranomaisen sopimuksesta ja viimeksi mainitun vahvistamien järjestelyjen mukaisesti olla 1 artiklassa tarkoitettujen tietojen vaihtamiseksi läsnä pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion hallintovirkamiesten virastoissa tai muissa paikoissa, joissa nämä viranomaiset suorittavat tehtäviään. Jos pyydetyt tiedot sisältyvät asiakirjoihin, jotka ovat pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiesten saatavilla, pyynnön esittävän viranomaisen virkamiehille on annettava niistä jäljennökset.
2. Pyynnön esittävän viranomaisen nimeämät toimivaltaiset virkamiehet voivat kyseisen viranomaisen sekä pyynnön vastaanottavan viranomaisen sopimuksesta ja viimeksi mainitun vahvistamien järjestelyjen mukaisesti olla läsnä pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion alueella toteutetuissa hallinnollisissa tutkimuksissa 1 artiklassa tarkoitettujen tietojen vaihtamiseksi. Ainoastaan pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiehet suorittavat nämä hallinnolliset tutkimukset. Pyynnön esittävän viranomaisen virkamiehet eivät saa käyttää pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiehille myönnettyjä tarkastusvaltuuksia. Heillä on kuitenkin oikeus päästä samoihin toimitiloihin ja saada käyttöönsä samat asiakirjat kuin pyynnön vastaanottaneen viranomaisen virkamiehet viimeksi mainittujen välityksellä, mutta vain kyseistä hallinnollista tutkimusta varten.
3. Pyynnön esittävän viranomaisen virkamiesten, jotka 1 ja 2 kohdan mukaisesti ovat läsnä toisessa jäsenvaltiossa, on milloin tahansa voitava esittää kirjallinen valtuutus, josta ilmenee heidän henkilöllisyytensä ja virka-asemansa.
VIII LUKU
SAMANAIKAISET TARKASTUKSET
29 artikla
Jäsenvaltiot voivat sopia samanaikaisten tarkastusten suorittamisesta aina, kun ne katsovat, että tällaiset tarkastukset ovat tehokkaampia kuin vain yhden jäsenvaltion suorittamat tarkastukset.
30 artikla
1. Jäsenvaltion on yksilöitävä itsenäisesti verovelvolliset, joiden osalta se aikoo ehdottaa samanaikaista tarkastusta. Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat muiden jäsenvaltioiden, joita asia koskee, toimivaltaisille viranomaisille samanaikaisten tarkastusten kohteiksi ehdotetut tapaukset. Se perustelee valintansa toimittamalla mahdollisuuksien mukaan tiedot, joiden perusteella se päätyi valintaansa. Se ilmoittaa ajanjakson, jona tarkastukset olisi suoritettava.
2. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jolle samanaikaista tarkastusta on ehdotettu, ilmoittaa vastaavalle toisen jäsenvaltion viranomaiselle suostumuksestaan tarkastukseen tai ilmoittaa sille perustellun kieltäytymisensä pääsääntöisesti kahden viikon mutta viimeistään kuukauden kuluessa ehdotuksen vastaanottamisesta.
3. Kukin asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltainen viranomainen nimeää edustajan, jonka tehtävänä on tarkastuksen johto ja yhteensovittaminen.
IX LUKU
TIETOJEN ANTAMINEN VEROVELVOLLISILLE
31 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on huolehdittava siitä, että henkilöillä, joita yhteisönsisäiset tavaroiden luovutukset tai palvelujen suoritukset koskevat, sekä sijoittautumattomilla verovelvollisilla, jotka suorittavat televiestintäpalveluja, radio- ja televisiolähetyspalveluja ja sähköisesti suoritettavia palveluja, erityisesti niitä, joita tarkoitetaan direktiivin 2006/112/EY liitteessä II, on oikeus saada tällaisia liiketoimia varten vahvistus sähköisesti kenen tahansa tietyn henkilön arvonlisäverotunnisteen voimassaolosta sekä siihen liittyvästä nimestä ja osoitteesta. Näiden tietojen on oltava yhdenmukaiset 17 artiklassa tarkoitettujen samojen tietojen kanssa.
2. Kunkin jäsenvaltion on kansallisten tietosuojasääntöjensä mukaisesti vahvistettava sähköisesti sen henkilön nimi ja osoite, jolle tunniste on annettu.
3. Direktiivin 2006/112/EY 357 artiklassa säädetyn ajanjakson aikana ei 1 kohtaa sovelleta sijoittautumattomiin verovelvollisiin, jotka suorittavat televiestintäpalveluja tai radio- ja televisiolähetyspalveluja.
32 artikla
1. Komissio julkaisee jäsenvaltioiden ilmoittamien tietojen perusteella internetsivustollaan kussakin jäsenvaltiossa direktiivin 2006/112/EY XI osaston 3 luvun täytäntöönpanemiseksi annetut säännökset yksityiskohtaisina.
2. Toimitettavien tietojen yksityiskohdat sekä muoto, jossa nämä tiedot annetaan, päätetään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
X LUKU
EUROFISC
33 artikla
1. Arvonlisäveropetosten torjumiseksi tehtävän monenvälisen yhteistyön edistämiseksi ja helpottamiseksi tässä luvussa perustetaan kohdennettujen tietojen nopeaan jäsenvaltioiden väliseen vaihtoon tarkoitettu verkosto, jäljempänä ’Eurofisc’.
2. Jäsenvaltioiden on Eurofiscin puitteissa
a)
perustettava monenvälinen varhaisvaroitusjärjestelmä arvonlisäveropetosten torjuntaa varten;
b)
sovitettava yhteen kohdennettujen tietojen nopeaa monenvälistä tietojen vaihtoa aloilla, joilla Eurofisc toimii, jäljempänä ’Eurofiscin työalat’;
c)
sovitettava yhteen osallistuvien jäsenvaltioiden Eurofisc-yhteysvirkamiesten työtä vastaanotettujen varoitusten käsittelemiseksi.
34 artikla
1. Jäsenvaltiot osallistuvat Eurofiscin työaloihin valintansa mukaan ja ne voivat myös päättää lopettaa osallistumisensa;
2. Jäsenvaltioiden, jotka ovat päättäneet osallistua johonkin Eurofiscin työalaan, on osallistuttava aktiivisesti monenväliseen kohdennettujen tietojen vaihtoon kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden välillä;
3. Vaihdettujen tietojen on oltava luottamuksellisia siten kuin 55 artiklassa säädetään.
35 artikla
Komissio antaa Eurofiscille teknistä ja logistista tukea. Komissiolla ei ole pääsyä 1 artiklassa tarkoitettuihin tietoihin, joita voidaan vaihtaa Eurofiscissä.
36 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on nimettävä ainakin yksi Eurofisc-yhteysvirkamies. Eurofisc-yhteysvirkamiehet ovat 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja toimivaltaisia virkamiehiä, jotka suorittavat 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tehtäviä. Yhteysvirkamiehet ovat ainoastaan kansallisen hallintonsa alaisia.
2. Eurofiscin johonkin työalaan osallistuvien jäsenvaltioiden yhteysvirkamiesten, jäljempänä ’osallistuvat Eurofisc-yhteysvirkamiehet’, on nimettävä koordinaattori, jäljempänä ’Eurofiscin työalakoordinaattori’, osallistuvien Eurofisc-yhteysvirkamiesten joukosta rajoitetutuksi kaudeksi. Eurofiscin työalakoordinaattorit:
a)
kokoavat ja lajittelevat osallistuvilta Eurofisc-yhteysvirkamiehiltä saadut tiedot ja asettavat kaikki tiedot muiden osallistuvien Eurofisc-yhteysvirkamiesten saataville. Tiedot vaihdetaan sähköisesti;
b)
varmistavat, että osallistuvilta Eurofisc-yhteysvirkamiehiltä saadut tiedot käsitellään työalaan osallistuvien kesken sovitulla tavalla ja asettavat tulokset osallistuvien Eurofisc-yhteysvirkamiesten saataville;
c)
antavat palautetta osallistuville Eurofisc-yhteysvirkamiehille.
37 artikla
Eurofiscin työalakoordinaattorit toimittavat 58 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle vuosittain kaikkia työaloja koskevan kertomuksen.
XI LUKU
DIREKTIIVIN 2006/112/EY XII OSASTON 6 LUVUN ERITYISJÄRJESTELMIÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET
1 JAKSO
31 päivään joulukuuta 2014 sovellettavat säännökset
38 artikla
Jäljempänä olevia säännöksiä sovelletaan direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa säädettyjen erityisjärjestelmien osalta. Kyseisen direktiivin 358 artiklan määritelmiä sovelletaan myös tätä lukua sovellettaessa.
39 artikla
1. Tiedot, jotka yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen on toimintaansa aloittaessaan annettava tunnistamisjäsenvaltiolle direktiivin 2006/112/EY 361 artiklan nojalla, on toimitettava sähköisesti. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jona tiedot saatiin yhteisöön sijoittautumattomalta verovelvolliselta. Samoin on muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ilmoitettava annettu tunnistenumero. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien tietojen toimittamisessa käytettävä yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Tunnistamisjäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jos yhteisöön sijoittautumaton verovelvollinen poistetaan tunnistamisrekisteristä.
40 artikla
1. Veroilmoitus yhdessä direktiivin 2006/112/EY 365 artiklassa tarkoitettujen tietojen kanssa on toimitettava sähköisesti. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava nämä tiedot sähköisesti asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jonka aikana veroilmoitus vastaanotettiin. Jäsenvaltioiden, jotka ovat edellyttäneet veroilmoituksen tekemistä muuna kansallisena valuuttana kuin euroina, on muunnettava summat euromääräisiksi käyttäen valuuttakurssia, joka on voimassa verokauden viimeisenä päivänä. Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia valuuttakursseja tai, jos kursseja ei ole julkaistu tuona päivänä, seuraavan julkaisupäivän valuuttakursseja. Tekniset yksityiskohdat, joita tietojen toimittamiseen on sovellettava, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava sähköisesti kulutusjäsenvaltiolle tiedot, joita tarvitaan kunkin maksun yhdistämiseksi asiaankuuluvan neljännesvuoden veroilmoitukseen.
41 artikla
1. Tunnistamisjäsenvaltion on varmistettava, että sijoittautumattoman verovelvollisen maksama määrä siirretään sen kulutusjäsenvaltion nimeämälle euromääräiselle pankkitilille, jolle maksu kuuluu. Jäsenvaltioiden, jotka ovat edellyttäneet maksujen suorittamista muuna kansallisena valuuttana kuin euroina, on muunnettava summat euromääräisiksi käyttäen valuuttakurssia, joka on voimassa kertomuskauden viimeisenä päivänä. Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia valuuttakursseja tai, jos kursseja ei ole julkaistu tuona päivänä, seuraavan julkaisupäivän valuuttakursseja. Siirto on tehtävä viimeistään kymmenentenä päivänä sen kuukauden päättymisen jälkeen, jonka aikana maksu vastaanotettiin.
2. Jos sijoittautumaton verovelvollinen ei maksa kannettavaa veroa kokonaisuudessaan, tunnistamisjäsenvaltion on varmistettava, että maksu siirretään kulutusjäsenvaltioille suhteutettuna kussakin jäsenvaltiossa kannettavan veron määrään. Tunnistamisjäsenvaltion on ilmoitettava tästä sähköisesti kulutusjäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
42 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille asiaankuuluvat pankkitilien numerot maksujen vastaanottamista varten 41 artiklan mukaisesti.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava yleisen verokannan muutokset viipymättä sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle.
2 JAKSO
1 päivästä tammikuuta 2015 sovellettavat säännökset
43 artikla
Jäljempänä olevia säännöksiä sovelletaan direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa säädettyjen erityisjärjestelmien osalta.
44 artikla
1. Tiedot, jotka yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen on toimintaansa aloittaessaan annettava tunnistamisjäsenvaltiolle direktiivin 2006/112/EY 361 artiklan nojalla, on toimitettava sähköisesti. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jona tiedot saatiin yhteisöön sijoittautumattomalta verovelvolliselta. Vastaavat tiedot direktiivin 2006/112/EY 369 b artiklan mukaista erityisjärjestelmää käyttävän verovelvollisen tunnistamiseksi on toimitettava 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jona verovelvollinen ilmoitti tämän erityisjärjestelmän mukaisen verollisen toimintansa alkamisesta. Annettu tunnistenumero on samalla tavoin ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien tietojen toimittamisessa käytettävä yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Tunnistamisjäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jos yhteisöön sijoittautumaton verovelvollinen tai kulutusjäsenvaltioon sijoittautumaton verovelvollinen poistetaan erityisjärjestelmästä.
45 artikla
1. Veroilmoitus yhdessä direktiivin 2006/112/EY 365 artiklassa ja 369 g artiklassa tarkoitettujen tietojen kanssa on toimitettava sähköisesti. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava nämä tiedot sähköisesti asianomaisen kulutusjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jonka aikana veroilmoitus vastaanotettiin. Direktiivin 2006/112/EY 369 g artiklan toisen kohdan mukaiset tiedot on toimitettava myös asianomaisen sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. Jäsenvaltioiden, jotka ovat edellyttäneet veroilmoituksen tekemistä muuna kansallisena valuuttana kuin euroina, on muunnettava summat euromääräisiksi käyttäen valuuttakurssia, joka on voimassa verokauden viimeisenä päivänä. Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia valuuttakursseja tai, jos kursseja ei ole julkaistu tuona päivänä, seuraavan julkaisupäivän valuuttakursseja. Tekniset yksityiskohdat, joita tietojen toimittamiseen on sovellettava, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava sähköisesti kulutusjäsenvaltiolle tiedot, jotka tarvitaan kunkin maksun yhdistämiseksi asiaankuuluvan neljännesvuoden veroilmoitukseen.
46 artikla
1. Tunnistamisjäsenvaltion on varmistettava, että yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen maksama määrä siirretään sen kulutusjäsenvaltion nimeämälle euromääräiselle pankkitilille, jolle maksu kuuluu. Jäsenvaltioiden, jotka ovat edellyttäneet maksujen suorittamista muuna kansallisena valuuttana kuin euroina, on muunnettava summat euromääräisiksi käyttäen valuuttakurssia, joka on voimassa kertomuskauden viimeisenä päivänä. Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia valuuttakursseja tai, jos kursseja ei ole julkaistu tuona päivänä, seuraavan julkaisupäivän valuuttakursseja. Siirto on tehtävä viimeistään kymmenentenä päivänä sen kuukauden päättymisen jälkeen, jonka aikana maksu vastaanotettiin.
2. Jos yhteisöön sijoittautumaton verovelvollinen ei maksa kannettavaa veroa kokonaisuudessaan, tunnistamisjäsenvaltion on varmistettava, että maksu siirretään kulutusjäsenvaltioille suhteutettuna kussakin jäsenvaltiossa kannettavan veron määrään. Tunnistamisjäsenvaltion on ilmoitettava tästä sähköisesti kulutusjäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
3. Niiden maksujen osalta, jotka siirretään kulutusjäsenvaltioon direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 3 jaksossa säädetyn erityisjärjestelmän mukaisesti, tunnistamisjäsenvaltiolla on oikeus pidättää 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista määristä
a)
1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen 31 päivään joulukuuta 2016 saakka 30 prosenttia,
b)
1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen 31 päivään joulukuuta 2018 saakka 15 prosenttia,
c)
1 päivästä tammikuuta 2019 alkaen 0 prosenttia.
47 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille asiaankuuluvat pankkitilien numerot maksujen vastaanottamista varten 46 artiklan mukaisesti.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava viipymättä sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle televiestintä-, radio- ja televisiolähetyspalvelujen sekä sähköisten palvelujen suorittamiseen sovellettavan verokannan muutokset.
XII LUKU
TIETOJEN VAIHTO JA SÄILYTTÄMINEN, KUN SOVELLETAAN ARVONLISÄVERON PALAUTUSMENETTELYÄ VEROVELVOLLISIIN, JOTKA EIVÄT OLE SIJOITTAUTUNEET PALAUTUSJÄSENVALTIOON VAAN MUUHUN JÄSENVALTIOON
48 artikla
1. Kun sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen vastaanottaa direktiivin 2008/9/EY 5 artiklan mukaisen arvonlisäveron palautushakemuksen ja jos kyseisen direktiivin 18 artiklaa ei sovelleta, sen on 15 kalenteripäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta toimitettava se sähköisesti kunkin asianomaisen palautusjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle ja vahvistettava, että direktiivin 2008/9/EY 2 artiklan 5 alakohdan määritelmän mukainen hakija on arvonlisäverovelvollinen ja että tämän henkilön antama arvonlisäverotunniste tai verorekisterinumero on voimassa palautusajanjaksolla.
2. Kunkin palautusjäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille kaikki direktiivin 2008/9/EY 9 artiklan 2 kohdan nojalla vaatimansa tiedot. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien tietojen toimittamisessa käytettävä yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Kunkin palautusjäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jos se haluaa käyttää direktiivin 2008/9/EY 11 artiklan mukaista mahdollisuutta vaatia hakijaa toimittamaan kuvauksen liiketoiminnastaan yhdenmukaistettuja koodeja käyttäen.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut yhdenmukaistetut koodit määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen ja tilastollisen toimialaluokituksen NACE Rev. 2 vahvistamisesta 20 päivänä joulukuuta 2006 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1893/2006 (8) vahvistetun NACE-luokituksen pohjalta.
XIII LUKU
SUHTEET KOMISSIOON
49 artikla
1. Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelevat ja arvioivat tässä asetuksessa säädettyjen hallinnollista yhteistyötä koskevien järjestelyjen toimivuutta. Komissio kokoaa yhteen jäsenvaltioiden kokemukset parantaakseen näiden järjestelyjen toimivuutta.
2. Jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle kaikki käytettävissä olevat tiedot, joilla on merkitystä niiden soveltaessa tätä asetusta.
3. Tämän asetuksen arvioimiseen tarvittavien tilastotietojen luettelo määritellään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Jäsenvaltiot toimittavat kyseiset tiedot komissiolle siltä osin kuin niitä on saatavilla ja kuin tästä ei todennäköisesti aiheudu kohtuutonta hallinnollista rasitetta.
4. Tämän hallinnollisen yhteistyön järjestelmän tehokkuuden arvioimiseksi veronkierron ja veron välttämisen torjunnassa jäsenvaltiot voivat toimittaa komissiolle kaikkia muita 1 artiklassa tarkoitettuja tietoja.
5. Komissio ilmoittaa 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut tiedot muille jäsenvaltioille, joita asia koskee.
6. Sen lisäksi, mitä muissa tämän asetuksen säännöksissä edellytetään, komissio toimittaa tarvittaessa jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille kaikki mahdolliset tiedot, joiden avulla nämä viranomaiset voisivat torjua arvonlisäpetoksia heti, kun se on saanut sellaiset tiedot haltuunsa.
7. Komissio voi antaa jäsenvaltion pyynnöstä asiantuntija-apuaan, teknistä tai logistista apua, tai mitä tahansa muuta tukea tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi.
XIV LUKU
SUHTEET KOLMANSIIN MAIHIN
50 artikla
1. Kun jokin kolmas maa ilmoittaa tietoja jonkin jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, tämä voi toimittaa ne sellaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joille nämä tiedot saattavat olla kiinnostavia, ja joka tapauksessa tätä pyytävien jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, mikäli virka-apujärjestelyt kyseisen kolmannen maan kanssa sallivat sen.
2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat kansallisia henkilötietojen toimittamista kolmansille maille koskevia säännöksiään noudattaen toimittaa tämän asetuksen mukaisesti saadut tiedot kolmannelle maalle edellyttäen, että seuraavat ehdot täyttyvät:
a)
jäsenvaltion, josta tiedot ovat peräisin, toimivaltaiset viranomaiset ovat suostuneet tietojen toimittamiseen; ja
b)
kyseinen kolmas maa on sitoutunut yhteistyöhön, joka on tarpeen näytön keräämiseksi arvonlisäverolainsäädännön vastaisiksi epäiltyjen liiketoimien lainvastaisuudesta.
XV LUKU
TIETOJENVAIHDON EDELLYTYKSET
51 artikla
1. Tämän asetuksen nojalla annettavat tiedot toimitetaan mahdollisuuksien mukaan sähköisessä muodossa 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen hyväksyttävien järjestelyjen mukaisesti.
2. Jos pyyntöä ei ole kokonaisuudessaan tehty sähköistä järjestelmää käyttäen, pyynnön vastaanottavan viranomaisen on lähetettävä sähköinen vahvistus pyynnön vastaanottamisesta viipymättä ja joka tapauksessa viimeistään viiden työpäivän kuluttua vastaanottamisesta.
Jos viranomainen on vastaanottanut pyynnön tai tietoja, joita ei ole tarkoitettu sille, sen on lähetettävä lähettäjälle sähköisesti varoitusviesti viipymättä ja joka tapauksessa viimeistään viiden työpäivän kuluttua vastaanottamisesta.
52 artikla
Avunpyynnöt, mukaan lukien pyynnöt tiedoksi antamisesta, ja niihin liitetyt asiakirjat voidaan laatia millä tahansa pyynnön vastaanottavan ja sen esittävän viranomaisen kesken sovitulla kielellä. Mainittuihin pyyntöihin on liitettävä käännös pyynnön vastaanottavan viranomaisen kotipaikkajäsenvaltion viralliselle kielelle tai yhdelle sen virallisista kielistä ainoastaan erityistapauksissa, kun pyynnön vastaanottanut viranomainen perustelee tällaista käännöstä koskevan pyyntönsä.
53 artikla
Komission ja jäsenvaltioiden on varmistettava, että käytettävissä ovat sellaiset nykyiset tai uudet viestintä- ja tiedonvaihtojärjestelmät, joita tässä asetuksessa esitetty tietojenvaihto edellyttää. Palvelutasosopimuksesta, jolla varmistetaan komission ja jäsenvaltioiden näiden viestintä- ja tiedonvaihtojärjestelmien toimintaa varten toimittamien palvelujen tekninen laatu ja määrä, päätetään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Komissio vastaa tämän jäsenvaltioiden välisen tietojenvaihdon edellyttämän CCN/CSI-verkon kehittämisestä. Jäsenvaltiot vastaavat järjestelmiensä kehittämisestä siten, että tämä tietojen vaihto on mahdollista CCN/CSI-verkkoa käyttäen.
Jäsenvaltioiden on luovuttava kaikista tämän asetuksen soveltamisesta johtuvia kustannuksia koskevista korvausvaatimuksista lukuun ottamatta niitä, jotka koskevat asiantuntijoille tarvittaessa maksettuja palkkioita.
54 artikla
1. Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisen on toimitettava pyynnön esittävälle toisen jäsenvaltion viranomaiselle 1 artiklassa tarkoitetut tiedot edellyttäen, että
a)
pyynnön esittävän viranomaisen tietopyyntöjen määrä ja luonne tiettynä ajanjaksona eivät aiheuta pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle kohtuutonta hallinnollista rasitusta;
b)
pyynnön esittävä viranomainen on käyttänyt kaikki tavanomaiset tietolähteet, joita se kyseisissä olosuhteissa on voinut käyttää, pyydettyjen tietojen saamiseksi vaarantamatta tavoitellun lopputuloksen saavuttamista.
2. Tämä asetus ei velvoita tekemään selvityksiä tai antamaan tiettyä tapausta koskevia tietoja silloin, kun sen jäsenvaltion, jonka olisi annettava tiedot, lainsäädännön tai hallinnollisen käytännön mukaan jäsenvaltio ei saa tehdä näitä selvityksiä eikä koota tai käyttää näitä tietoja kyseisen jäsenvaltion omiin tarpeisiin.
3. Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi kieltäytyä antamasta tietoja, jos pyynnön esittävä jäsenvaltio ei voi oikeudellisista syistä toimittaa vastaavia tietoja. Pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kieltäytymisen syyt.
4. Tietojen antamisesta voidaan kieltäytyä, jos se johtaisi liike-, elinkeino- tai ammattisalaisuuden taikka kaupallisen menettelyn ilmaisemiseen tai sellaisten tietojen ilmaisemiseen, joiden ilmaiseminen olisi yleisen järjestyksen vastaista.
5. Edellä olevaa 2, 3 ja 4 kohtaa ei saa missään tapauksessa tulkita siten, että niillä valtuutettaisiin jäsenvaltion pyynnön vastaanottava viranomainen kieltäytymään toimittamasta tietoja verovelvollisesta, jolle on annettu arvonlisäverotunniste pyynnön esittävän viranomaisen jäsenvaltiossa, pelkästään siitä syystä, että kyseiset tiedot ovat pankin, muun rahoituslaitoksen, nimetyn henkilön taikka asiamiehenä tai uskottuna miehenä toimivan henkilön hallussa tai sen vuoksi, että ne liittyvät omistusosuuksiin oikeushenkilössä.
6. Pyynnön vastaanottava viranomainen ilmoittaa pyynnön esittävälle viranomaiselle syyt, joiden vuoksi avunpyyntöä ei voida täyttää.
7. Avunpyynnön edellytyksenä oleva vähimmäismäärä voidaan hyväksyä 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
55 artikla
1. Tämän asetuksen nojalla missä tahansa muodossa ilmoitettuja tai kerättyjä tietoja, mukaan lukien tiedot, jotka ovat virkamiehen saatavilla VII luvussa, VIII luvussa ja X luvussa säädetyissä olosuhteissa ja tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, koskee salassapitovelvollisuus, ja niihin on sovellettava tiedot vastaanottavan jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä samankaltaisille tiedoille säädettyä tietosuojaa sekä vastaavia unionin viranomaisiin sovellettavia säännöksiä. Näitä tietoja voidaan käyttää ainoastaan tässä asetuksessa säädetyissä olosuhteissa.
Näitä tietoja voidaan käyttää verojen määräämiseen, kantoon tai hallinnolliseen valvontaan.
Tietoja voidaan käyttää myös keskinäisestä avunannosta tiettyihin maksuihin, tulleihin, veroihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä 26 päivänä toukokuuta 2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/55/EY (9) 2 artiklassa tarkoitettujen muiden maksujen, tullien ja verojen määräämiseen.
Niitä voidaan lisäksi käyttää verolainsäädännön rikkomisesta johtuvassa oikeudellisessa menettelyssä, joka voi johtaa seuraamuksiin, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta yleisiin sääntöihin ja oikeudellisiin määräyksiin, jotka koskevat vastaajan ja todistajien oikeuksia tällaisissa menettelyissä.
2. Nämä tiedot voivat olla komission tietotekniikan turvallisuusvastaavan asianmukaisesti valtuuttamien henkilöiden käytettävissä vain, jos yhteinen tietoliikenneverkko / yhteinen järjestelmien rajapinta (CCN/CSI) -järjestelmän huolto, ylläpito ja kehittäminen edellyttävät sitä.
3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, tiedot toimittavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on sallittava näiden tietojen käyttö muihin tarkoituksiin pyynnön esittävän viranomaisen jäsenvaltiossa, jos tietojen käyttö vastaaviin tarkoituksiin on pyynnön vastaanottavan viranomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan sallittua.
4. Jos pyynnön esittävä viranomainen katsoo pyynnön vastaanottaneelta viranomaiselta saamiensa tietojen voivan olla hyödyksi jonkin muun jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, se voi toimittaa ne sille. Sen on ilmoitettava asiasta etukäteen pyynnön vastaanottaneelle viranomaiselle. Pyynnön vastaanottanut viranomainen voi vaatia, että tietojen toimittaminen kolmannelle osapuolelle edellyttää sen etukäteen antamaa suostumusta.
5. Tässä asetuksessa tarkoitettuihin tietojen tallentamiseen ja vaihtoon on sovellettava direktiivin 95/46/EY täytäntöönpanosäännöksiä. Jäsenvaltioiden on kuitenkin tämän asetuksen asianmukaiseksi soveltamiseksi rajoitettava direktiivin 95/46/EY 10 artiklassa, 11 artiklan 1 kohdassa sekä 12 ja 21 artiklassa tarkoitettujen velvollisuuksien ja oikeuksien soveltamisalaa siinä määrin kuin se on tarpeen mainitun direktiivin 13 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen etujen turvaamiseksi.
56 artikla
Pyynnön esittävän viranomaisen jäsenvaltion toimivaltaiset elimet voivat käyttää kaikkia pyynnön vastaanottavan viranomaisen edustajien saamia ja pyynnön esittävälle viranomaiselle tämän asetuksen edellyttämänä apuna toimitettuja selvityksiä, lausuntoja ja kaikkia muita asiakirjoja tai niiden oikeaksi todistettuja jäljennöksiä tai otteita näyttönä samaan tapaan kuin vastaavia kyseisen maan jonkin toisen viranomaisen toimittamia asiakirjoja.
57 artikla
1. Tätä asetusta sovellettaessa jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, joilla
a)
varmistetaan tehokas sisäinen koordinointi toimivaltaisten viranomaisten välillä;
b)
saadaan aikaan suora yhteistyö erityisesti tähän koordinointiin valtuutettujen viranomaisten välillä;
c)
varmistetaan tässä asetuksessa säädetyn tietojenvaihtojärjestelmän moitteeton toiminta.
2. Komissio toimittaa mahdollisimman nopeasti kullekin jäsenvaltiolle ne saamansa tiedot, jotka se voi toimittaa.
XVI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
58 artikla
1. Komissiota avustaa hallinnollisen yhteistyön pysyvä komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetyksi määräajaksi vahvistetaan kolme kuukautta.
59 artikla
1. Komissio antaa viimeistään 1 päivänä marraskuuta 2013 ja sen jälkeen joka viides vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina kaikki kansalliset säännökset, jotka ne antavat tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa kysymyksissä.
60 artikla
1. Tämän asetuksen säännökset eivät estä noudattamasta muihin säädöksiin, myös kahden- tai monenvälisiin sopimuksiin, perustuvia laaja-alaisempia keskinäistä apua koskevia velvoitteita.
2. Kun jäsenvaltiot sopivat kahdenvälisesti tässä asetuksessa erityisesti 11 artiklan mukaisesti tarkoitetuista kysymyksistä muutoin kuin yksittäistapauksissa, niiden on ilmoitettava siitä komissiolle viipymättä. Komissio puolestaan ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.
61 artikla
Kumotaan asetus (EY) 1798/2003 1 päivästä tammikuuta 2012. Asetuksen 2 artiklan 1 kohta on kuitenkin voimassa siihen päivään saakka, jona komissio julkaisee luettelon tämän asetuksen 3 artiklassa tarkoitetuista toimivaltaisista viranomaisista.
Mainitun asetuksen V luvun, lukuun ottamatta 27 artiklan 4 kohtaa, vaikutukset pysyvät voimassa 31 päivään joulukuuta 2012.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen.
62 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012.
Sen 33-37 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä marraskuuta 2010 alkaen;
sen V lukua, lukuun ottamatta 22 ja 23 artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013;
-
sen 38-42 artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 201231 päivään joulukuuta 2014 ja
-
sen 43-47 artiklaa 1 päivästä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 7 päivänä lokakuuta 2010.