ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 7. prosince 2011
o vyrovnávacích platbách uhrazených řeckým subjektem pro zemědělská pojištění (ELGA) během let 2008 a 2009
(oznámeno pod číslem K(2011) 7260)
(Pouze řecké znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/157/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s čl. 108 odst. 2 prvním pododstavcem této smlouvy (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Na základě informací, jež Komise získala z tisku a které se týkaly uhrazení vyrovnávacích plateb ve výši 425 milionů EUR, které zamýšlel vyplatit řecký subjekt pro zemědělská pojištění (dále jen „subjekt ELGA“) následkem manifestací velkého počtu producentů zemědělských produktů, kteří si v Řecku v lednu roku 2009 stěžovali na ztráty příjmů, jež utrpěli během roku 2008 kvůli nepříznivým klimatickým podmínkám, došlo dne 4. února 2009 k dvoustrannému jednání s řeckými orgány. Po tomto jednání předalo stálé zastoupení Řecka u Evropské unie informace týkající se předmětného opatření dopisem ze dne 9. února 2009.
(2)
Komise si vyžádala doplňkové informace dopisem ze dne 23. února 2009. Dopisem ze dne 20. března 2009 řecké orgány Komisi odpověděly, že subjekt ELGA si na uhrazení předmětného vyrovnání ve výši 425 milionů EUR vzal úvěr a zároveň další úvěr ve výši 444 milionů EUR, jehož hlavní část byla určena na uhrazení odškodnění během roku 2008 za škody způsobené rostlinné výrobě a chovatelství příčinami, jež subjekt ELGA rovněž pojišťuje.
(3)
Dopisem ze dne 4. května 2009 si útvary Komise vyžádaly doplňkové informace. Řecké orgány odpověděly dopisem ze dne 16. června 2009. Dopisem ze dne 13. července 2009 informovaly útvary Komise řecké orgány, že vyrovnávací opatření za rok 2009 ve výši 425 milionů EUR bylo zaevidováno pod číslem CP 196/2009 jako podezřelý případ a že vyrovnávací opatření ve výši 444 milionů EUR vyplacené v roce 2008 je považováno, pokud jde o část věnovanou na odškodnění škod vzniklých z důvodů krytých subjektem ELGA, za protiprávní podporu ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 (2) Smlouvy o ES (3), a že toto opatření bylo zaevidováno pod číslem NN 39/09.
(4)
Na základě odpovědi řeckých orgánů ze dne 18. srpna 2009 si útvary Komise dopisem ze dne 14. září 2009 vyžádaly doplňkové informace. Výše uvedeným dopisem Komise kromě toho informovala řecké orgány, že na základě informací, které tyto orgány poskytly a podle nichž bylo dotčeným zemědělcům vyrovnání za rok 2009 ve výši 425 milionů EUR vyplaceno, bylo předmětné odškodnění také zaevidováno jako protiprávní podpora ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 659/1999, a to rovněž pod číslem NN 39/09.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 20. března 2010 (4). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily připomínky k daným opatřením. Komise obdržela připomínky třetích stran a zaslala je řeckým orgánům dne 6. května 2010. Řecké orgány sdělily své připomínky k vyjádřením zúčastněných stran dne 21. července 2010.
(6)
Řecké orgány předložily dodatečné informace ohledně předmětných podpor dne 4. června 2010, 10. září 2010 a 14. září 2010. Dopisem ze dne 17. listopadu 2010 si Komise vyžádala doplňkové informace. Řecké orgány odpověděly dopisem ze dne 9. března 2011.
(7)
Na základě žádosti řeckých orgánů proběhlo dne 31. března 2011 dvoustranné jednání s útvary Komise. Po tomto jednání zaslaly řecké orgány doplňkové informace dne 11. května 2011 a 12. července 2011. Na žádost řeckých orgánů proběhlo dne 11. listopadu 2011 druhé dvoustranné jednání s útvary Komise.
II. POPIS
(8)
Řeckým zákonem č. 1790/1988 o organizaci a fungování řeckého subjektu pro zemědělská pojištění a dalších předpisech (5) (dále jen „zákon 1790/1988“) se vytváří subjekt veřejného zájmu s názvem „Řecký subjekt pro zemědělská pojištění (ELGA)“. ELGA je soukromoprávní subjekt v plném vlastnictví státu. Podle článku 12 výše uvedeného zákona podléhá kontrole ministra zemědělství. Subjekt ELGA spravuje položky, jež jsou zanesené do jeho rozpočtu, v souladu s rozhodnutími své správní rady, jejíž členové jsou jmenováni na základě rozhodnutí ministra zemědělství. Předmětem činnosti subjektu ELGA je zejména pojišťování rostlinné a živočišné produkce a rostlinného a stavů hospodářských zvířat zemědělských hospodářství proti škodám vyplývajícím z přírodních rizik.
(9)
Podle článku 3a (6) zákona č. 1790/1988 je režim pojištění u subjektu ELGA povinný a pojištění pokrývá pojistné události způsobené přírodními živly, a to zejména záplavy, bouře, mráz a mimořádně nízké teploty, sníh, kroupy, vysoké teploty a sluneční záření, mimořádné dešťové srážky nebo dešťové srážky mimo běžné období, sucho, entomologické a fytopatologické choroby rostlin, epizootické choroby, požáry vyvolané bleskem, zemětřesení, pojistné události vyvolané mořem, škody na rostlinné výrobě způsobené volně žijícími zvířaty a také řadu chorob skotu, ovcí a koz.
(10)
Článek 5a (7) zákona 1790/1988 ukládá producentům zemědělských produktů, kteří využívají režimu pojištění popsaného v bodě odůvodnění č. 9, úhradu zvláštního pojistného ve prospěch subjektu ELGA. Toto pojistné má podobu poplatku uloženého zákonodárcem, jenž se týká prodeje a nákupu vnitrostátních zemědělských produktů. Příjmy z tohoto poplatku jsou určeny subjektu ELGA, který je pověřen prevencí a odškodňováním za škody způsobené zemědělským hospodářstvím přírodními živly.
(11)
Podle článku 5a zákona 1790/1988 je zvláštní pojistné stanoveno u produktů rostlinného původu na 3 % a u produktů živočišného původu na 0,5 % (8). Tyto sazby pojistného stanoví příslušní ministři na základě návrhu, který subjekt ELGA předkládá ministru zemědělství. Příjmy subjektu ELGA pocházející ze zvláštního pojistného a vybírané berní správou vstupují do státního rozpočtu jako příjmy státu a jsou evidovány ve zvláštní položce příjmů. Na základě návrhu subjektu ELGA ministerstvu zemědělství, které bylo přejmenováno na ministerstvo rozvoje venkova a výživy, jsou tyto příjmy vypláceny subjektu ELGA z rozpočtu tohoto ministerstva každoročním zanesením úvěrové linie v odpovídající výši. Subjekt ELGA nemá žádný jiný vliv na stanovení výše pojistného nebo výše odškodnění.
(12)
Pojištění u subjektu ELGA podléhají fyzické a právní osoby, které jsou majiteli nebo provozovateli podniků v oblasti zemědělství, chovu, chovu drůbeže, včelařství, rybářství, vodohospodářství nebo podniků podobných. Příjmy subjektu ELGA tvoří zejména příjmy ze zvláštního pojistného. Podle zákona č. 3147/2003 patří navíc do pravomoci subjektu ELGA vyplácení podpor na základě plánů pro případy mimořádné nutnosti v oblasti vyrovnání škod způsobených na rostlinném majetku a fixním kapitálu přírodními katastrofami, mimořádnými událostmi nebo nepříznivými klimatickými podmínkami. Tyto podpory jsou financovány ze státního rozpočtu nebo pomocí úvěrů. Uvedené programy se týkají státních podpor povolených rozhodnutím Komise.
(13)
Na základě vyhlášky č. 262037 ministra hospodářství a ministra rozvoje venkova ze dne 30. ledna 2009 (dále jen „meziresortní vyhláška“) se u škod, k nimž došlo v roce 2008, mimořádně počítalo s vyrovnáními v celkové výši 425 milionů EUR. Podle meziresortní vyhlášky měl subjekt ELGA vyplatit vyrovnání za snížení produkce některých plodin v něm uvedených, k němuž došlo během hospodářského roku 2008 v důsledku nepříznivých klimatických podmínek, jako bylo sucho, vysoké teploty, deště a entomologické a fytopatologické choroby předmětných plodin. Škody se týkají mandlovníků, třešní, meruněk, některých druhů broskvoní, švestek, hrušní a jabloní, chřestu, plodin orientálního tabáku, brambor, bavlníku, oliv a obilovin.
(14)
Podle informací poskytnutých řeckými orgány bylo při stanovení prahové hodnoty pro odškodnění zohledněno vedle ztráty produkce také snížení kvality některých plodin (obiloviny, bavlna). K dotčené ztrátě nebo k produkci snížené kvality došlo v důsledku kombinace meteorologických jevů a rostlinných chorob následkem nepříznivých klimatických podmínek, jimiž byly předmětné rostliny vystaveny během dotyčného roku.
(15)
Za účelem vyplacení předmětných odškodnění si subjekt ELGA vzal u jisté banky úvěr ve výši 425 000 000 EUR. Úvěr bude splácen deset let (od roku 2010 do roku 2019). Během prvních tří let (od roku 2010 do roku 2012) je tento úvěr zatížen úroky a odvody řeckému státu v celkové částce 28 513 250 EUR za rok a po následujících sedm let (od roku 2013 do roku 2019) úroky, odpisy a odvody řeckému státu v celkové částce 89 227 536 EUR v roce 2013, 85 087 786 EUR v roce 2014, 81 025 536 v roce 2015, 76 963 286 EUR v roce 2016, 72 901 036 EUR v roce 2017, 68 838 786 EUR v roce 2018 a 64 776 536 EUR v roce 2019. Úvěr je smluvně poskytnut se zárukou řeckého státu ve prospěch subjektu ELGA.
(16)
Podle informací poskytnutých řeckými orgány dosáhla odškodnění vyplacená subjektem ELGA v roce 2008 za škody kryté pojištěním celkové částky 386 986 648 EUR. Tato částka pocházela částečně z pojistného, a to ve výši 88 353 000 EUR, a částečně z příjmů získaných na základě úvěru ve výši 444 milionů EUR.
(17)
Subjekt ELGA smluvně získal od jisté banky úvěr ve výši 444 000 000 EUR na základě článku 13 řeckého zákona č. 3074/2002 a čl. 28 odst. 17 řeckého zákona č. 3147/2003. Úvěr bude splácen deset let (od roku 2009 do roku 2018). Během prvních tří let (od roku 2009 do roku 2011) je tento úvěr zatížen úroky a odvody řeckému státu v celkové částce 23 709 600 EUR za rok a po následujících sedm let (od roku 2012 do roku 2018) úroky, odpisy a odvody řeckému státu v celkové částce 87 138 171 EUR v roce 2012, 83 789 143 EUR v roce 2013, 80 395 714 v roce 2014, 77 002 286 EUR v roce 2015, 73 608 857 EUR v roce 2016, 70 215 429 EUR v roce 2017 a 66 822 000 EUR v roce 2018. Úvěr je smluvně poskytnut se zárukou řeckého státu ve prospěch subjektu ELGA.
(18)
Další část úvěru ve výši 145 366 352 EUR byla určena na poskytnutí státních podpor schválených rozhodnutím Komise na základě plánů pro případy mimořádné nutnosti, které se týkaly požárů v roce 2006 a 2007. Této části příjmů subjektu ELGA se toto rozhodnutí netýká.
III. POCHYBNOSTI VZNESENÉ KOMISÍ V RÁMCI ZAHÁJENÍ KONTROLNÍHO ŘÍZENÍ
1. Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU
(19)
Podpory poskytované ze státních prostředků: Komise se domnívala, že v tomto konkrétním případě je tato podmínka splněna, protože dotyčné vnitrostátní právní předpisy (viz bod odůvodnění č. 11) jasně stanoví, že dávky poskytované subjektem ELGA jsou financovány ze státních prostředků a jsou přičitatelné státu.
(20)
V rámci dodatečných informací poskytnutých před zahájením řízení řecké orgány uvedly, že za účelem zvýšení příjmů subjektu ELGA uvažují o zvýšení sazby zvláštního pojistného. Ovšem poskytnuté informace o zvýšení příjmů subjektu ELGA nepřinesly v této fázi řízení žádné konkrétní skutečnosti, které by umožnily dojít k závěru, že by toto zvýšení postačilo ke splacení příslušných úvěrů a k tomu, aby bylo producentům během dotčených let poskytnuto odškodnění. Nebylo proto možno vyloučit, že dotyčná opatření nebudou rovněž financována z dalších státních prostředků, ke kterým bude mít subjekt ELGA přístup.
(21)
Opatření vedoucí k ovlivnění obchodu a která narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž: odškodnění vyplacená subjektem ELGA v roce 2008 v rámci režimu povinného pojištění se týkala několika řeckých zemědělských produktů rostlinného a živočišného původu a odškodnění vyplacená v roce 2009 několika plodin (viz bod odůvodnění č. 13). Komise tak ve fázi zahájení řízení konstatovala, že dotčená odškodnění poskytla zvýhodnění místním producentům ve srovnání s ostatními producenty Unie, kteří stejnou pomoc nedostávají. Odvětví zemědělství je na úrovni Unie otevřeno hospodářské soutěži, a je proto citlivé na každé opatření ve prospěch produkce v jednom či druhém členském státě. U předmětných odškodnění proto existuje nebezpečí, že naruší hospodářskou soutěž na vnitřním trhu a ovlivní obchod mezi členskými státy.
(22)
Zvýhodnění určitých podniků nebo určitých odvětví výroby: pokud jde o otázku, zda platby prováděné subjektem ELGA v rámci režimu povinného pojištění proti přírodním rizikům poskytly selektivní zvýhodnění, Komise se předběžně domnívala, že selektivnost opatření vyplývá ze skutečnosti, že odškodnění vyplácená subjektem ELGA byla omezena na určité zemědělské produkce.
Komise zastávala názor, že lze obhájit skutečnost, že zvláštní charakteristiky zemědělství, jeho mimořádná závislost na určitých klimatických podmínkách a v Řecku rovněž jeho zranitelnost ze strany přírodních živlů vedou k nutnosti zavedení státního režimu, který zajišťuje určitou minimální míru vyrovnání založenou na zásadě solidarity. Vzhledem k tomu, že odškodnění vyplacená subjektem ELGA v rámci režimu povinného pojištění jsou financována z příjmů ze zvláštního pojistného, Komise se domnívala, že je případně nelze považovat za odškodnění, jež poskytují příjemcům neoprávněnou výhodu.
Podobné odůvodnění vycházející z logiky a povahy režimu ovšem nemůže zahrnovat dodatečné finanční zásahy řeckého státu ve prospěch dotčeného režimu (nad financování povinnými poplatky). Ve fázi zahájení kontrolního řízení ale Komise neměla k dispozici údaje, které by byly dostačující k tomu, aby dospěla k závěru, že tomu tak je. Komise měla zejména pochybnosti o tom, že dotyčná opatření nebyla financována bez dodatečného zásahu státu.
(23)
Z těchto důvodů Komise ve fázi zahájení řízení dospěla k závěru, že nelze vyloučit, že odškodnění vyplacená subjektem ELGA v roce 2008 a 2009 v rámci režimu povinného pojištění nespadají pod čl. 107 odst. 1 Smlouvy a nepředstavují státní podporu.
2. Označení opatření za protiprávní podpory
(24)
Komise usoudila, že se vzhledem k tomu, že podpory byly poskytnuty a vyplaceny bez předchozího oznámení, jedná o protiprávní podpory ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 659/1999.
3. Předběžné posouzení slučitelnosti podpor
(25)
Jelikož řecké orgány tvrdily, že předmětná opatření nepředstavují státní podporu, neměla Komise při zahájení řízení informace nutné k tomu, aby mohla posoudit slučitelnost podpor s ustanoveními právních dokumentů použitelných v okamžiku jejich poskytnutí, tj. v roce 2008 a 2009. V tomto konkrétním případě se jedná o pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 (9) (dále jen „pokyny“), a to zejména o kapitolu V.B, která se týká podpor na náhradu škod na zemědělské výrobě nebo na prostředcích zemědělské výroby.
(26)
Z poskytnutých informací zřejmě vyplývalo, že se plánovaná vyrovnání u většiny dotčených plodin týkala škod, jež dosáhly minimální prahové hodnoty ve výši 30 %, a to při zohlednění výrobních ztrát nebo zhoršení kvality některých produkcí, k nimž došlo během dotyčného roku z důvodu kombinace více nepříznivých meteorologických jevů a v případě některých plodin také z důvodu rostlinných chorob. Informace předané řeckými orgány neobsahovaly údaje o způsobu výpočtu dotyčných vyrovnání.
(27)
Komise měla proto pochybnosti o tom, zda lze tyto podpory prohlásit za slučitelné s kapitolou V.B pokynů.
IV. PŘIPOMÍNKY PODANÉ TŘETÍMI STRANAMI
(28)
U zúčastněných stran, které podaly své připomínky, se jedná o Evropský výbor obchodu se zemědělskými a potravinářskými výrobky (Comité Européen de Liaison des Commerces Agro-alimentaires - dále jen „CELCAA“), Výbor pro obchod s obilovinami, krmivy, olejnatými semeny, olivovým olejem, olivami, tuky a dodávkami pro zemědělství Evropské unie (Comité du Commerce des Céréales, Aliments du Bétail, Oléagineux, Huile d’Olive, Huiles et Graisses et Agrofournitures de l’Union Européenne - dále jen „COCERAL“) a jistou třetí zúčastněnou stranu, která si nepřála zveřejnit svou totožnost.
(29)
Pokud jde o nezávislé obchodníky (třetí zúčastněná strana) a výbory CELCAA a COCERAL v oblastech, ve kterých hájí zájmy nezávislých obchodníků, zúčastněné strany se domnívají, že dotčené podpory, jež byly původně poskytnuty zemědělcům, ve skutečnosti skončily v zemědělských družstvech a jejich sdruženích, které konkurují nezávislým obchodníkům, protože mají výlučné právo na zacházení se zemědělskými produkty.
(30)
Podle zúčastněných stran Řecko nepředložilo důkazy, které by prokazovaly, že dotyčná vyrovnání byla poskytnuta za ztráty vyplývající z nepříznivých klimatických podmínek. Na podporu odpovídajících meteorologických údajů řecké orgány nepředložily analytický popis povahy dotyčných klimatických podmínek, jak to požadují pokyny.
(31)
Podle názoru zúčastněných stran neupřesnily řecké orgány způsob použitý na výpočet dotyčných vyrovnání a ani minimální prahovou hodnotu pro utrpěnou ztrátu. Kromě toho byla dotyčná vyrovnání omezena na některé zemědělské produkty, ačkoli producenti jiných produktů, kteří byli z dotčených vyrovnání vyloučeni, utrpěli u svých produkcí rovněž ztráty.
(32)
Zúčastněné strany byly názoru, že poskytnutí dotyčných vyrovnání mělo dopad na tvorbu cen konečných produktů kvůli snížení cen produktů, kterých se vyrovnání týkala. Uváděné podpory tak poskytly dotčeným producentům hospodářské zvýhodnění, protože jim umožnily uvádět na trh tu část jejich produkce, která nebyla zasažena nepříznivými klimatickými podmínkami, a to za podmínek, které narušily hospodářskou soutěž. Soukromé subjekty při uvádění na trh (obchodníci, mlýny na mouku, mlýny krmiva pro hospodářská zvířata, včelaři, chovatelé prasat atd.) byli na druhé straně nuceni se přizpůsobit cenové politice prosazované zemědělskými družstvy a jejich sdruženími, čímž se tato družstva dostala do monopolního postavení.
(33)
Pojistné krytí nabízené subjektem ELGA v oblasti rizik, kterým je vystaveno zemědělství, by mělo navíc dodržovat zásady přiměřenosti a rovného zacházení. Podle názoru zúčastněných stran je nepřijatelné, že odškodnění vyplácená subjektem ELGA v roce 2008 a 2009 odpovídala částkám, jež trojnásobně a v roce 2009 čtyřnásobně přesahovaly celkovou výši pojistného vybraného v těchto letech.
(34)
Podle zúčastněných stran subjekt ELGA novým úvěrem na rok 2009 „zastavil“ v přílišné míře příjmy, které získá během budoucích deseti let, protože již musí splácet úvěr získaný na rok 2008 a kvůli němuž předem „zastavil“ pojistné za následující roky. Zúčastněné strany navíc upozorňují na existenci dalších dvou úvěrů, které subjekt ELGA získal v roce 2009, tj. úvěr ve výši 350 milionů EUR, který subjekt ELGA získal od Pireuské banky, a úvěr ve výši 112 milionů EUR, který subjekt ELGA získal od Zemědělské banky Řecka a Řecké národní banky.
(35)
Zúčastněné strany rovněž zastávaly názor, že úvěry ve výši 444 milionů EUR a 415 milionů EUR představují dodatečné příjmy k příjmům z pojistného, jehož vyplacení stanoví právní předpisy v podobě úvěrů získaných se zárukou řeckého státu. Tyto úvěry by se proto měly považovat za státní prostředky.
V. PŘIPOMÍNKY PODANÉ ŘECKEM
1. Obecné připomínky k vyrovnávacím platbám poskytnutým v roce 2008 a 2009
(36)
Podle řeckých orgánů nepředstavují vyrovnávací platby vyplacené subjektem ELGA v letech 2008 a 2009 státní podporu.
Financování předmětného režimu pojištění je zajišťováno zvláštním povinným pojistným hrazeným zemědělci. Vzhledem k tomu, že tento režim pojištění je spravován na základě zásady společenské solidarity, nemusí být na jedné straně zvláštní povinné pojistné přesně úměrné pojištěnému riziku a na druhé straně nemusí být výše vyplaceného odškodnění nutně úměrná příjmům pojištěné osoby (10). Podle řeckých orgánů se proto v tomto konkrétním případě jedná o skutečná vyrovnání vyplacená na náhradu škod, jež nepříznivé klimatické podmínky způsobily zemědělské produkci, a to v souladu s řeckými právními předpisy v oblasti zemědělského pojištění hrazeného subjektem ELGA.
Podle řeckých orgánů je k tomu subjekt ELGA schopen dostát svým finančním závazkům v rámci systému povinného pojištění ke dni jejich splatnosti. Tuto schopnost subjektu ELGA posiluje zavedení nového zákona č. 3877/2010 o systému ochrany a pojištění zemědělské činnosti, který počítá s dodatečnými zdroji financování ve prospěch subjektu ELGA. Uvedený zákon tak zvyšuje ve většině případů zvláštní pojistné (u škod na rostlinné výrobě ze 3 % na 4 % a u škod na živočišné výrobě z 0,50 % na 0,75 %). Zavádí k tomu dobrovolné pojištění pro ztráty, jež nejsou kryty povinným pojištěním, a rovněž obecné pojištění, které budou muset subjektu ELGA platit fyzické osoby, jež nevykonávají zemědělskou činnost jakou svou hlavní, a právnické osoby, jejichž většinu podílů nedrží zemědělci, kteří vykonávají zemědělskou činnost jako svou hlavní.
(37)
I v případě, že by se vyrovnávací platby měly považovat za státní podporu, se řecké orgány domnívají, že jsou slučitelné s čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a s pokyny. Řecké orgány poskytly útvarům Komise podrobné údaje o každé podpoře poskytnuté subjektem ELGA v roce 2008 a 2009 s uvedením jména a daňového identifikačního čísla dotčeného zemědělce, okresu, v němž se pozemek nachází, druhu pěstované plodiny, měrné jednotky pěstované plodiny a počtu použitých jednotek, celkové částky podpory a dne jejího poskytnutí, popisu škody a její výše v poměru k obvyklé produkci.
(38)
Pokud jde o vyrovnávací platby během let 2008 a 2009 za škody, jež zničily více než 30 % obvyklé rostlinné produkce, řecké orgány se domnívají, že jsou splněny všechny podmínky stanovené v bodech 124 až 130 pokynů a také v článku 11 nařízení Komise (ES) č. 1857/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na státní podporu pro malé a střední podniky působící v produkci zemědělských produktů a o změně nařízení (ES) č. 70/2001 (11) (dále jen „nařízení o blokové výjimce“).
(39)
Podle názoru řeckých orgánů byly předmětné podpory vyplaceny dotyčným producentům nebo organizacím producentů, jejichž jsou tito producenti členy, v souladu s pokyny a s výše uvedeným nařízením o blokové výjimce. Řecké orgány zejména potvrdily toto:
a)
částka podpory v žádném případě nepřesáhla výši skutečných ztrát, jež producenti utrpěli;
b)
pokud jde o míru podpory, řecké orgány potvrdily, že byly dodrženy podmínky stanovené v ustanoveních článku 11 nařízení o blokové výjimce, protože subjekt ELGA nevyplatil žádné vyrovnání, které by přesáhlo 74,8 % snížení příjmů z prodeje produktu zapříčiněného nepříznivými klimatickými podmínkami;
c)
maximální výše způsobilých ztrát byla snížena o veškeré částky přijaté v rámci režimu pojištění a o náklady, které nevznikly v důsledku nepříznivého povětrnostního jevu;
d)
výpočet ztrát byl proveden na úrovni jednotlivého podniku a
e)
k rozhodnutí o poskytnutí předmětné podpory a k jejímu vyplacení došlo ve lhůtách do tří let od vzniku ztráty a do čtyř let od vzniku ztráty, jak stanoví čl. 11 odst. 10 nařízení o blokové výjimce;
f)
pokud jde o stejné způsobilé náklady, nedošlo ke kumulování předmětných podpor s jinými státními podporami nebo finančními příspěvky poskytovanými členskými státy nebo Unií. Dotčení producenti neobdrželi předmětnou podporu na náhradu stejné ztráty na základě více než jednoho právního dokumentu, a tyto podpory byly proto poskytnuty buď na základě pokynů, nebo nařízení o blokové výjimce, či nařízení Komise (ES) č. 1535/2007 ze dne 20. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy ES na podporu de minimis v produkčním odvětví zemědělských produktů (12) (dále jen „nařízení o podpoře de minimis“), či na základě sdělení ze dne 22. ledna 2009 s názvem Dočasný rámec Společenství pro opatření státní podpory zlepšující přístup k financování za současné finanční a hospodářské krize (dále jen „sdělení o dočasném rámci Společenství“) (13).
(40)
Pokud jde o způsob výpočtu obvyklé produkce, řecké orgány předložily informace o použité metodě a potvrdily, že jsou dodrženy podmínky stanovené v odstavci 128 pokynů, podle nichž v případě použití alternativního způsobu výpočtu musí být tento způsob reprezentativní a nesmí se zakládat na nezvykle vysokých výnosech. Konkrétně vyhodnocení ztrát způsobených nepříznivými klimatickými podmínkami provádějí na úrovni jednotlivých podniků agronomové na základě odhadů vykonaných na místě, jak stanoví pojišťovací řád subjektu ELGA. Během kontroly na místě zjišťuje vyhodnocující agronom rozměr pozemku všemi vhodnými prostředky (měřicí pás, identifikační karty pozemků, zařízení GPS) a v případě pěstování stromů spočítá počet jejich kusů. Agronom poté odhadne očekávaný výnos pozemku při zohlednění používaných technik pěstování (zejména hustota výsadby, systém prořezávání v sadařství, rané plodiny pěstované za použití plastových fólií, systém zavlažování), pěstovaných druhů plodin, předchozí pěstované plodiny u jednoletých plodin, ochrany plodin (zejména hnojení, ochrana proti škůdcům), úrodnosti půdy a případných zvláštností hospodářského roku (jako je sucho, potíže při nasazování plodů). Nakonec je vyhodnocena míra škody způsobená na očekávané produkci pozemku. Za účelem stanovení míry škody jsou na různých místech pozemku odebrány vzorky při zohlednění kvantitativní ztráty na očekávané produkci, zhoršení kvality kvůli škodě, ochraně plodin provedené po vzniku škody (jako je dodatečná ochrana plodin, dodatečné odplevení, vyřazení poškozených plodů).
2. Zvláštní připomínky k vyrovnávacím platbám poskytnutým v roce 2008
(41)
Mezi podporami poskytnutými subjektem ELGA v roce 2008 v celkové částce 386 986 648 EUR bylo vyplaceno celkem 373 257 465,71 EUR jako vyrovnání producentům na úhradu ztrát jejich rostlinné produkce vzniklých v důsledku nepříznivých klimatických podmínek. Pokud jde o tyto podpory, uplatnil subjekt ELGA článek 6 pojišťovacího řádu rostlinné produkce, který se týká vyrovnání poskytovaného producentům zemědělských produktů na úhradu ztrát vzniklých v důsledku nepříznivých klimatických podmínek v podobě stanovené vnitrostátním zákonem č. 1790/1988, jímž se zřizuje systém pojištění ELGA.
(42)
U předmětných podpor Řecko poskytlo meteorologické informace o nepříznivých klimatických podmínkách zaznamenaných v hospodářském roce 2007-2008. Orgány veřejné moci existenci těchto nepříznivých meteorologických jevů formálně uznaly. Jedná se zejména o mimořádná vedra zaznamenaná koncem června a července roku 2007 v celé zemi, prudké dešťové srážky v řadě oblastí země v říjnu roku 2007, katabatické suché a teplé větry (horské brízy) zaznamenané ve stejném měsíci na Krétě, bouřky a krupobití začátkem srpna roku 2008 v některých severozápadních a středních okresech kontinentálního Řecka a na konci stejného měsíce bouřky v oblastech Magnesie, Fthiótis, Východní Attika a na ostrovech Evia a Kréta.
Konkrétně byla vyrovnání poskytnuta za škody, jež přesahují následující míry obvyklé produkce (14):
Minimální výše škody v poměru k produkci
Výše vyrovnávací platby
(v EUR)
Počet zemědělských pozemků postižených ztrátami
% z celkové částky vyrovnání
20 % - 29 %
26 063 999,19
101 162
6,98 %
30 % - 100 %
347 193 466,52
565 244
93,02 %
Celkem
373 257 465,71
666 406
100 %
Subjekt ELGA navíc poskytl dodatečná vyrovnání ve výši 2 472 785,97 EUR producentům, kteří ve stejném hospodářském roce 2007-2008 utrpěli kvůli nepříznivým klimatickým podmínkám po sobě následující škody na stejné rostlinné produkci. U 6,98 % celkové částky vyrovnání dosáhla míra škody rovněž 20 % až 30 % obvyklé produkce a u 93,02 % celkové částky vyrovnání bylo zničeno více než 30 % obvyklé produkce.
(43)
Mezi podporami, které subjekt ELGA vyplatil zemědělcům v roce 2008, byly poskytnuty také tyto podpory:
a)
podpory ve výši 7 338 119,74 EUR za ztrátu na stavech hospodářských zvířat. U těchto podpor odpovídá částka ve výši 1 860 279,67 EUR ztrátám na stavech hospodářských zvířat v důsledku nepříznivých klimatických podmínek, částka ve výši 3 188 825,78 EUR ztrátám v důsledku nemocí a chorob zvířat a částka 228 904,29 EUR ztrátám vyvolaným jinými škodami (jako jsou například napadení volně žijícími zvířaty, medvědy, vlky a toulavými psy). Tyto podpory považují řecké orgány za skutečná odškodnění v rámci systému povinného pojištění a nepředstavují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy;
b)
podpory ve výši 114 374,86 EUR za ztráty způsobené na rostlinné produkci medvědy. Tyto podpory jsou poskytovány v rámci programu Společenství „LIFE“ na ochranu medvěda hnědého v Řecku. Míra podpor byla řádově ve výši 100 %; a
c)
podpory ve výši 3 803 901,72 EUR na nápravná opatření následkem chyb z nedopatření v hodnotících zprávách o ztrátách v oblasti rostlinné a živočišné výroby. Tyto chyby, které byly zjištěny až po vyplacení podpor zemědělcům, představovaly závazky subjektu ELGA vůči dotčeným příjemcům.
3. Zvláštní připomínky k vyrovnávacím platbám poskytnutým v roce 2009
(44)
Pokud jde o vyrovnávací platby v celkové výši 415 019 452 EUR vyplacené v roce 2009 na základě meziresortní vyhlášky ze dne 30. ledna 2009, jsou dotčené produkty, klimatické podmínky, jež škody způsobily, a popis škod uvedeny v následující tabulce.
Zemědělské zboží
Celková prohlášená částka
(v EUR)
Nepříznivé klimatické podmínky
Popis způsobené škody
1.
Mandle
Třešně a višně
Meruňky (druh Bebeku)
Jablka
Švestky
Hrušky
56 580 555
(v případě všech produktů)
Vysoké teploty a vedra
Suchá a teplá zima
Dlouhotrvající sucho
Náhlé změny teploty
Vysoké teploty a vedro během léta roku 2007 měly negativní dopad na produkci těchto plodin, a to zejména na tvorbu pupenců u ovocných stromů. Dlouhotrvající sucho v roce 2007 a náhlé změny teploty měly za následek snížení produkce. Kvůli suché a teplé zimě nebylo navíc období vegetačního klidu stromů dostatečné.
2.
Broskve
10 970 348
Stejné klimatické podmínky jako v případě č. 1
Stejné vzniklé škody jako v případě č. 1.
3.
Chřest
6 751 747
Suchá a teplá zima
Nízké teploty
Suchá a teplá zima v období 2007-2008 přispěla ke zvýšenému katabolismu chřestu a vedla ke ztrátě uložených živin. Tyto podmínky vedly k náhlému snížení budoucích výnosů chřestu. Již snížené výnosy rovněž ovlivnily nízké teploty v únoru roku 2008, které zpomalily růst. Uvedené vedlo k dalšímu snížení sklizně chřestu v Řecku v roce 2008.
4.
Orientální tabák
13 817 834
Vysoké teploty a vedra
Sucho
Vysoké teploty a vedra během léta roku 2007 ve spojení se suchem ztížily ochranu před napadením škůdci a viry vyvolanými třásněnkou a vedly ke snížení produkce tabáku v celé zemi.
5.
Rané brambory
7 220 996
Vysoké teploty
Vysoké teploty během léta roku 2006 a roku 2008 ztížily ochranu před napadením hmyzem a chorobami raných brambor v několika okresech Řecka.
6.
Bavlník
109 564 462
Dlouhotrvající sucho
Teplé léto
Studený podzim
Dešťové srážky
Dlouhotrvající sucho vedlo ke snížení zásob vody. Teplé léto následované studeným podzimem ve spojení se zvýšenými dešťovými srážkami koncem měsíce září roku 2008 vedlo v celé zemi ke snížení produkce bavlny a ke zhoršení její kvality.
7.
Olivy
72 026 112
Sucho
Mráz
Dešťové srážky
Dlouhotrvající sucho, mráz v únoru roku 2008 po mírné zimě, vysoké teploty a zvýšené dešťové srážky v období kvetení olivovníků vedly k výraznému snížení produkce oliv v celé zemi.
8.
Obilniny (kukuřice, pšenice, ječmen, oves, žito, rýže)
138 087 394
Dešťové srážky
Proměnlivá teplota
Dešťové srážky a výkyvy teploty na jaře a na podzim roku 2008 vedly ke zhoršení produkce obilovin a usnadnily šíření rostlinných chorob. Ke zhoršení kvality došlo také kvůli nedostatku nutných živin (bílkoviny, lepek) v důsledku nepříznivých klimatických podmínek.
Celkem
415 019 448
(45)
Podle řeckých orgánů jsou mezi vyrovnávacími platbami v celkové částce 415 019 452 EUR podpory ve výši 27 614 905 EUR vyplacené 871 producentům považovány za státní podpory slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a pokynů.
(46)
Zbytek těchto podpor ve výši 387 404 547 EUR byl vyplacen 784 408 producentů. Podle řeckých orgánů jsou předmětné podpory slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a nařízení o blokové výjimce.
Podle názoru řeckých orgánů splnily předmětné podpory všechny podmínky stanovené v článku 11 nařízení o blokové výjimce. A to zejména:
a)
hrubá míra podpory nepřekročila 80 % poklesu příjmu z prodeje produktů v důsledku nepříznivých klimatických podmínek;
b)
výpočet ztrát byl učiněn na úrovni jednotlivého podniku;
c)
výše ztráty nezahrnovala náklady, které v důsledku nepříznivých klimatických podmínek nevznikly, a producenti neobdrželi odškodnění od jiných pojišťovacích subjektů;
d)
dotyčná vyrovnání byla vyplacena přímo zemědělcům;
e)
k rozhodnutí o poskytnutí předmětných podpor a k jejich vyplacení došlo ve lhůtách do tří let a do čtyř let od vzniku ztráty;
f)
způsob výpočtu obvyklé produkce je stejný jako způsob popsaný v bodě odůvodnění č. 42 ohledně podpor poskytnutých v roce 2008.
(47)
Řecké orgány se dále domnívají, že i v případě, kdy by nebylo možno považovat tyto podpory za skutečná vyrovnání (viz bod odůvodnění č. 36) nebo za slučitelné s nařízením o blokové výjimce (viz bod odůvodnění č. 46), bylo by je nutno považovat za slučitelné s čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy a se sdělením o dočasném rámci Společenství.
Poskytnutí předmětných podpor usnadnilo zemědělcům přístup k financování. Uvedená vyrovnání tak zajistila prvovýrobě v Řecku finanční hotovost, což bylo jediné odvětví, o které se řecký stát mohl opírat během prvních měsíců hospodářské krize, aby zabránil šíření nebezpečí do dalších odvětví řeckého hospodářství. Tyto podpory byly přitom poskytnuty při uplatnění přesných kritérií. Byly naopak poskytovány pouze v případě skutečných hospodářských potíží spojených výlučně se zemědělskou produkcí, a to konkrétně v případě potíží vyvolaných nepříznivými klimatickými podmínkami s dopadem na zemědělskou produkci (viz bod odůvodnění č. 44). U většiny těchto podpor nebyly stanoveny prahové hodnoty ohledně míry a stupně potíží každého producenta, protože cílem bylo podpořit řecké zemědělství jako takové.
(48)
Podle bodu 7 písm. a) sdělení uplatňuje Komise na neoznámené podpory (15) uvedené sdělení, pokud podpora byla poskytnuta po 17. prosinci 2008. Řecké orgány proto zastávají názor, že na předmětné neoznámené podpory je použitelný bod 7 písm. a) uvedeného sdělení, protože tyto podpory byly producentům poskytnuty po 17. prosinci 2008.
(49)
Řecké orgány se domnívají, že tyto podpory, o kterých rozhodla meziresortní vyhláška ze dne 30. ledna 2009 jako o výjimečných, splňují všechny podmínky stanovené v bodě 4.2.2 sdělení o dočasném rámci Společenství. A to zejména:
a)
podpory byly poskytnuty v podobě režimu podpor, protože byly založeny na výše uvedené meziresortní vyhlášce;
b)
podpory byly poskytnuty podnikům, které nebyly v obtížích ke dni 1. červenci 2008, jak stanoví pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích. Řecké orgány potvrdily, že tyto podpory byly poskytnuty výlučně fyzickým osobám, které byly ve své většině osvobozeny řeckými právními předpisy od předložení daňového přiznání, protože jejich roční příjmy byly nižší než 12 000 EUR. Všichni producenti, kteří byli příjemci odškodnění, jednali s bankami, protože tyto podpory byly uloženy na jejich bankovní účty. Řecké orgány potvrzují, že dotyční producenti byli solventní a měli dostatečné možnosti bankovního financování. Tito producenti nebyli proto v okamžiku vyplacení těchto podpor v obtížích;
c)
režim podpor se nevztahoval na podniky činné v odvětví rybolovu;
d)
tyto podpory nebyly podporami vývozu nebo podporami zvýhodňujícími domácí výrobky před dováženými;
e)
byly poskytnuty během roku 2009, a tedy před 31. prosincem 2010, jak stanoví bod 4.2.2 písm. f) sdělení o dočasném rámci Společenství; a
f)
výše podpory na jednoho zemědělce se pohybovala od 7 501 do 15 000 EUR.
(50)
Podle bodu 4.2.2 písm. g) sdělení o dočasném rámci Společenství ve znění změněném v říjnu roku 2009 nemá daná podpora zvýšit celkovou částku podpory, kterou každý dotčený zemědělec získá v období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2010, na částku přesahující mezní hodnotu 15 000 EUR. Podle názoru řeckých orgánů skutečnost, že subjekt ELGA neobdržel od dotčeného zemědělce písemné nebo elektronické prohlášení o všech ostatních podporách de minimis a o podporách založených na opatření podle dočasného rámce Společenství, představuje pouze formální náležitost. Nesplnění této formální náležitosti by tak nemělo vést k závěru, že podmínka stanovená v bodě 4.2.2 písm. g) sdělení o dočasném rámci Společenství ve znění změněném v říjnu roku 2009 nebyla splněna, a to tím spíše, že Řecko neposkytlo, jak lze doložit z mechanografického systému subjektu ELGA, v období mezi 1. lednem 2008 a 31. prosincem 2010 subjektům odvětví prvovýroby zemědělských produktů žádné podpory de minimis či podpory na základě sdělení o dočasném rámci Společenství.
(51)
Podle názoru řeckých orgánů mohou v každém případě podpory ve výši 74 382 500 EUR z této celkové částky 387 404 547 EUR spadat do oblasti působnosti nařízení o podporách de minimis.
(52)
Řecké orgány se domnívají, že výše uvedené podpory v celkové částce 75 382 500 EUR splňují všechny podmínky stanovené v nařízení č. 1535/2007 o podporách de minimis. A to zejména:
a)
v souladu s čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1535/2007 neobdrželi u výše zmíněných podpor dotčení zemědělci za rozpočtové roky 2008 až 2010 vyrovnání, která by přesahovala částku 7 500 EUR na zemědělce;
b)
kumulovaná částka podpory de minimis poskytnuté Řeckem zemědělským podnikům za období tří rozpočtových let nepřesáhla částku 75 382 500 EUR, tj. maximální kumulovanou částku přiznanou Řecku podle čl. 3 odst. 3 a přílohy nařízení (ES) č. 1535/2007.
4. Poznámky k připomínkám třetích stran
(53)
Řecko trvá na tom, že zúčastněné strany neprokázaly, že dotčená odškodnění měla dopad na postavení jejích členů na vnitřním trhu.
(54)
Pokud jde o poznámku, že nebyl uveden popis povahy nepříznivých klimatických podmínek, řecké orgány zdůrazňují, že podobný popis není podle meziresortního rozhodnutí o odškodnění nutný, co ale bylo nutno prokázat, byla na jedné straně existence nepříznivých klimatických podmínek a na straně druhé, zda vzniklé škody dosáhly minimální prahové hodnoty 30 % obvyklé produkce. Řecko ostatně v rámci připomínek předložených útvarům Komise poskytlo na podporu příslušných meteorologických informací analytické údaje o předmětných klimatických podmínkách.
(55)
Pokud jde o poznámku, že Řecko neupřesnilo použitou metodu výpočtu ohledně předmětných odškodnění a ani minimální prahovou hodnotu utrpěných ztrát, řecké orgány připomínají, že v rámci svých připomínek předložených Komisi Řecko poskytlo k těmto dvěma otázkám podrobné informace.
(56)
Podle řeckých orgánů nemělo poskytnutí předmětných odškodnění dopad na konečné spotřebitele, protože snížení cen dotyčných zemědělských produktů nevedlo ke snížení maloobchodních cen. Na podporu tohoto stanoviska řecké orgány předložily články z řeckého tisku, ve kterých se uvádí, že maloobchodní ceny řady zemědělských produktů včetně produktů dotčených tímto konkrétním případem zůstaly na vysokých úrovních bez ohledu na skutečnost, že se velkoobchodní ceny těchto zemědělských produktů snížily.
VI. POSOUZENÍ PODPORY
1. Existence státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy
(57)
Podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy jsou neslučitelné s vnitřním trhem podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy. Komise soudí, že v případě dotyčných opatření jsou výše uvedené podmínky splněny.
(58)
Podpora poskytovaná ze státních prostředků
Jak vyplývá z judikatury Soudního dvora v rozsudku ze dne 22. března 2003 ve věci C-355/00 Freskot AE v. Elliniko Dimosio (16) (dále jen „věc Freskot“), tato podmínka je v tomto konkrétním případě splněna, protože předmětné vnitrostátní předpisy jasně stanoví, že dávky poskytované subjektem ELGA jsou financovány ze státních prostředků a jsou ve smyslu ustálené judikatury Soudního dvora (17) přičitatelné státu.
Stejně jako ve věci Freskot vyplývá také v tomto konkrétním případě z čl. 5a zákona č. 1790/1988 (viz bod odůvodnění č. 11) a dalších ustanovení platných řeckých právních předpisů, že příjmy subjektu ELGA ze zvláštního pojistného vybírá berní správa, že tyto příjmy vstupují do státního rozpočtu jako příjmy státu a že jsou vypláceny subjektu ELGA prostřednictvím rozpočtu ministerstva zemědělství (které se stalo ministerstvem rozvoje venkova a výživy). Skutečnost, že se předmětné poplatky zaúčtovávají jako příjmy státu, proto stačí k usouzení, že dávky poskytované subjektem ELGA jsou odebírány ze státních prostředků.
Podle článku 2 zákona č. 1790/1998 (18) může k tomu subjekt ELGA na základě rozhodnutí ministra zemědělství vyplácet příjemcům podpory nebo odškodnění prostřednictvím převodu prostředků ze státního rozpočtu nebo pomocí úvěrů získaných subjektem ELGA se zárukou řeckého státu a s povinností tohoto státu úvěr splatit.
Z ustálené judikatury Soudního dvora ovšem vyplývá, že zvýhodnění poskytnutá státem přímo nebo prostřednictvím veřejného nebo soukromého subjektu určeného či vytvořeného tímto státem představují státní prostředky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy (19). V tomto konkrétním případě proto oba úvěry smluvně získané subjektem ELGA se zárukou řeckého státu na odškodnění vyplacená v roce 2008 a 2009 (viz body odůvodnění č. 15 a 17) představují státní prostředky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, protože tyto úvěry jsou součástí příjmů subjektu ELGA, který je soukromoprávní subjekt v plném vlastnictví státu a podléhá kontrole ministra zemědělství (viz také bod odůvodnění č. 8).
(59)
Opatření vedoucí k ovlivnění obchodu a která narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž:
Komise konstatuje, že dotyčná odškodnění zvýhodňují vnitrostátní producenty před jinými producenty Společenství, kteří stejnou pomoc nedostávají. Odvětví zemědělství je na úrovni Unie (20) otevřeno hospodářské soutěži, a je proto citlivé na každé opatření ve prospěch produkce v jednom či druhém členském státě (21). U předmětných odškodnění proto existuje nebezpečí, že naruší hospodářskou soutěž na vnitřním trhu a ovlivní obchod mezi členskými státy.
(60)
Zvýhodnění určitých podniků nebo určitých odvětví výroby:
Podle ustálené judikatury Soudního dvora (22) jsou považovány za podpory zejména zásahy, které v různých formách snižují výdaje běžně zatěžující rozpočet podniku a které, aniž by byly dotacemi v přesném slova smyslu, jsou ve skutečnosti stejné povahy a mají stejné dopady.
V rozsudku ve věci Freskot Soudní dvůr dospěl k závěru, že pojem podniku ve smyslu článku 102 Smlouvy se netýká, pokud jde o činnosti v rámci režimu povinného pojištění proti přírodním rizikům, subjektů, jako je ELGA (viz body rozsudku č. 79 a 88).
Předmětný režim povinného pojištění sleduje totiž hlavně cíl sociální politiky, jejímž záměrem je poskytnout odpovídající krytí všech zemědělských hospodářství, a to včetně těch, u kterých existuje nanejvýše pravděpodobné riziko vzniku živelné pohromy (viz body rozsudku č. 66 a 67). Pojistným jsou zatíženy ve stejných sazbách všechny zemědělské produkty a tyto sazby nezávisejí (na základě zásady solidarity) na riziku, kterému je daný producent skutečně vystaven. Subjekt ELGA podléhá kontrole státu, protože výše pojistného, pokud jde o příjmy, a míra odškodnění jsou stanoveny příslušnými ministry.
Jak Soudní dvůr konstatoval v rozsudku ze dne 22. ledna 2002 ve věci C-218/00, Cisal v. INAIL (23), podléhají v tomto konkrétním případě dva zásadní prvky režimu pojištění ELGA, tj. výše odškodnění a výše pojistného, kontrole ze strany státu a povinná povaha pojištění vlastní tomuto režimu je nutná k jeho finanční rovnováze a také pro provádění zásady solidarity, která znamená, že odškodnění vyplácená pojištěnci nejsou úměrná pojistnému, jež hradí.
Na rozdíl od okolností ve věci Cisal v. INAIL představují ale příjemci plateb pojištění ze strany subjektu ELGA podniky, které vyvíjejí hospodářskou činnost. Skutečnost, že subjekt ELGA nevyvíjí sám hospodářskou činnost, proto nestačí k usouzení, že se u příjemců pojišťovacích služeb hrazených tímto subjektem nejedná o podniky ve smyslu Smlouvy a že potenciálně nejsou příjemci státní podpory (viz rozsudek ve věci Freskot, bod 80).
Pokud jde o otázku hospodářského zvýhodnění, Soudní dvůr v bodě č. 84 rozsudku ve věci Freskot prostě uvádí, že „za těchto podmínek je nutno odpovědět na otázku, zda se na jedné straně řečtí zemědělci měli a skutečně mohli bez existence povinného pojištění případně pojistit u soukromých pojišťoven nebo přijmout jiná opatření, aby se odpovídajícím způsobem chránili před důsledky přírodních rizik pro tato hospodářství, a na druhé straně, do jaké míry odpovídá pojistné skutečným hospodářským nákladům plateb poskytovaných subjektem ELGA v rámci povinného pojištění za předpokladu, že tyto náklady lze vypočítat“. V následujícím bodě Soudní dvůr ale přiznává, že „Soudní dvůr nemá k dispozici skutkové a právní podklady, aby mohl odpovědět na tu část otázky, která se týká případného označení plateb poskytovaných subjektem ELGA v rámci režimu povinného pojištění proti přírodním rizikům za státní podporu“. V bodě č. 87 rozsudku ve věci Freskot Soudní dvůr ale uvádí, že „… nemá k dispozici skutkové a právní podklady, aby mohl odpovědět na tu část otázky, která se týká případného označení plateb poskytovaných subjektem ELGA v rámci režimu povinného pojištění proti přírodním rizikům za státní podporu…“.
(61)
Ustálená judikatura Soudního dvora potvrzuje, že sociální povaha opatření (24) a ani skutečnost, že je dané opatření zcela nebo částečně financováno z poplatků zavedených orgánem veřejné moci a placeno dotčenými podniky (25), nestačí k tomu, aby toto opatření nebylo označeno za podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, který nerozlišuje státní zásahy podle jejich důvodů nebo cílů, ale definuje je podle jejich důsledků (26).
Odškodnění vyplacená subjektem ELGA v roce 2008 v rámci režimu povinného pojištění se týkala několika řeckých zemědělských produktů rostlinného a živočišného původu a odškodnění vyplacená v roce 2009 několika plodin. Z uvedeného vyplývá, že odškodnění vyplacená subjektem ELGA místním producentům zemědělských produktů mohou představovat selektivní finanční zvýhodnění těchto producentů v porovnání s ostatními producenty Unie, kteří podobnou pomoc nedostávají.
V případech, které představují zvýšené riziko škod způsobených živelnými pohromami, je navíc pochybné, že by zemědělská hospodářství mohla získat u soukromé pojišťovny pojistnou ochranu za podobných podmínek. Komise proto soudí, že za těchto okolností představují vyrovnávací platby uhrazené subjektem ELGA prostřednictvím předmětného režimu selektivní finanční zvýhodnění příjemců.
(62)
S ohledem na rozsudek Soudního dvora ve věci Freskot (viz bod č. 86) si lze ale položit otázku, zda by nebylo možné odůvodnit předmětné opatření povahou nebo obecnou systematikou systému, což musí prokázat dotčený členský stát (27). Je nutno přezkoumat, zda zvláštní charakteristiky zemědělství, jeho mimořádná závislost na určitých klimatických podmínkách a v Řecku rovněž jeho zranitelnost ze strany přírodních živlů vedou k nutnosti zavedení státního režimu, který zajišťuje určitou minimální míru vyrovnání založenou na zásadě solidarity. Ovšem opatření, které je výjimkou z použití obecné (para)fiskální soustavy, může být odůvodněno povahou nebo obecnou systematikou daňové soustavy, může-li dotyčný členský stát prokázat, že toto opatření vyplývá přímo ze základních nebo řídících principů jeho daňové soustavy. V tomto ohledu je nutno rozlišit mezi cíli určité daňové soustavy, které jsou jí vnější, a mechanizmy vlastními samotné daňové soustavě, které jsou nezbytné k uskutečnění takových cílů (28).
Jakmile se ukazuje, že subjekt ELGA není financován pouze parafiskálními poplatky ale také přímými příspěvky státu, není podobné odůvodnění založené na solidaritě mezi producenty použitelné a režim je nutno považovat za selektivní jako celek.
V tomto konkrétním případě tak nebyla odškodnění v celkové částce 386 986 648 EUR vyplacená producentům v roce 2008 financována z převažující části ze zvláštního povinného pojistného, protože toto pojistné představovalo pouze částku 88 353 000 EUR. V tomto případě nelze nadále dávky vyplacené pojištěným producentům považovat za dávky financované pouze z příspěvků (29).
(63)
Pokud jde o odškodnění v celkové částce 415 019 452 EUR vyplacená v roce 2009, Komise konstatuje, že tato odškodnění nebyla financována ze zvláštního povinného pojistného, jež dosáhlo v roce 2009 celkové částky 57 015 388 EUR. O těchto odškodněních rozhodla meziresortní vyhláška ze dne 30. ledna 2009 jako o mimořádné pojistné ochraně kvůli ztrátám na rostlinné produkci a tato odškodnění nebyla součástí odškodnění, která subjekt ELGA musel uhradit producentům v roce 2009 na zmírnění škod v rámci systému povinného pojištění. Komise proto nemůže přijmout tvrzení řeckých orgánů, že by se rovněž tato odškodnění měla považovat za skutečná vyrovnání.
(64)
Aby byl subjekt ELGA schopen uhradit producentům zemědělských produktů tato vysoká odškodnění, musel si vzít dva úvěry, které budou splaceny do deseti roků (viz body odůvodnění č. 16 a 17). Na základě údajů poskytnutých řeckými orgány o vývoji ročních sazeb úroků a odpisů jistiny u těchto dvou úvěrů je nutno konstatovat, že subjekt ELGA nebude schopen splácet tyto roční splátky po dobu deseti let ze zvláštního pojistného producentů, a to tím spíše, že uvedené pojistné bude muset sloužit k zaplacení odškodnění za škody, ke kterým bude docházet v dotyčných letech.
(65)
V rámci dodatečných informací řecké orgány uvedly, že za účelem zvýšení příjmů subjektu ELGA byl přijat nový zákon č. 3877/2010 o ochraně a pojištění zemědělské činnosti.
Komise zastává názor, že uvedený zákon může vskutku v budoucnu přispět ke konsolidaci fungování subjektu ELGA. Avšak zvýšení příjmů subjektu ELGA v budoucnosti neumožňuje dojít k závěru, že toto zvýšení bude dostatečné ke splacení předmětných úvěrů a k poskytování odškodnění producentům během dotyčného období.
Úvěr získaný subjektem ELGA na rok 2009 tak zatížil v přílišné míře příjmy, které tento subjekt získá během budoucích deseti let, protože již musí splácet úvěr získaný na rok 2008, kvůli němuž předem uvalil břemeno na pojistné za následující roky. Jak uvádějí zúčastněné strany (viz body odůvodnění č. 34 a 35), tyto potíže navíc zhoršují dva další úvěry, které si subjekt ELGA vzal také v roce 2009. Nelze vyloučit, že dotyčná opatření nebudou financována rovněž z dalších státních prostředků, ke kterým bude mít subjekt ELGA přístup.
(66)
V každém případě se nezdá, že odlišení prováděná režimem podpor mezi podniky, které se nacházejí ve srovnatelné současné a právní situaci, lze odůvodnit na základě cílů solidarity sledovaných předmětným režimem v souvislostech řeckých právních předpisů o odškodnění škod vyvolaných živelnými událostmi. Za prvé v jiných odvětvích než odvětvích chráněných uvedeným režimem nesou srovnatelná nebo podobná rizika podniky samy a za druhé je zřejmé, že i v samotném odvětví zemědělství chráněném tímto režimem budou vždy někteří producenti vystaveni určitým rizikům více než ostatní (kvůli druhu své produkce nebo svému zeměpisném umístění), čímž vyplácené podpory budou vždy poskytovány převážně některým kategoriím producentů na úkor ostatních.
(67)
Z těchto důvodů dospívá Komise k závěru, že odškodnění uhrazená producentům zemědělských produktů subjektem ELGA v roce 2008 a 2009 v rámci režimu povinného pojištění spadají pod čl. 107 odst. 1 Smlouvy a představují státní podporu.
(68)
Je proto nutno přezkoumat, zda je možno přiznat odchylku od obecné zásady zákazu státních podpor stanovenou v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
2. Označení opatření za protiprávní podporu
(69)
Vzhledem k tomu, že podpory byly poskytnuty a vyplaceny bez předchozího oznámení, jedná se o protiprávní podpory ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 659/1999.
3. Posouzení slučitelnosti podpor podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU
(70)
V souladu s čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy mohou být za slučitelné s vnitřním trhem považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(71)
Aby předmětné podpory byly způsobilé pro tuto výjimku, musí dodržet ustanovení právních dokumentů použitelných v okamžiku jejich poskytnutí, tj. v roce 2008 a 2009. V tomto konkrétním případě se jedná o pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013, a to zejména kapitolu V.B, která se týká podpor na náhradu škod na zemědělské výrobě nebo na prostředcích zemědělské výroby, a v ní zvláště o podkapitolu V.B.3, jež se týká podpor na náhradu zemědělcům za ztráty způsobené nepříznivými povětrnostními podmínkami, a dále o článek 11 nařízení o blokové výjimce.
Je nutno poznamenat, že na některé produkce, u nichž byly producentům poskytnuty podpory v roce 2009 (orientální tabák, rané brambory), by se měla použít ustanovení kapitoly V.B.4 pokynů, která se týká podpor na tlumení chorob zvířat a na ochranu před chorobami rostlin. Ovšem vzhledem ke skutečnosti, že řecké orgány prokázaly, že choroby u těchto produkcí vyplynuly z nepříznivých klimatických podmínek (viz také bod odůvodnění č. 44), Komise posuzovala v souladu s poznámkou pod čarou č. 31 kapitoly V.B.4 pokynů opatření podpory podle ustanovení podkapitoly V.B.3.
(72)
Podmínky stanovené ve výše uvedených ustanoveních pokynů a důležité v tomto konkrétním případě jsou tyto:
a)
podle bodu č. 125 pokynů se mohou nepříznivé povětrnostní podmínky jako mráz, kroupy, déšť nebo sucho, tj. takové podmínky, které v tomto konkrétním případě zapříčinily v Řecku v roce 2008 a 2009 ztráty u některých zemědělských produkcí, blížit přírodním pohromám, jakmile rozsah škod dosáhne určitého prahu obvyklé produkce. Náhrada za uvedené srovnatelné události představuje příspěvek k rozvoji odvětví zemědělství a měla by být povolena na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy.
Aby ztráty vyplývající z nepříznivých klimatických podmínek byly způsobilé k podpoře, musí dosáhnout 30 % obvyklé roční produkce dotyčného subjektu během předchozích tří roků nebo tříročního průměru na základě předchozích pěti roků při vyloučení nejvyšší a nejnižší hodnoty. V souladu s bodem č. 128 pokynů může Komise uznávat alternativní způsoby výpočtu obvyklé produkce, včetně regionálních referenčních hodnot, pokud jsou tyto způsoby reprezentativní a nezakládají se na nezvykle vysokých výnosech;
b)
oznámení opatření podpory musí na jejich podporu obsahovat příslušné meteorologické údaje. Nepříznivý klimatický jev, který lze postavit naroveň přírodní katastrofě, musí navíc za takový oficiálně uznat veřejné orgány;
c)
hrubá míra podpory nesmí přesáhnout 80 % (90 % v znevýhodněných oblastech nebo oblastech uvedených v čl. 36, písm. a), odrážky i), ii) a iii) nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropské zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (30) a vymezených členskými státy v souladu s články 50 a 94 uvedeného nařízení) snížení příjmů z prodeje produktu, přičemž se toto snížení vypočítá odečtením:
i)
výsledku vynásobení množství vyprodukovaného v roce, v němž došlo k nepříznivé povětrnostní události, průměrnou prodejní cenou získanou během tohoto roku,
od
ii)
výsledku vynásobení průměrného ročního množství vyprodukovaného během předchozích tří roků (nebo tříročního průměru za posledních předchozích pěti let při vyloučení nejvyšší a nejnižší hodnoty) získanou průměrnou prodejní cenou.
Částku způsobilou k podpoře lze zvýšit o ostatní náklady, které vznikly dotyčnému zemědělci kvůli výpadku úrody z důvodu nepříznivého klimatického jevu;
d)
maximální výše ztrát způsobilých k podpoře se sníží o veškeré částky přijaté v rámci režimu pojištění a o náklady, které nevznikly v důsledku nepříznivého povětrnostního jevu;
e)
výpočet ztráty se musí učinit na úrovni jednotlivého podniku, ale Komise může uznat použití průměrů, pokud jsou tyto průměrné hodnoty reprezentativní a nevedou k výraznému nadměrnému vyrovnání ve prospěch jakéhokoli příjemce;
f)
příjemce musí v každém případě vždy nést část nákladů (bod 125 písm. d) pokynů);
g)
režimy musí být zavedeny ve lhůtě tří let a podpory vyplaceny ve lhůtě čtyř let od vzniku nákladů nebo ztráty.
(73)
Pokud jde o vyrovnávací platby ve výši 373 257 465,71 EUR, které subjekt ELGA poskytl producentům na zmírnění ztrát vzniklých u jejich rostlinné produkce kvůli nepříznivým klimatickým podmínkám, Komise konstatuje, že tyto podpory splňují z větší části, tj. v částce 347 193 466,52 EUR (viz bod odůvodnění č. 42), podmínky pokynů a nařízení o blokové výjimce uvedené v bodě odůvodnění č. 72. Pokud jde o podpory na zmírnění po sobě následujících ztrát u stejné rostlinné výroby ve výši 2 472 785,97 EUR, splňují také tyto podpory z větší části, tj. v částce 2 300 185,51 EUR, podmínky pokynů a nařízení o blokové výjimce uvedené v bodě odůvodnění č. 72.
(74)
Jak ukazuje tabulka uvedená v bodě odůvodnění č. 42, je zejména splněna podmínka bodu odůvodnění č. 72 písm. a), tj. rozsah škod dosáhl 30 % obvyklé produkce, pokud jde o vyrovnávací platby v celkové částce 347 193 466,52 EUR. Pokud jde o platby na vyrovnání po sobě následujících ztrát, zničil rozsah škod u 93,02 % celkové částky těchto podpor, tj. u 2 300 185,51 EUR, více než 30 % obvyklé produkce, a podmínka uvedená v bodě odůvodnění č. 72, písm. a) je tak rovněž splněna.
(75)
Na základě informací poskytnutých řeckými orgány (viz bod odůvodnění č. 39) dodržují hrubé míry dotyčných vyrovnávacích plateb v poměru ke snížení příjmů z prodeje produktu prahové hodnoty stanovené článkem 11 nařízení o blokové výjimce (viz bod odůvodnění č. 72 písm. c)). Výpočet míry podpory se ale neodvolává na průměrné množství vyprodukované za předchozí tři roky (nebo na tříroční průměr), jak uvádí článek 2 nařízení o blokové výjimce, protože pro dotyčné vyrovnávací platby byl použit jiný způsob výpočtu obvyklé produkce (viz popis způsobu výpočtu uvedený v bodě odůvodnění č. 40).
(76)
Podle bodu č. 128 pokynů může Komise uznat jiné způsoby výpočtu, než způsob stanovený v čl. 2 odst. 8 nařízení o blokové výjimce, pokud jsou tyto způsoby reprezentativní a nezakládají se na nezvykle vysokých výnosech. Po analýze popisu způsobu výpočtu použitého v tomto konkrétním případě Komise soudí, že tento způsob splňuje výše uvedenou podmínku pokynů a že vzhledem k míře těchto podpor neexistuje riziko nadměrného vyrovnání za vzniklé ztráty.
(77)
Komise rovněž konstatuje, že meteorologické údaje poskytnuté Řeckem o událostech, k nimž došlo během hospodářského roku 2007-2008, prokazují existenci klimatických událostí, které by mohly odůvodnit poskytnutí předmětných podpor.
(78)
Podle poskytnutých informací o předmětných podporách (viz bod odůvodnění č. 39) byly tyto podpory vedle toho sníženy v závislosti na částkách případně obdržených od pojišťovny a na výdajích nespojených s událostí odpovědnou za ztráty. Výpočet ztrát je učiněn na úrovni jednotlivého podniku. Lhůty pro vyplacení podpor po vzniku ztráty uvedené v bodě odůvodnění č. 72 písm. g) jsou dodrženy.
(79)
S ohledem na výše uvedené může Komise dospět k závěru, že vyrovnávací platby ve výši 349 493 652,03 EUR poskytnuté subjektem ELGA producentům během roku 2008 za účelem zmírnění ztrát u jejich rostlinné produkce, z nichž se částka 2 300 185,51 EUR týká podpor na zmírnění po sobě následujících ztrát u stejné rostlinné produkce, splňují příslušné podmínky pokynů a nařízení o blokové výjimce, a lze je proto považovat za státní podpory slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy.
(80)
Jak ale ukazuje tabulka uvedená v bodě odůvodnění č. 42, vyrovnávací platby ve výši 26 063 999,19 EUR poskytnuté subjektem ELGA producentům zemědělských produktů během roku 2008 za účelem zmírnění ztrát u jejich rostlinné produkce podmínku čl. 2 odst. 8 nařízení o blokové výjimce ohledně prahu škody vzhledem k obvyklé produkci nesplňují. Komise zjišťuje, že tyto vyrovnávací platby nejsou slučitelné se všemi příslušnými podmínkami pokynů a nařízení o blokové výjimce, a nemohou tak být způsobilé pro výjimku stanovenou v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy.
(81)
Pokud jde o vyrovnávací platby ve výši 7 338 119,74 EUR poskytnuté zemědělcům subjektem ELGA v roce 2008 na zmírnění ztrát na stavech hospodářských zvířat, z bodu odůvodnění č. 43 vyplývá, že tyto podpory nepředstavují podle řeckých orgánů státní podpory, protože byly vyplaceny v rámci systému zvláštního povinného pojištění. Ačkoliv uvedené orgány dospívají k tomuto závěru u všech vyrovnávacích plateb, které subjekt ELGA poskytl v roce 2008 a 2009, neposkytly dodatečné informace, jež by umožnily označit předmětné podpory za slučitelné s pokyny, pouze u těchto předmětných podpor. Z tohoto důvodu dospívá Komise k závěru, že tyto vyrovnávací platby nesplňují příslušné podmínky pokynů a nařízení o blokové výjimce, a nemohou tak být způsobilé pro výjimku stanovenou v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy.
Komise každopádně trvá na tom, že přísluší dotyčnému členskému státu za účelem splnění jeho povinnosti spolupráce s Komisí poskytnout všechny poznatky, aby bylo Komisi umožněno ověřit, že podmínky pro výjimku, o kterou členský stát žádá, jsou splněny (31). V tomto konkrétním případě se řecké orgány nikdy nedovolávaly uplatnění pokynů a ani nepředložily žádný dokument, jenž by Komisi umožnil přezkoumat údaje na základě těchto pokynů, a to přes informace uvedené Komisí v odstavci 21 rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
(82)
Pokud jde o podpory ve výši 114 374,86 EUR na zmírnění ztrát u rostlinné produkce způsobených medvědy, tyto podpory nespadají do působnosti ustanovení kapitoly V pokynů k řízení rizik a řešení krizí v zemědělství. Podle bodu č. 23 pokynů provádí Komise u opatření podpory nespadajících do pole působnosti pokynů přezkum případ od případu a uznává opatření tohoto typu pouze tehdy, pokud pozitivní příspěvek k rozvoji odvětví ve značné míře vyrovnává rizika narušení hospodářské soutěže, jež tato opatření představují.
Podle bodu č. 113 pokynů je v případě povolování státní podpory na řízení rizik nutno počítat s požadavkem minimálního příspěvku producentů na ztráty, aby se zmírnilo riziko narušení hospodářské soutěže a aby se podnítili k minimalizaci rizik. Ovšem v tomto konkrétním případě dosáhly poskytnuté podpory míry 100 % a podle názoru Komise může úplná neexistence příspěvku producentů na ztráty představovat nebezpečí narušení hospodářské soutěže. Z tohoto důvodu se Komise domnívá, že v tomto konkrétním případě měl být vyžadován minimální příspěvek producentů ve výši 20 %. Tyto podpory jsou proto slučitelné s vnitřním trhem až do výše 80 % jejich míry, tj. do výše 91 500 EUR. Pokud jde o jejich zbývající část, jež odpovídá 20 % jejich míry, jsou uvedené podpory naopak považovány za neslučitelné s vnitřním trhem.
(83)
Pokud jde o podpory na nápravná opatření následkem administrativních chyb v hodnotících zprávách týkajících se podpor na zmírnění ztrát u rostlinné produkce a na stavech hospodářských zvířat, Řecko předložilo pouze celkovou částku těchto podpor, tj. 3 803 901,72 EUR. V rámci doplňkových informací zaslaných řeckými orgány Komisi nebyly ale upřesněny částky týkající se nápravných opatření v případě vyrovnávacích plateb za ztráty u rostlinné produkce a na stavech hospodářských zvířat a ani za ztráty na rostlinné produkci způsobené medvědy (viz body odůvodnění č. 41, 42 a 43). Vzhledem k tomu, že se nápravná opatření týkala administrativních chyb, které představovaly závazky subjektu ELGA vůči příjemcům předmětných podpor, Komise dospívá k závěru, že by tyto nápravné podpory mohly být součástí dotyčných vyrovnávacích plateb. Ovšem vzhledem ke skutečnosti, že Komise považuje za slučitelné pouze vyrovnávací platby za ztráty u rostlinné produkce v celkové výši 349 666 252,49 EUR (viz bod odůvodnění č. 75), dospívá k závěru, že pouze nápravná opatření týkající se těchto vyrovnávacích plateb lze považovat za podpory splňující příslušné podmínky pokynů a nařízení o blokové výjimce a že pouze tyto podpory mohou být způsobilé pro výjimku stanovenou v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy.
(84)
Mezi vyrovnávacími platbami ve výši 415 019 452 EUR vyplacenými subjektem ELGA zemědělcům během roku 2009 splňují podpory ve výši 27 614 905 EUR podmínky pokynů a nařízení o blokové výjimce popsané v bodě odůvodnění č. 73.
(85)
Na základě podrobných údajů, které řecké orgány poskytly ke každé vyrovnávací platbě vyplacené subjektem ELGA v roce 2009 (viz bod odůvodnění č. 37), mohla Komise konstatovat, že podmínka zmíněná v bodě odůvodnění č. 73 písm. a), tj. že rozsah škody musí dosáhnout prahu 30 % obvyklé produkce, je splněna u vyrovnávacích plateb v celkové hodnotě 27 614 905 EUR.
(86)
Jak vyplývá z bodů odůvodnění č. 76 až 79 v případě části podpor poskytnutých subjektem ELGA v roce 2008, lze stejné závěry uplatnit také v případě podpor poskytnutých v roce 2009 v celkové výši 27 614 905 EUR, tj. že tyto podpory splňují také všechny další podmínky stanovené v příslušných ustanoveních pokynů a nařízení o blokové výjimce.
(87)
Konkrétně míry předmětných podpor, způsob výpočtu použitý v tomto konkrétním případě, meteorologické údaje týkající se událostí, k nimž došlo během hospodářského roku 2008-2009 (viz tabulka v bodě odůvodnění č. 44), vyloučení nadměrného vyrovnání za vzniklé škody a lhůty u podpor po vzniku ztráty dodržují příslušná ustanovení pokynů a nařízení o blokové výjimce.
(88)
Na základě výše uvedeného Komise konstatuje, že podpory ve výši 27 614 905 EUR vyplacené subjektem ELGA zemědělcům během roku 2009 lze považovat za slučitelné s příslušnými ustanoveními pokynů a nařízení o blokové výjimce. Mohou tak být způsobilé pro výjimku stanovenou v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy.
(89)
Pokud jde o zbývající částku těchto podpor ve výši 387 404 547 EUR, Komise na rozdíl od názoru řeckých orgánů (viz bod odůvodnění č. 46) konstatuje, že tyto podpory nelze považovat za slučitelné s podmínkami stanovenými v článku 11 nařízení o blokové výjimce.
(90)
Z podrobných údajů, které Řecko dodalo ke každé podpoře poskytnuté v roce 2009, vyplývá, že nepříznivé povětrnostní události neodpovídají v tomto konkrétním případě definici nepříznivých klimatických jevů, které lze postavit na úroveň přírodní katastrofě, jak stanoví čl. 2 odst. 8 nařízení o blokové výjimce, protože dotyčné nepříznivé klimatické podmínky zničily méně než 30 % obvyklé produkce dotčených zemědělců. Obvyklá produkce navíc nebyla v tomto konkrétním případě definována v souladu s čl. 2 odst. 8 nařízení o blokové výjimce (32), a míry předmětných podpor tak nebyly stanoveny v souladu s výpočtem, se kterým počítá čl. 11 odst. 2 nařízení o blokové výjimce.
(91)
Řecké orgány se kromě toho domnívají, že předmětné podpory splňují také všechny podmínky pro to, aby byly považovány za slučitelné s čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy a se sdělením o dočasném rámci Společenství (viz body odůvodnění č. 47 až 50).
(92)
Pokud jde o předmětné neoznámené podpory, jež byly všechny poskytnuty během roku 2009, Komise zastává názor, že čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy nelze použít přímo, protože Komise přijala sdělení o dočasném rámci Společenství, které na základě tohoto ustanovení platí od 17. prosince 2008. Sdělení ve svém bodě č. 4.2.2 písm. h) vyloučilo výslovně ze své oblasti působnosti podniky specializované na zemědělskou prvovýrobu. Podle ustálené judikatury je Komise v konkrétní oblasti státních podpor vázána rámci a sděleními, které přijímá, za podmínky, že se tyto rámce a sdělení neodchylují od norem Smlouvy (33). Když Komise v příslušné době v bodě 4.2.2 písm. h) dočasného rámce Společenství soudila, že se režim podpory (který měl pro připomenutí za cíl podporovat přístup k financování v souvislostech hospodářské a finanční krize) neuplatňuje na podniky činné v odvětví zemědělské prvovýroby, domnívala se, že vzhledem k výrazným narušením hospodářské soutěže, ke kterým by v tomto odvětví mohlo dojít, nejsou podobné podpory nutné či přiměřené ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. b), a to až do vstupu v platnost pravidel a konkrétních prahů přijatých pro toto odvětví (34). Podle názoru Komise je proto sdělení v tomto konkrétním případě použitelné na podpory poskytnuté od 17. prosince 2008 do 27. října 2009 ve znění, které v té době platilo.
Pokyny použitelné v okamžiku, kdy byly předmětné podpory přiznány, jsou pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013. Jak ale vyplývá z bodu odůvodnění č. 91, nepříznivé klimatické podmínky, k nimž došlo v tomto konkrétním případě, zničily méně než 30 % obvyklé produkce dotčených zemědělců. Pokud jde o předmětné vyrovnávací platby, z uvedeného vyplývá, že příslušné podmínky pokynů nelze považovat za splněné.
(93)
Jak vyplývá z bodu odůvodnění č. 48, řecké orgány zastávají názor, že na předmětné neoznámené podpory je použitelný bod 7 písm. a) sdělení, protože tyto podpory byly producentům poskytnuty po 17. prosinci 2008.
Komise ale soudí, že možnost prohlásit podpory odvětví zemědělství za slučitelné podle sdělení o dočasném rámci Společenství zahrnuje pouze podpory poskytnuté odvětví zemědělství počínaje 28. říjnem 2009, kdy vstoupila v platnost změna sdělení o dočasném rámci Společenství, která stanovila pro podniky činné v zemědělské prvovýrobě omezenou výši slučitelné podpory.
(94)
V tomto konkrétním případě z podrobných údajů předložených řeckými orgány pro každou podporu poskytnutou subjektem ELGA během roku 2009 vyplývá, že téměř všechny předmětné podpory byly poskytnuty producentům zemědělských produktů před výše uvedeným dnem 28. října 2009. Většina podpor tak byla poskytnuta mezi březnem roku 2009 a červencem roku 2009, zatímco ostatní podpory byly poskytnuty v září roku 2009.
(95)
Komise proto dospívá k závěru, že předmětné podpory nejsou v souladu se sdělením, a nemohou tak být způsobilé pro výjimku stanovenou v čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy.
(96)
Komise přesto uznává, že na podpory poskytnuté subjektem ELGA producentům zemědělských produktů po výše uvedeném dnu 28. října 2009 (v prosinci roku 2009 a v listopadu roku 2010 byl poskytnut značně malý počet těchto podpor) lze použít změny provedené ve sdělení pro odvětví zemědělství.
(97)
Předmětné podpory splňují podmínky stanovené v bodě 4.2.2 sdělení o dočasném rámci Společenství. Nebyla ale splněna podmínka stanovená v bodě 4.2.2 písm. g) uvedeného sdělení, protože subjekt ELGA neobdržel od dotčených zemědělců prohlášení o jiných podporách de minimis a podporách na základě opatření dočasného rámce Společenství, které tito zemědělci obdrželi během probíhajícího fiskálního roku. Komise přesto uznává argument řeckých orgánů, že tento požadavek by měl představovat v tomto konkrétním případě pouze formální náležitost, protože Řecko během období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2010 zemědělským podnikům podpory de minimis nebo podpory na základě sdělení o dočasném rámci Společenství neposkytlo. Komise proto dospívá k závěru, že podpory, na které je sdělení použitelné, splňují podmínky stanovené v bodě 4.2.2 uvedeného sdělení a jsou způsobilé pro výjimku stanovenou v čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy.
(98)
Komise mimo to soudí, že není vyloučeno, že část uvedených podpor ve výši 75 382 500 EUR splňuje všechny podmínky stanovené v nařízení (ES) č. 1535/2007 (viz body odůvodnění č. 51 a 52).
VII. ZÁVĚRY
(99)
Odškodnění ve výši 386 986 648 EUR vyplacená subjektem ELGA producentům v roce 2008 byla financována pouze částečně ze zvláštního povinného pojistného hrazeného zemědělci, protože toto pojistné dosáhlo v roce 2008 pouze částky 88 353 000 EUR. Pokud jde o odškodnění ve výši 415 019 452 EUR vyplacená v roce 2009, tato odškodnění nebyla financována prostřednictvím zvláštního povinného pojistného.
(100)
Pokud jde o dva úvěry, které si subjekt ELGA musel vzít, aby mohl producentům uvedená odškodnění vyplatit, je nutno konstatovat, že subjekt ELGA nebude schopen prostřednictvím zvláštního pojistného producentů splácet roční splátky úroků a jistiny po dobu deseti let, což je období stanovené pro splacení těchto úvěrů, a to tím spíše, že z tohoto pojistného bude nutno platit odškodnění za škody, k nimž dojde během dotyčných roků.
(101)
Z výše uvedeného vyplývá, že odškodnění vyplacená subjektem ELGA v roce 2008 a 2009 v rámci režimu povinného pojištění nelze považovat za odškodnění financovaná výlučně z poplatků hrazených producenty v podobě zvláštního pojistného. Z tohoto důvodu dospívá Komise k závěru, že odškodnění vyplacená subjektem ELGA v roce 2008 a 2009 v rámci režimu povinného pojištění spadají pod čl. 107 odst. 1 Smlouvy a představují státní podporu.
(102)
Komise konstatuje, že Řecká republika provedla tyto podpory v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
(103)
Pokud jde o vyrovnávací platby poskytnuté v roce 2008 v rámci režimu povinného zvláštního pojištění, Komise:
a)
dospívá k závěru o slučitelnosti státních podpor ve výši 349 493 652,03 EUR, které subjekt ELGA poskytl producentům na zmírnění ztrát vzniklých u jejich rostlinné produkce, přičemž částka ve výši 2 300 185,51 EUR se týká podpor na zmírnění po sobě následujících ztrát u stejné rostlinné produkce. Komise soudí, že uvedené podpory splnily příslušná ustanovení pokynů a nařízení o blokové výjimce, a mohou proto být považovány za státní podpory slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy;
b)
soudí, že státní podpory ve výši 33 402 118,93 EUR, které subjekt ELGA poskytl producentům na zmírnění určitých ztrát u rostlinné produkce a u stavů hospodářských zvířat, nesplnily příslušná ustanovení pokynů a nařízení o blokové výjimce, a nejsou proto slučitelné s vnitřním trhem;
c)
soudí, že státní podpory ve výši 114 374,86 EUR, které subjekt ELGA poskytl producentům na zmírnění ztrát u jejich rostlinné produkce způsobených medvědy, mohou představovat nebezpečí narušení hospodářské soutěže, a jsou proto neslučitelné s vnitřním trhem;
d)
soudí, že mezi státními podporami ve výši 3 803 901,72 EUR poskytnutými na nápravná opatření následkem chyb v hodnotících zprávách pouze nápravná opatření, která se týkala plateb v celkové částce 349 493 652,03 EUR na vyrovnání ztrát u rostlinné produkce, a nápravná opatření, která se týkala plateb v celkové částce 91 500 EUR na vyrovnání ztrát u rostlinné produkce způsobených medvědy, splňují příslušné podmínky pokynů a nařízení o blokové výjimce, a jsou proto způsobilá pro výjimku stanovenou v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy. Ostatní státní podpory poskytnuté na nápravná opatření příslušné podmínky pokynů a nařízení o blokové výjimce naopak nesplňují, a nejsou proto způsobilé pro výjimku stanovenou v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy.
(104)
Pokud jde o vyrovnávací platby poskytnuté v roce 2009 na základě meziresortní vyhlášky, Komise:
a)
dospívá k závěru o slučitelnosti státních podpor ve výši 27 614 905 EUR, které subjekt ELGA poskytl producentům na zmírnění ztrát u jejich rostlinné produkce. Komise soudí, že uvedené podpory splnily příslušná ustanovení pokynů a nařízení o blokové výjimce, a mohou proto být považovány za státní podpory slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy;
b)
dospívá k tomuto závěru ohledně státních podpor ve výši 387 404 547 EUR poskytnutých subjektem ELGA producentům na zmírnění ztrát u jejich rostlinné produkce:
-
podpory poskytnuté před 28. říjnem 2009 (35), tj. před vstupem v platnost změn provedených ve sdělení za účelem zahrnutí zemědělských podniků, nesplnily příslušná ustanovení sdělení, pokynů a nařízení o blokové výjimce, a nejsou proto slučitelné s vnitřním trhem. Tímto závěrem nejsou dotčeny podpory, které v okamžiku poskytnutí splňovaly všechny podmínky stanovené v použitelném nařízení o podporách de minimis,
-
pokud jde o podpory poskytnuté po 28. říjnu 2009, Komise dospívá k závěru, že tyto podpory splňují všechny podmínky stanovené ve sdělení, a lze je proto považovat za státní podpory slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Odškodnění uhrazená řeckým subjektem pro zemědělská pojištění (dále jen „subjekt ELGA“) producentům zemědělských produktů během roku 2008 a 2009 představují státní podporu.
2. Vyrovnávací platby poskytnuté v roce 2008 na základě režimu povinného zvláštního pojištění jsou slučitelné s vnitřním trhem, pokud jde o podpory ve výši 349 493 652,03 EUR, které subjekt ELGA poskytl producentům na zmírnění ztrát u jejich rostlinné produkce, pokud jde o podpory týkající se ztrát u rostlinné produkce způsobených medvědy ve výši 91 500 EUR a pokud jde o nápravná opatření přijatá v rámci výše uvedených podpor. Vyrovnávací platby odpovídající zbývající částce a uhrazené v roce 2008 na základě režimu zvláštního pojištění nejsou s vnitřním trhem slučitelné.
3. Vyrovnávací platby ve výši 27 614 905 EUR poskytnuté v roce 2009 na základě meziresortní vyhlášky č. 262037 ministerstev hospodářství a rozvoje venkova ze dne 30. ledna 2009 jsou slučitelné s vnitřním trhem.
Vyrovnávací platby ve výši 387 404 547 EUR poskytnuté producentům před 28. říjnem 2009 nejsou slučitelné s vnitřním trhem. Tímto závěrem nejsou dotčeny podpory, které v okamžiku poskytnutí splňovaly všechny podmínky stanovené v nařízení (ES) č. 1535/2007.
Článek 2
1. Řecko přijme veškerá nezbytná opatření, aby od příjemců neslučitelných podpor získalo zpět protiprávně vyplacené podpory uvedené v článku 1.
2. Podpory, které mají být navráceny, zahrnují úroky ode dne, kdy byly podpory dány k dispozici příjemcům, až do dne jejich navrácení.
3. Úroky se vypočítají jako složený úrok podle ustanovení kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (36).
4. K vrácení dojde neprodleně v souladu s postupy stanovenými ve vnitrostátním právu, pokud tyto postupy umožňují okamžité a účinné provedení tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Navrácení podpory uvedené v čl. 1 odst. 2 a 3 bude provedeno okamžitě a účinně. Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno ve lhůtě čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Řecko Komisi tyto informace:
a)
celkovou částku (jistina a úroky), kterou mají příjemci navrátit;
b)
podrobný popis již přijatých nebo plánovaných opatření pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
c)
doklady prokazující, že příjemcům bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Řecko informuje Komisi o dosaženém pokroku na základě vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí, a to dokud nebude navrácení podpory uvedené v čl. 1 odst. 2 a 3 dokončeno.
3. Po uplynutí období dvou měsíců uvedeného v odstavci 1 předloží Řecko na požádání Komise zprávu týkající se již přijatých a plánovaných opatření pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Tato zpráva rovněž poskytne podrobné informace o částkách podpory a úrocích, které již příjemci navrátili.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 7. prosince 2011.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 7 päivänä joulukuuta 2011,
Kreikassa maatalouden vakuutusjärjestelmästä vastaavan viraston (ELGA) vuosina 2008 ja 2009 maksamista korvauksista
(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 7260)
(Ainoastaan kreikankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2012/157/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on perussopimuksen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1),
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1)
Komission saatua lehdistöltä tietoja 425 miljoonan euron suuruisista korvauksista, jotka Kreikan maatalouden vakuutusjärjestelmästä vastaava virasto, jäljempänä ’ELGA’, aikoi maksaa maataloustuotteiden tuottajien Kreikassa tammikuussa 2009 järjestämien suurten mielenosoitusten seurauksena kompensoidakseen epäsuotuisten sääolojen vuonna 2008 aiheuttamia tulonmenetyksiä, pidettiin 4 päivänä helmikuuta 2009 komission ja Kreikan viranomaisten kahdenvälinen kokous. Kokouksen jälkeen Kreikan pysyvä edustusto Euroopan unionissa toimitti 9 päivänä helmikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä tietoja kyseisestä toimenpiteestä.
(2)
Komissio pyysi lisätietoja 23 päivänä helmikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Kreikan viranomaiset vastasivat 20 päivänä maaliskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä komissiolle, että ELGA oli ottanut lainan kyseisen 425 miljoonan euron suuruisen korvauksen maksamiseksi ja lisäksi toisen 444 miljoonan euron suuruisen lainan, jonka pääosa oli tarkoitettu korvausten maksamiseksi vuoden 2008 aikana vahingoista, joita kasvintuotannolle ja kotieläinkannalle oli aiheutunut ELGA:n kattamien syiden vuoksi.
(3)
Komission yksiköt pyysivät lisätietoja 4 päivänä toukokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Kreikan viranomaiset vastasivat komissiolle 16 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Komission yksiköt olivat ilmoittaneet Kreikan viranomaisille 13 päivänä heinäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä, että vuodeksi 2009 suunniteltu 425 miljoonan euron suuruinen korvaustoimenpide oli kirjattu oletusasiana viitenumerolla CP 196/2009 ja että vuonna 2008 maksettuja 444 miljoonan euron suuruisia korvauksia koskeva toimenpide oli katsottu ELGA:n kattamista syistä johtuneista vahingoista maksettujen korvausten osalta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan (2) soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (3) 1 artiklan f alakohdassa tarkoitetuksi sääntöjenvastaiseksi tueksi, joka oli kirjattu viitenumerolla NN 39/09.
(4)
Kreikan viranomaisten 18 päivänä elokuuta 2009 päivätyn vastauskirjeen jälkeen komission yksiköt pyysivät lisätietoja 14 päivänä joulukuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Lisäksi komissio ilmoitti edellä mainitulla kirjeellä Kreikan viranomaisille, että näiden toimitettua tietoja, joiden mukaan vuotta 2009 koskevat 425 miljoonan euron suuruiset korvaukset oli maksettu kyseisille maanviljelijöille, myös nämä korvaukset oli katsottu asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f alakohdassa tarkoitetuksi sääntöjenvastaiseksi tueksi, joka oli kirjattu viitenumerolla NN 39/09.
(5)
Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin 20 päivänä maaliskuuta 2010Euroopan unionin virallisessa lehdessä (4). Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa kyseisistä toimenpiteistä. Komissio vastaanotti kolmansilta huomautuksia, jotka lähetettiin Kreikan viranomaisille 6 päivänä toukokuuta 2010. Kreikan viranomaiset lähettivät 21 päivänä heinäkuuta 2010 huomautuksensa kolmansien esittämistä kommenteista.
(6)
Kreikan viranomaiset toimittivat kyseisistä tuista lisätietoja 4 päivänä kesäkuuta 2010, 10 päivänä syyskuuta 2010 ja 14 päivänä syyskuuta 2010. Komissio pyysi lisätietoja 17 päivänä marraskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Kreikan viranomaiset vastasivat pyyntöön 9 päivänä maaliskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä.
(7)
Kreikan viranomaisten pyynnöstä järjestettiin 31 päivänä maaliskuuta 2011 kahdenvälinen kokous komission yksiköiden kanssa. Kokouksen jälkeen Kreikan viranomaiset lähettivät lisätietoja 11 päivänä toukokuuta 2011 ja 12 päivänä heinäkuuta 2011. Kreikan viranomaisten pyynnöstä järjestettiin 11 päivänä marraskuuta 2011 toinen kahdenvälinen kokous komission yksiköiden kanssa.
II KUVAUS
(8)
Kreikan maatalousvakuutuslaitoksen organisaatiosta ja toiminnasta sekä muista määräyksistä annetulla lailla nro 1790/1988 (5), jäljempänä ’laki 1790/1988’, perustettiin ”Kreikan maatalouden vakuutusjärjestelmästä vastaava virasto” -niminen laitos (ELGA). ELGA on yksityisoikeudellinen oikeushenkilö, joka on kokonaan valtion omistuksessa. Edellä mainitun lain 12 §:n mukaisesti se on maatalousministeriön valvonnassa. ELGA hallinnoi budjettikohtia, jotka on kirjattu sen talousarvioon sen hallintoneuvoston päätösten mukaisesti. Hallintoneuvoston jäsenet nimitetään maatalousministeriön päätöksellä. ELGA:n tehtävänä on muun muassa maatilojen kasvin- ja kotieläintuotannon sekä kasvi- ja eläinkannan vakuuttaminen luonnonuhkista johtuvien vahinkojen varalta.
(9)
Lain 1790/1988 3 a §:n (6) mukaisesti ELGA:n vakuutusjärjestelmä on pakollinen ja kattaa luonnonuhat, erityisesti tulvista, myrskyistä, hallasta ja liiallisesta kylmyydestä, lumesta, raekuuroista, kuumuudesta ja auringon säteilystä, rankkasateista tai vuodenaikaan nähden odottamattomista sateista, kuivuudesta, kasviviljelmien entomologisista ja kasvitaudeista, eläintaudeista, ukkosen aiheuttamista tulipaloista, maanjäristyksistä sekä meren aiheuttamista uhista aiheutuneet vahingot, villieläinten kasvintuotannolle aiheuttamat vahingot sekä eräät nautakarjan, lampaiden ja vuohien taudit.
(10)
Lain 1790/1988 5 a §:n (7) mukaan maataloustuotteiden tuottajien, jotka kuuluvat johdanto-osan 9 kappaleessa kuvaillun vakuutusjärjestelmän piiriin, on maksettava ELGA:lle erityinen vakuutusmaksu. Kyse on lainsäätäjän asettamasta maksusta, joka kohdistuu kotimaisten maataloustuotteiden myyntiin ja ostoihin ja josta saatavat tulot ohjataan ELGA:lle, jonka tehtävänä on ehkäistä ja korvata luonnonuhkien maatiloille aiheuttamia vahinkoja.
(11)
Lain 1790/1988 5 a §:n mukaisesti kasviperäisten tuotteiden erityinen vakuutusmaksu on 3 prosenttia ja eläinperäisten tuotteiden 0,5 prosenttia (8). Toimivaltaiset ministerit vahvistavat nämä maksuprosentit ELGA:n maatalousministerille tekemän ehdotuksen perusteella. ELGA:n erityisestä vakuutusmaksusta saamat tulot, jotka veroviranomaiset perivät, sisältyvät valtion talousarvioon valtion tuloina ja ne kirjataan erityisen tulo-otsakkeen alle. Kyseiset tulot maksetaan ELGA:lle myöntämällä maatalousministeriön (nykyinen maaseudun kehittämisestä ja elintarvikkeista vastaava ministeriö) talousarviosta vuosittain tulojen suuruinen määräraha kyseiselle ministeriölle tehdyn ehdotuksen perusteella. ELGA ei vaikuta muulla tavoin maksun määrään tai korvausten suuruuteen.
(12)
ELGA:n vakuutus kattaa luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt, jotka ovat maatalous-, karjatalous-, siipikarja-, mehiläis-, kalastus-, vesiviljely-yritysten tai vastaavien yritysten omistajia tai tätä liiketoimintaa harjoittavia yrittäjiä. ELGA:n tulot tulevat erityisestä vakuutusmaksusta kertyvistä tuloista. Lisäksi ELGA:n toimivalta kattaa lain nro 3147/2003 mukaisesti myös tukien maksaminen suunnitteluohjelmista äärimmäisissä tapauksissa, jotka liittyvät korvausten maksamiseen luonnonmullistusten, poikkeuksellisten tapahtumien tai tiettyjen epäsuotuisten sääolojen kasvikunnalle ja käyttöomaisuudelle aiheuttamista vahingoista. Tuet rahoitetaan valtion varoin tai lainavaroin. Ohjelmat koskevat komission päätöksillä hyväksyttäviä valtiontukia.
(13)
Talousministerin ja maaseudun kehittämisestä vastaavan ministerin 30 päivänä tammikuuta 2009 antamalla päätöksellä nro 262037, jäljempänä ’ministeriöiden yhteinen päätös’, vahvistettiin 425 miljoonan euron suuruisten korvausten maksaminen poikkeuksellisesti vuonna 2008 aiheutuneista vahingoista. Ministeriöiden välisen määräyksen mukaan ELGA maksaisi kyseiset korvaukset tiettyjen määräyksessä mainittujen kasviviljelmien tuotannon vähennyttyä viljelykaudella 2008 epäsuotuisten sääolojen kuten kuivuuden, kuumuuden, sateiden sekä entomologisten tautien ja kasvitautien vuoksi. Vahinkoja aiheutui manteli-, kirsikka- ja aprikoosipuuviljelmillä, tiettyjen persikkapuulajikkeiden viljelmillä, luumu-, päärynä- ja omenapuuviljelmillä, parsaviljelmillä, itämaisen tupakan viljelmillä sekä peruna-, puuvilla-, oliivi- ja viljaviljelmillä.
(14)
Kreikan viranomaisten antamien tietojen mukaan korvaustason määrityksessä on otettu tuotannon supistumisen lisäksi myös tiettyjen viljelmien (viljat ja puuvilla) tuotannon laadun heikkeneminen. Tuotannon supistuminen tai heikentynyt laatu johtuivat sääilmiöiden ja kasvitautien yhteisvaikutuksista, jotka aiheutuivat kyseisillä viljelmillä vuoden aikana vallinneista huonoista sääoloista.
(15)
Maksaakseen kyseiset korvaukset ELGA otti 425 000 000 euron suuruisen pankkilainan. Laina maksetaan takaisin kymmenen vuoden aikana (2010-2019). Kolmen ensimmäisen vuoden aikana (2010-2012) lainasta peritään korkoja ja Kreikan valtion veroa, joiden määrä on 28 513 250 euroa vuodessa, ja seitsemän seuraavan vuoden aikana (2013-2019) korkoja, lyhennyksiä ja Kreikan valtion veroa, joiden määrä on 89 227 536 euroa vuonna 2013, 85 087 786 euroa vuonna 2014, 81 025 536 euroa vuonna 2015, 76 963 286 euroa vuonna 2016, 72 901 036 euroa vuonna 2017, 68 838 786 euroa vuonna 2018 ja 64 776 536 euroa vuonna 2019. ELGA otti lainan Kreikan valtion myöntämän takauksen turvin.
(16)
Kreikan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan ELGA maksoi vuonna 2008 vakuutuksen kattamista vahingoista 386 986 648 euron suuruiset korvaukset. Tämä summa katettiin 88 353 000 euron suuruisilla vakuutusmaksuilla ja 444 miljoonan euron suuruisella lainalla.
(17)
ELGA otti 444 miljoonan euron suuruisen pankkilainan Kreikan lain nro 3074/2002 13 §:n ja lain nro 3147/2003 28 §:n 17 momentin nojalla. Laina maksetaan takaisin kymmenen vuoden aikana (2009-2018). Kolmen ensimmäisen vuoden aikana (2009-2011) lainasta peritään korkoja ja Kreikan valtion veroa, joiden määrä on 23 709 600 euroa vuodessa, ja seitsemän seuraavan vuoden aikana (2012-2018) korkoja, lyhennyksiä ja Kreikan valtion veroa, joiden määrä on 87 138 171 euroa vuonna 2012, 83 789 143 euroa vuonna 2013, 80 395 714 euroa vuonna 2014, 77 002 286 euroa vuonna 2015, 73 608 857 euroa vuonna 2016, 70 215 429 euroa vuonna 2017 ja 66 822 000 euroa vuonna 2018. ELGA otti lainan Kreikan valtion myöntämän takauksen turvin.
(18)
Toisesta 145 366 352 euron suuruisesta lainaosuudesta myönnettiin valtiontukia, jotka oli hyväksytty komission päätöksillä maksettaviksi suunnitteluohjelmista vuosien 2006 ja 2007 tulipalojen aiheuttamissa äärimmäisissä tapauksissa. Tämä päätös ei koske kyseisestä osaa ELGA:n tuloista.
III KOMISSION ESITTÄMÄT EPÄILYT TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN YHTEYDESSÄ
1. SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea koskevat epäilyt
(19)
Valtion varoista myönnetyt toimenpiteet: Komissio katsoi, että tämä edellytys täyttyi tässä tapauksessa, koska Kreikan kansallisessa lainsäädännössä (ks. johdanto-osan 11 kappale) säädetään selkeästi, että ELGA:n suorittamat korvaukset rahoitetaan valtion varoista ja että ne ovat valtion korvauksia.
(20)
Ennen menettelyn aloittamista toimitetuissa lisätiedoissa Kreikan viranomaiset ilmoittivat, että ne aikoivat korottaa erityisen vakuutusmaksun prosenttiosuutta ELGA:n tulojen kasvattamiseksi. ELGA:n tulojen kasvusta annettujen tietojen perusteella ei kuitenkaan voitu tässä menettelyvaiheessa päätellä selkeästi, että tulojen kasvu riittäisi kyseisten lainojen takaisinmaksuun ja tuottajille kyseisinä vuosina maksettavien korvausten maksuun. Sen vuoksi ei voitu sulkea pois mahdollisuutta, että kyseiset toimenpiteet rahoitettaisiin myös muista ELGA:n käytettävissä olevista valtion varoista.
(21)
Toimenpiteet vaikuttavat kauppaan ja vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua: Korvaukset, jotka ELGA maksoin vuonna 2008 pakollisesta vakuutusjärjestelmästä, koskivat useita kreikkalaisia kasvi- ja eläinperäisiä tuotteita ja vuonna 2009 maksetut korvaukset useita kasviviljelmiä (katso johdanto-osan 13 kappale). Sen vuoksi komissio totesi menettelyn aloittamisen yhteydessä, että kyseiset korvaukset suosivat paikallisia tuottajia verrattuna unionin muihin tuottajiin, jotka eivät saa samanlaista tukea. Maatalousalalla käydään kilpailua unionin tasolla, ja sen vuoksi kaikki jossakin jäsenvaltiossa tuotannon hyväksi toteutetut toimenpiteet vaikuttavat siihen. Sen vuoksi kyseiset korvaukset voivat vääristää kilpailua sisämarkkinoilla ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(22)
Joitakin yrityksiä tai tuotannonaloja suosivat toimenpiteet: Pohdittaessa kysymystä siitä, antoivatko maksut, jotka ELGA suoritti luonnonuhkia koskevasta pakollisesta vakuutusjärjestelmästä, valikoivan edun, komissio katsoo tässä vaiheessa, että toimenpiteen valikoivuus johtuu siitä, että ELGA:n maksamat korvaukset oli rajattu tiettyihin maataloustuotantoihin.
Komission näkemyksen mukaan voitaisiin katsoa, että maatalousalan erityispiirteet ja sen erityisen suuri riippuvuus tietyistä sääoloista sekä sen haavoittuvuus Kreikan luonnonuhkiin nähden aiheuttavat sen, että Kreikalla on välttämättä oltava valtiollinen järjestelmä, joka turvaa korvausten vähimmäistason yhteisvastuun periaatteen perusteella. Siltä osin kuin ELGA:n pakollisesta vakuutusjärjestelmästä maksamat korvaukset rahoitetaan erityisistä vakuutusmaksuista kertyvillä tuloilla, komissio on katsonut, etteivät ne aiheuta tuensaajille perusteetonta etua.
Tällainen järjestelmän logiikkaan ja luonteeseen pohjautuva perustelu ei kuitenkaan voi kattaa Kreikan valtion lisärahoitustukea kyseisen järjestelmän osalta (pakollisista vakuutusmaksuista kertyvien tulojen lisäksi). Komissiolla ei ollut tutkintamenettelyn aloittamisen aikaan riittävää näyttöä siitä, että tilanne oli tämä. Komissio epäili erityisesti sitä, oliko kyseiset toimenpiteet rahoitettu ilman valtion lisätukea.
(23)
Näistä syistä komissio oli päätellyt menettelyn aloittamisen aikaan, ettei voitu sulkea pois mahdollisuutta, että ELGA:n vuosina 2008 ja 2009 pakollisesta vakuutusjärjestelmästä maksamat korvaukset kuuluvat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan ja ovat valtiontukia.
2. Toimenpiteiden katsominen sääntöjenvastaisiksi tuiksi
(24)
Komissio on katsonut, että koska tuet on myönnetty ja maksettu ilmoittamatta siitä ennakolta, kyse on asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f alakohdassa tarkoitetuista sääntöjenvastaisista tuista.
3. Alustava arviointi tukien soveltuvuudesta sisämarkkinoille
(25)
Koska Kreikan viranomaiset olivat katsoneet, etteivät kyseiset toimenpiteet ole valtiontukia, komissiolla ei ollut käytettävissään menettelyn aloittamisen aikaan tietoja, jotka se olisi tarvinnut voidakseen arvioida, olivatko tuet niiden myöntämisen aikaan eli vuosina 2008 ja 2009 sovellettavien säännösten ja määräysten mukaisia. Tässä tapauksessa on kyse maa- ja metsätalousalan valtiontukea koskevista suuntaviivoista vuosiksi 2007-2013 (9), jäljempänä ’suuntaviivat’, ja erityisesti niiden V.B luvusta, jossa tarkastellaan maataloustuotannolle tai maatalouden tuotantovälineille aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseksi myönnettäviä tukia.
(26)
Toimitettujen tietojen perusteella näyttää siltä, että suurimmalle osalle kyseisistä viljelmistä tarkoitetuilla korvauksilla kompensoitiin vahinkoja, jotka ylittivät 30 prosentin vähimmäiskynnysarvon, kun otetaan huomioon tuotannon supistukset tai tiettyjen tuotantojen laadun heikkeneminen kyseisen vuoden aikana. Tämä johtui useammasta kuin yhdestä epäsuotuisasta sääilmiöstä ja joidenkin viljelmien tapauksessa myös kasvitaudeista. Kreikan viranomaisten toimittamissa tiedoissa ei mainittu kyseisten korvausten laskentaperustetta.
(27)
Komissio epäili sen vuoksi, voitiinko tuet katsoa suuntaviivojen V.B luvun mukaisiksi.
IV KOLMANSIEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
(28)
Huomautuksia esittäneet asianomaiset osapuolet ovat Comité Européen de Liaison des Commerces Agricoles et Agro-Alimentaires, jäljempänä ”CELCAA”, Comité du Commerce des céréales, aliments du bétail, oléagineux, huile d’olive, huiles et graisses et agrofournitures, jäljempänä ”COCERAL”, ja eräs asianomainen kolmas, joka on pyytänyt henkilöllisyytensä luottamuksellista käsittelyä.
(29)
Riippumattomien kauppiaiden (kolmas asianomainen) sekä riippumattomien kauppiaiden etuja suojelevien CELCAA:n ja COCERALin tapauksessa asianomaiset osapuolet katsovat, että maanviljelijöille alun perin myönnetyt tuet päätyivät käytännössä maatalousosuuskunnille ja niiden yhteenliittymille, jotka huolehtivat yksinoikeudella maataloustuotteiden käsittelystä ja kilpailevat sen vuoksi riippumattomien kauppiaiden kanssa.
(30)
Asianomaisten mukaan Kreikka ei ole esittänyt näyttöä, joka osoittaisi, että kyseiset korvaukset on myönnetty huonojen sääolojen aiheuttamien menetysten kattamiseksi. Kreikan viranomaiset eivät ole esittäneet analyyttista kuvausta kyseisten sääolojen luonteesta suuntaviivoissa edellytettävien asianmukaisten säätietojen tueksi.
(31)
Asianomaisten näkemyksen mukaan Kreikan viranomaiset eivät olleet täsmentäneet korvausten laskennassa käytettyä menetelmää eivätkä aiheutuneen menetyksen vähimmäiskynnysarvoa. Korvaukset rajattiin lisäksi tiettyihin maataloustuotteisiin, vaikka myös korvausten ulkopuolelle jääneiden tuotteiden tuottajat olisivat kärsineet menetyksiä tuotannoissaan.
(32)
Asianomaiset katsoivat myös, että korvausten myöntäminen oli vaikuttanut lopputuotteiden hinnanmuodostukseen korvausten piiriin kuuluneiden tuotteiden hintojen alenemisen vuoksi. Nämä tuet ovat sen vuoksi antaneet kyseisille tuottajille taloudellisen edun mahdollistamalla sen, että tuottajat ovat voineet pitää kaupan kilpailua vääristävin edellytyksin niitä osia tuotannoistaan, joihin epäsuotuisat sääolot eivät vaikuttaneet. Lisäksi (esimerkiksi kauppiaiden, jauho- ja rehumyllyjen, siipikarjan- ja siankasvattajien) yksityiset markkinointiedustajat joutuivat noudattamaan maatalousosuuskuntien ja niiden yhteenliittymien sanelemaa hinnoittelupolitiikkaa, mikä merkitsi asianomaisten osuuskuntien pääsyä monopoliasemaan.
(33)
Lisäksi suojan, jonka ELGA tarjoaa maatalousalaan kohdistuville riskeille, olisi noudatettava suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. Asianomaisten osapuolten näkemyksen mukaan on mahdotonta hyväksyä sitä, että korvaukset, jotka ELGA maksoi vuonna 2008, olivat kolminkertaiset ja vuonna 2009 nelinkertaiset verrattuna kyseisinä vuosina maksettujen vakuutusmaksujen kokonaismääriin.
(34)
Asianomaisten osapuolten mukaan vuodeksi 2009 otetulla uudella lainalla ELGA ”kiinnitti” liian suuren osan tuloista, jotka se saa kymmenen seuraavan vuoden aikana, koska se joutui jo tuolloin maksamaan takaisin lainaa, jonka se oli ottanut vuodeksi 2008 ja jota varten se oli ”kiinnittänyt” ennakkoon seuraavien vuosien vakuutusmaksut. Asianomaiset osapuolet ottivat esille myös kaksi lisälainaa, jotka ELGA oli ottanut vuonna 2009. Nämä olivat 350 miljoonan euron suuruinen laina, jonka ELGA otti Piraeus-pankilta, ja 112 miljoonan euron suuruinen laina, jonka ELGA otti Kreikan maatalouspankilta ja Kreikan keskuspankilta.
(35)
Asianomaiset osapuolet katsoivat myös, että 444 ja 415 miljoonan euron suuruiset lainat olivat lisävaroja verrattuna vakuutusmaksuihin, jotka on lain nojalla maksettava Kreikan valtion myöntämän takauksen turvin otettujen lainojen muodossa. Kyseiset lainat olisi sen vuoksi katsottava valtion varoiksi.
V KREIKAN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
1. Vuosina 2008 ja 2009 myönnettyjä korvauksia koskevat yleishuomautukset
(36)
Kreikan viranomaisten mukaan korvaukset, jotka ELGA maksoi vuosina 2008 ja 2009, eivät ole valtiontukia.
Kyseinen vakuutusjärjestelmä rahoitetaan maanviljelijöiden maksamilla pakollisilla erityismaksuilla. Koska tässä vakuutusjärjestelmässä noudatetaan yhteisvastuuperiaatetta, pakollisia erityismaksuja ei välttämättä ole suhteutettava vakuutettuun riskiin, eikä suoritettujen etuuksien määrää ole välttämättä suhteutettava vakuutetun tuloihin (10). Tämän vuoksi kyse on Kreikan viranomaisten mukaan todellisista korvauksista, jotka maksettiin epäsuotuisien sääolojen maataloustuotannolle aiheuttamien vahinkojen kompensoimiseksi ELGA:n maksamia maatalousvakuutuksia koskevan Kreikan lainsäädännön mukaisesti.
Kreikan viranomaisten mukaan ELGA pystyy lisäksi maksamaan pakollisen vakuutusjärjestelmän yhteydessä otetut taloudelliset velvoitteet määräaikaan mennessä. ELGA:n maksukykyä vahvistetaan panemalla täytäntöön maataloustoiminnan suoja- ja vakuutusjärjestelmää koskeva uusi laki nro 3877/2010, jossa säädetään ELGA:n hyväksi käyttöön otettavista lisärahoituslähteistä. Kyseisellä lailla korotetaan useimmissa tapauksissa erityistä vakuutusmaksua (kasvintuotannolle aiheutuneiden vahinkojen osalta 3 prosentista 4 prosenttiin ja kotieläintuotannon vahinkojen osalta 0,50 prosentista 0,75 prosenttiin). Lisäksi siinä säädetään vapaavalinnaisesta vakuutuksesta menetyksille, joita pakollinen vakuutus ei kata, ja yleisvakuutuksesta, joka sivutoimisina maanviljelijöinä toimivien luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden, joiden toimista valtaosa kuuluu sivutoimisille maanviljelijöille, on maksettava ELGA:lle.
(37)
Vaikka korvaukset katsottaisiinkin valtiontuiksi, Kreikan viranomaiset pitävät niitä perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja suuntaviivojen mukaisina. Kreikan viranomaiset ovat antaneet komission yksiköille yksityiskohtaiset tiedot kaikista tuista, jotka ELGA on myöntänyt vuosina 2008 ja 2009, ilmoittaen asianomaisen maanviljelijän nimen, verotunnisteen, alueen, jolla kasvulohko sijaitsee, viljelytyypin, viljelyn mittayksikön ja käytettyjen yksikköjen määrän, tuen määrän ja myöntämispäivän, vahingon kuvauksen ja sen vaikutuksen suhteessa tavanomaiseen tuotantoon.
(38)
Kreikan viranomaisten mukaan korvaukset, jotka maksettiin vuosina 2008 ja 2009 vahingoista, jotka tuhosivat yli 30 prosenttia tavanomaisesta kasvituotannosta, täyttävät kaikki suuntaviivojen 124-130 kohdassa sekä perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta maataloustuotteiden tuottamisen alalla toimiviin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin sekä asetuksen (EY) N:o 70/2001 muuttamisesta 15 päivänä joulukuuta 2006 annetun komission poikkeusasetuksen (EY) N:o 1857/2006, jäljempänä ’poikkeusasetus’ (11), 11 artiklassa vahvistetut edellytykset.
(39)
Kreikan viranomaisten näkemyksen mukaan kyseiset tuet maksettiin asianomaisille tuottajille tai tuottajajärjestöille, joihin tuottajat kuuluvat, suuntaviivojen ja edellä mainitun poikkeusasetuksen mukaisesti. Kreikan viranomaiset vahvistivat erityisesti seuraavat seikat:
a)
tukien määrä ei ylittänyt yhdessäkään tapauksessa tuottajille tosiasiallisesti aiheutuneiden menetysten määrää;
b)
Kreikan viranomaiset vahvistivat, että tuki-intensiteetit noudattivat poikkeusasetuksen 11 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä, koska ELGA ei maksanut yhtään korvausta, jonka määrä olisi ollut enemmän kuin 74,8 prosenttia kyseisen tuotteen myyntitulojen alenemisesta epäsuotuisien sääolojen vuoksi;
c)
tukikelpoisten menetysten enimmäismäärästä vähennettiin mahdolliset vakuutuskorvauksina saadut määrät ja kustannukset, jotka eivät johtuneet epäsuotuisista sääoloista;
d)
menetykset laskettiin yksittäisen maatilan tasolla;
e)
kyseiset tuet myönnettiin kolmen vuoden kuluessa ja maksettiin neljän vuoden kuluessa menetyksestä poikkeusasetuksen 11 artiklan 10 kohdassa vahvistettujen määräaikojen mukaan; ja
f)
kyseiset tuet eivät kasautuneet muiden valtiontukien eivätkä jäsenvaltioiden tai unionin samoista tukikelpoisista kustannuksista maksamien rahoitusosuuksien kanssa. Kyseiset tuottajat eivät olleet saaneet tukia saman menetyksen kompensoimiseksi useamman kuin yhden säädöksen perusteella. Tästä seuraa, että tuet oli myönnetty joko suuntaviivojen tai poikkeusasetuksen mukaisesti taikka Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen maataloustuotteiden tuotannon alalla 20 päivänä joulukuuta 2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1535/2007 (12), jäljempänä’vähämerkityksistä tukea koskevat asetus’, tai 22 päivänä tammikuuta 2009 annetun tiedonannon ”Tilapäiset yhteisön puitteet valtiontukitoimenpiteille rahoituksen saatavuuden turvaamiseksi tämänhetkisessä finanssi- ja talouskriisissä” (13), jäljempänä ’tilapäisiä yhteisön puitteita koskeva tiedonanto’, mukaisesti.
(40)
Tavanomaisen tuotannon laskentaperusteen osalta Kreikan viranomaiset esittivät käytettyä perustetta koskevia tietoja ja vahvistivat, että se noudattaa suuntaviivojen 128 kohtaa, jonka mukaan vaihtoehtoisten laskentaperusteiden on oltava edustavia eivätkä ne saa perustua epätavallisen suuriin satoihin. Agronomit arvioivat epäsuotuisista sääoloista johtuvat menetykset yksittäisen maatilan tasolla paikan päällä tehtyjen arviointien perusteella, kuten ELGA:n vakuutusta koskevassa asetuksessa säädetään. Paikan päällä tehtävässä tarkastuksessa arvioinnin suorittava agronomi mittaa kasvulohkon pinta-alan asianmukaisin välinein (mittanauha, lohkojen tunnistekartat ja GPS), ja metsäpalstoilla laskee puiden lukumäärän. Sen jälkeen agronomi arvioi lohkon oletetun tuotannon ottamalla huomioon käytetyt viljelytekniikat (erityisesti istutustiheyden, puunkasvatuksessa käytettävän leikkaamisjärjestelmän, muovikalvojen käyttöön perustuvan varhaisviljelyn, kastelujärjestelmän), viljellyt kasvilajikkeet, yksivuotisten viljelmien tapauksessa aiemman viljelmän, viljelyksellisen torjunnan (erityisesti lannoituksen ja tuholaistorjunnan), maaperän tuottavuuden ja tuotantovuoteen mahdollisesti liittyvät erityispiirteet (kuten kuivuus ja ongelmat hedelmän kehittymisessä sikiäimestä). Lopuksi arvioidaan lohkon oletetun tuotannon vahinko-osuus. Vahinko-osuus määritetään lohkon eri osista otettujen näytteiden perusteella ottaen huomioon oletetun tuotannon määrällinen menetys, vahingon aiheuttama laadun heikentyminen ja vahingon tapahtumista seurannut viljelyksellinen torjunta (kuten ylimääräinen kasvinsuojelu, ylimääräinen kitkentä ja vaurioituneiden hedelmien hylkääminen).
2. Vuonna 2008 myönnettyjä korvauksia koskevat erityishuomautukset
(41)
ELGA:n vuonna 2008 maksamista 386 986 648 euron suuruisista tuista 373 257 465,71 euron suuruiset korvaukset maksettiin tuottajille epäsuotuisien sääolojen niiden kasvintuotannolle aiheuttamien menetysten kompensoimiseksi. ELGA sovelsi kyseisiin tukiin kasvintuotannon vakuutusasetuksen 6 §:ää, jossa säädetään korvauksista, joita maksetaan maataloustuotteiden tuottajille ELGA:n vakuutusjärjestelmän perustamisesta annetussa kansallisessa laissa 1790/1988 tarkoitettujen epäsuotuisien sääolojen aiheuttamien menetysten kompensoimiseksi.
(42)
Kreikka toimitti kyseisien tukien osalta viljelykaudella 2007-2008 todettuja epäsuotuisia sääoloja koskevat säätiedot. Viranomaiset ovat tunnustaneet virallisesti mainitut epäsuotuisat sääilmiöt. Kyse on erityisesti koko maassa vuoden 2007 kesäkuun lopussa ja heinäkuussa todetusta hellejaksosta, monilla alueilla lokakuussa 2007 todetuista rankkasateista ja Kreetalla samassa kuussa todetuista kuivista ja kuumista katabaattisista tuulista, Manner-Kreikan luoteis- ja keskiosissa elokuussa 2008 todetuista myrskyistä ja raekuuroista sekä Magnesiassa, Viotiassa, Itä-Attikassa sekä Euboian ja Kreetan saarilla saman vuoden elokuun lopussa havaituista myrskyistä.
Kyseiset korvaukset myönnettiin erityisesti vahingoista, jotka ylittivät seuraavat osuudet tavanomaisesta tuotannosta (14):
Vahingon vähimmäisosuus tavanomaisesta tuotannosta (%)
Korvausten kokonaismäärä
(euroa)
Menetyksiä kärsineiden kasvulohkojen lukumäärä
%-osuus korvausten kokonaismäärästä
20-29
26 063 999,19
101 162
6,98
30-100
347 193 466,52
565 244
93,02
Yhteensä
373 257 465,71
666 406
100
Lisäksi ELGA myönsi 2 472 785,97 euron suuruiset lisäkorvaukset tuottajille, jotka olivat kärsineet samalla viljelykaudella 2007-2008 epäsuotuisista sääoloista johtuneita toistuvia menetyksiä samassa kasvituotannossa. Niiden tapausten osuus korvausten kokonaismäärästä, joissa vahinkojen osuus tavanomaisesta tuotannosta oli 20-30 prosenttia, oli 6,98 prosenttia ja niiden tapausten osuus korvausten kokonaismäärästä, joissa vahingot olivat tuhonneet yli 30 prosenttia tavanomaisesta tuotannosta, oli 93,02 prosenttia.
(43)
ELGA:n maanviljelijöille vuonna 2008 maksamiin tukiin kuuluivat myös seuraavat tuet:
a)
7 338 119,74 euron suuruiset tuet eläinkannan menetyksistä. Näistä tappioista 1 860 279,67 euron osuus vastasi epäsuotuisista sääoloista johtuneita menetyksiä eläinkannassa, 3 188 825,78 euron osuus eläintaudeista johtuneita menetyksiä ja 2 289 014,29 euron osuus muista vahingoista (kuten villieläinten, karhujen, susien ja kulkukoirien hyökkäyksistä) johtuneita menetyksiä. Kreikan viranomaiset katsovat nämä tuet todellisiksi pakollisesta vakuutusjärjestelmästä maksetuiksi korvauksiksi, jotka eivät ole perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtiontukia;
b)
114 374,86 euron suuruiset tuet karhujen aiheuttamista kasvituotannon menetyksistä. Nämä tuet myönnetään yhteisön Life-ohjelmasta ruskeakarhun suojelemiseksi Kreikassa. Tuki-intensiteetti oli 100 prosenttia; ja
c)
3 803 901,72 euron suuruiset tuet toimiin, jotka toteutettiin kasvituotannon ja eläinkannan menetyksiä koskevissa arviointiraporteissa tehtyjen virheiden korjaamiseksi. Kyseiset virheet havaittiin sen jälkeen, kun tuet oli maksettu maanviljelijöille. Ne olivat ELGA:n velkoja kyseisille tuensaajille.
3. Vuonna 2009 myönnettyjä korvauksia koskevat erityishuomautukset
(44)
Tammikuun 30 päivänä 2009 tehdyn ministeriöiden välisen päätöksen perusteella vuonna 2009 maksettuihin 415 019 452 euron suuruisiin korvauksiin liittyvät tuotteet, vahingot aiheuttaneet sääolot ja vahinkojen kuvaukset esitetään seuraavassa taulukossa:
Maataloustuote
Korvauksen kokonaismäärä
(euroa)
Epäsuotuisat sääolot
Kuvaus vahingosta
1.
Mantelit
Kirsikat
Aprikoosit (Bebekou-lajike)
Omenat
Luumut
Päärynät
56 580 555
(kaikkien tuotteiden osalta)
Korkeat lämpötilat ja hellejaksot
Kuuma ja kuiva talvi
Pitkään jatkunut kuivuus
Äkilliset lämpötilavaihtelut
Korkeat lämpötilat ja hellejakso kesän 2007 aikana vaikuttivat kielteisesti kyseisten tuotteiden tuotantoon ja erityisesti nuppujen muodostumiseen hedelmäviljelmillä. Pitkittynyt kuivuusjakso vuonna 2007 ja äkilliset lämpötilavaihtelut supistivat tuotantoa. Lisäksi kuuma ja kuiva talvi aiheutti sen, että monien puuviljelmien horrosjaksot olivat riittämättömät.
2.
Persikat
10 970 348
Samat sääolot kuin 1 kohdassa
Samat vahingot kuin 1 kohdassa
3.
Parsat
6 751 747
Kuuma ja kuiva talvi
Alhaiset lämpötilat
Vuosien 2007-2008 kuuma ja kuiva talvi vauhditti parsojen kataboliatoimintaa ja johti ravinnevarastojen menetykseen. Nämä olosuhteet saivat aikaan tulevan parsantuotannon äkillisen supistumisen. Alhaiset lämpötilat helmikuussa 2008 hidastivat kasvua ja vaikuttivat siten jo aiemmin supistuneeseen tuotantoon. Kreikan parsasato pienentyi siten entisestään vuonna 2008.
4.
Itämainen tupakka
13 817 834
Korkeat lämpötilat ja hellejakso
Kuivuus
Kesän 2007 korkeat lämpötilat ja hellejakso yhdistettyinä kuivuuteen vaikeuttivat hyönteisten levittämien tartuntojen ja ripsiäisten aiheuttamien virustartuntojen hoitoa ja supistivat tupakkatuotantoa koko maassa.
5.
Perunat
7 220 996
Korkeat lämpötilat
Kesien 2006 ja 2008 korkeat lämpötilat vaikeuttivat entomologisten tautien ja kasvitautien hoitoa perunaviljelmillä monilla Kreikan alueilla.
6.
Puuvilla
109 564 462
Pitkään jatkunut kuivuus
Kuuma kesä
Kylmä syksy
Sateet
Pitkään jatkunut kuivuus tyhjensi vesivarastoja. Kuumaa kesää seurannut kylmä syksy yhdistettynä rankkasateisiin vuoden 2008 syyskuun lopulla pienensi puuvillantuotantoa ja heikensi sen laatua koko maassa.
7.
Oliivit
72 026 112
Kuivuus
Halla
Sateet
Pitkään jatkunut kuivuus, vuoden 2008 helmikuun pakkaset leudon talven jälkeen, korkeat lämpötilat ja rankkasateet oliivipuiden kukintajakson aikana supistivat tuntuvasti oliivituotantoa koko maassa.
8.
Viljat (maissi, vehnä, ohra, kaura, ruis ja riisi)
138 087 394
Sateet
Lämpötilavaihtelut
Sateet ja lämpötilavaihtelut vuoden 2008 kevään ja kesän aikana supistivat viljantuotantoa ja helpottivat kasvitautien kehittymistä. Laadun heikkeneminen johtuu myös välttämättömien ravinteiden (proteiini ja gluteiini) puuttumisesta epäsuotuisien sääolojen vuoksi.
Yhteensä
415 019 448
(45)
Kreikan viranomaisten mukaan 415 019 452 euron suuruisista korvauksista 27 614 905 euron suuruiset tuet, jotka maksettiin 871 tuottajalle, katsotaan perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja suuntaviivojen mukaisesti sisämarkkinoille soveltuviksi valtiontuiksi.
(46)
Loppuosa näistä tuista, eli 387 404 547 euroa, maksettiin 784 408 tuottajalle. Kreikan viranomaisten mukaan kyseiset tuet soveltuvat sisämarkkinoille perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja poikkeusasetuksen nojalla.
Kreikan viranomaisten näkemyksen mukaan kyseiset tuet noudattivat kaikki poikkeusasetuksen 11 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä. Voidaan erityisesti todeta seuraavaa:
a)
tukien bruttointensiteetti oli enintään 80 prosenttia tuotteen myyntitulojen pienenemisestä epäsuotuisien sääolojen vuoksi;
b)
menetykset laskettiin yksittäisen maatilan tasolla;
c)
menetykseen ei laskettu mukaan menoja, jotka eivät toteutuneet epäsuotuisien sääolojen vuoksi, eivätkä tuottajat saaneet korvauksia muilta vakuutusyhteisöiltä;
d)
kyseiset korvaukset maksettiin suoraan maanviljelijöille;
e)
päätös kyseisten tukien myöntämisestä tehtiin kolmen vuoden kuluttua menetyksestä ja tukien maksaminen tapahtui neljän vuoden kuluessa menetyksestä; ja
f)
tavanomaisen tuotannon laskentaperuste on sama kuin edellä johdanto-osan 42 kappaleessa kuvailtu menetelmä, jota sovellettiin vuonna 2008 myönnettyihin tukiin.
(47)
Lisäksi Kreikan viranomaiset katsovat, että vaikka nyt tarkasteltavina olevia tukia ei voitaisi katsoa varsinaisiksi korvauksiksi (ks. johdanto-osan 36 kappale) eikä poikkeusasetuksen mukaisiksi (ks. johdanto-osan 46 kappale), ne olisi katsottava perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon mukaisiksi.
Tukien myöntäminen helpotti asianomaisten maanviljelijöiden rahoituksenhankintaa. Kyseisillä korvauksilla varmistettiin alkutuotannon maksuvalmius Kreikassa. Alkutuotanto on ainoa sektori, johon Kreikan valtio pystyi tukeutumaan talouskriisin ensimmäisten kuukausien aikana Kreikan talouden muita sektoreita uhkaavien riskien välttämiseksi. Tukia ei kuitenkaan myönnetty ilman täsmällisiä perusteita. Niitä myönnettiin yksinomaan maataloustuotteiden tuotantoon liittyvien tosiasiallisten taloudellisten ongelmien tapauksessa. Kyse oli käytännössä ongelmista, joita epäsuotuisat sääolot aiheuttivat maataloustuotannolle (ks. johdanto-osan 44 kappale). Valtaosalle tuista ei ollut vahvistettu intensiteettiä ja kunkin tuottajan ongelmien laajuutta koskevia kynnysarvoja, sillä tarkoituksena oli tukea Kreikan maatilataloutta yleisesti.
(48)
Tiedonannon 7 kohdan a alakohdan mukaisesti komissio soveltaa ilmoittamatta jätettyihin tukiin (15) kyseistä tiedonantoa, jos tuki on myönnetty 17 päivän joulukuuta 2008 jälkeen. Kreikan viranomaiset katsovat sen vuoksi, että kyseisen ilmoituksen 7 kohdan alakohtaa sovelletaan kyseisiin ilmoittamatta jätettyihin tukiin, koska tuet myönnettiin tuottajille 17 päivän joulukuuta 2008 jälkeen.
(49)
Kreikan viranomaiset katsovat nyt tarkasteltavina olevien tukien, jotka otettiin käyttöön tilapäisesti ministeriöiden välisellä määräyksellä, täyttävän kaikki tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon 4.2.2 kohdassa asetetut edellytykset. Voidaan erityisesti todeta seuraavaa:
a)
tuet myönnettiin ohjelman muodossa, koska ne perustuivat edellä mainittuun ministeriöiden väliseen asetukseen;
b)
tuet myönnettiin yrityksille, jotka eivät olleet vaikeuksissa 1 päivänä heinäkuuta 2008 valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen mukaisesti. Kreikan viranomaiset ovat vahvistaneet, että tukia oli myönnetty yksinomaan luonnollisille henkilöille, joista valtaosa oli Kreikan lainsäädännön nojalla vapautettu veroilmoituksen jättämisestä, koska niiden vuositulot olivat alle 12 000 euroa. Kaikilla kyseisiä korvauksia saaneilla tuottajilla oli transaktioita meneillään pankkien kanssa, sillä tuet maksettiin heidän pankkitileilleen. Kreikan viranomaiset vahvistavat, että kyseiset tuottajat olivat maksukykyisiä ja heillä oli mahdollisuus saada riittävästi pankkirahoitusta. Tästä seuraa, että tuottajat eivät olleet vaikeuksissa nyt tarkasteltavina olevien tukien maksuajankohtana;
c)
tukiohjelmaa ei sovellettu kalastusalalla toimiviin yrityksiin;
d)
kyseiset tuet eivät olleet vientitukia eivätkä tukia, joilla suosittaisiin kotimaisia tuotteita tuontituotteiden kustannuksella;
e)
tuet oli myönnetty vuoden 2009 aikana, eli ennen 31 päivää joulukuuta 2010, kuten tilapäiviä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon 4.2.2 kohdan f alakohdassa määrätään; ja
f)
kunkin maanviljelijän saaman tuen määrä vaihteli 7 501 ja 15 000 euron välillä.
(50)
Kuten tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon 4.2.2 kohdan g alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna lokakuussa 2009, määrätään, kunkin maanviljelijän saaman tuen määrä ei saisi nostaa kyseisen maanviljelijän 1 päivästä tammikuuta 200831 päivään joulukuuta 2010 saaman tuen määrää 15 000 euron enimmäismäärän yli. Kreikan viranomaisten mukaan siinä, että ELGA ei saanut kyseisiltä maanviljelijöiltä kirjallisessa tai sähköisessä muodossa olevaa ilmoitusta muista vähämerkityksistä tuista ja tilapäisten yhteisön puitteiden mukaiseen toimenpiteeseen perustuvista tuista, jotka oli saatu kuluvan verovuoden aikana, on kyse pelkästä muodollisuudesta. Sen vuoksi tämän muodollisuuden täyttämättä jättämisen ei pitäisi johtaa päätelmään, ettei tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon 4.2.2 kohdan g alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna lokakuussa 2009, asetettua edellytystä ole noudatettu. Näin on varsinkin siksi, että kuten ELGA:n tietueet osoittavat, Kreikka ei ollut myöntänyt 1 päivän tammikuuta 2008 ja 31 päivän joulukuuta 2010 välisenä aikana maataloustuotteiden alkutuotannon alalla toimiville tuottajille vähämerkityksisiä tukia eikä tilapäisiä yhteisön puitteita koskevaan tiedonantoon perustuvia tukia.
(51)
Kreikan viranomaisten näkemyksen mukaan 387 404 547 euron kokonaismäärästä 75 382 500 euron suuruisten tukien voitiin katsoa kuuluvan vähämerkityksistä tukea koskevan asetuksen soveltamisalaan.
(52)
Kreikan viranomaisten mukaan mainitut 75 382 500 euron suuruiset tuet täyttävät kaikki vähämerkityksistä tukea koskevassa asetuksessa (EY) N:o 1535/2007 vahvistetut edellytykset. Voidaan erityisesti todeta seuraavaa:
a)
asetuksen (EY) N:o 1535/2007 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti edellä mainittuja tukia saaneiden maanviljelijöiden saamien korvausten kokonaismäärä oli enintään 7 500 euroa maanviljelijää kohden verovuosien 2008-2010 aikana;
b)
Kreikan maatalousalalla toimiville yrityksille myöntämien vähämerkityksisten tukien kokonaismäärä kolmen verovuoden pituisen ajanjakson aikana oli enintään 75 382 500 euroa, eli se ei ylittänyt Kreikalle asetuksen (EY) N:o 1535/2007 3 artiklan 3 kohdan ja liitteen mukaisesti asetettua enimmäismäärää.
4. Kolmansien huomautuksia koskevat kommentit
(53)
Kreikka katsoo, etteivät asianomaiset osapuolet ole esittäneet näyttöä siitä, että kyseiset korvaukset olisivat vaikuttaneet niiden jäsenten asemaan sisämarkkinoilla.
(54)
Epäsuotuisien sääolojen luonteen kuvauksen puuttumisesta Kreikan viranomaiset korostavat, että kyseisenkaltaista kuvausta ei tarvita korvauksia koskevassa ministeriöiden välisessä päätöksessä, jossa oli sen sijaan osoitettava, että sääolot olivat tosiasiallisesti epäsuotuisat ja että aiheutuneen vahingon osuus tavanomaisesta tuotannosta oli vähintään 30 prosenttia. Lisäksi Kreikka sisällytti komission yksiköille antamiinsa huomautuksiin kyseisiä sääoloja koskevia analyyttisia tietoja, jotka perustuivat asianmukaisiin säätietoihin.
(55)
Huomautuksesta, jonka mukaan Kreikka ei ole täsmentänyt kyseisien korvausten laskennassa käytettyä menetelmää eikä kärsityn menetyksen vähimmäismäärää, Kreikan viranomaiset muistuttavat, että huomautuksissa, jotka ne ovat esittäneet komissiolle, on yksityiskohtaisia tietoja näistä kahdesta seikasta.
(56)
Kreikan viranomaisten mukaan tarkasteltavina olevien korvausten myöntäminen ei ole vaikuttanut loppukuluttajiin, koska kyseisien maataloustuotteiden hintojen aleneminen ei ole alentanut vähittäishintoja. Kreikan viranomaiset esittivät tämän näkökannan tueksi Kreikan lehdistössä julkaistuja artikkeleita, joiden mukaan monien maataloustuotteiden, mukaan lukien tähän tapaukseen liittyvät tuotteet, vähittäishinnat ovat pysyneet korkeina huolimatta siitä, että kyseisien maataloustuotteiden tukkuhinta oli alentunut.
VI TUEN ARVIOINTI
1. Onko kyse perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta?
(57)
Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään, että ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”. Komissio katsoo, että tarkasteltavina olevat toimenpiteet täyttävät mainitut edellytykset.
(58)
Valtion varoista myönnetyt toimenpiteet
Kuten asiassa C-355/00, Freskot AE vastaan Elliniko Dimosio, 22 päivänä maaliskuuta 2003 annettuun tuomioon (16), jäljempänä asia ’Freskot’, perustuvasta oikeuskäytännöstä ilmenee, tämä edellytys täyttyy tarkasteltavana olevassa asiassa, koska kyseisessä kansallisessa lainsäädännössä säädetään selvästi, että ELGA:n suorittamat korvaukset rahoitetaan valtion varoista ja että ne on katsottava suoritetun valtion lukuun yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä (17) tarkoitetussa merkityksessä.
Kuten asiassa Freskot, myös tässä tapauksessa lain 1790/1988 5 a §:stä (ks. myös johdanto-osan 11 kappale) ja muista Kreikan voimassa olevan lainsäädännön säännöksistä seuraa, että ELGA:n erityisestä vakuutusmaksusta saamat tulot, jotka veroviranomaiset perivät, sisältyvät valtion talousarvioon valtion tuloina, ja ne maksetaan ELGA:lle maatalousministeriön (nykyinen maaseudun kehittämisestä ja elintarvikkeista vastaava ministeriö) talousarviosta. Tämän vuoksi se seikka, että kyseiset maksut kirjataan valtion tuloiksi, on riittävä peruste sille, että ELGA:n suorittamat korvaukset maksetaan valtion varoista.
Lisäksi lain 1790/1998 2 §:n (18) mukaisesti ELGA voi maksaa maatalousministeriön päätöksellä tukia tai korvauksia edunsaajille valtion talousarviosta tulevien varojen siirtona tai lainoina, jotka ELGA ottaa Kreikan valtion myöntämän takauksen turvin ja siten, että lainan takaisinmaksua koskeva velvollisuus kuuluu Kreikan valtiolle.
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä seuraa kuitenkin, että valtion suoraan myöntämät edut ja valtion nimeämien tai perustamien julkisten tai yksityisten elinten välityksellä myöntämät edut katsotaan perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi valtion varoiksi (19). Tämän vuoksi kaksi lainaa, jotka ELGA otti vuosina 2008 ja 2009 maksettuja korvauksia varten Kreikan valtion takauksen turvin (ks. johdanto-osan 15 ja 17 kappale), ovat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtion varoja, koska ne ovat osa ELGA:n varoja ja ELGA on yksityisoikeudellinen oikeushenkilö, joka on kokonaan valtion omistuksessa ja maatalousministeriön valvonnassa (ks. myös johdanto-osan 8 kappale).
(59)
Toimenpiteet vaikuttavat kauppaan ja vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua
Komissio toteaa, että kyseiset korvaukset suosivat kotimaisia tuottajia verrattuna yhteisön muihin tuottajiin, jotka eivät saa samaa tukea. Maatalousalalla käydään kilpailua unionin tasolla (20), ja sen vuoksi kaikki jossakin jäsenvaltiossa tuotannon hyväksi toteutetut toimenpiteet vaikuttavat siihen (21). Sen vuoksi kyseiset korvaukset voivat vääristää kilpailua sisämarkkinoilla ja vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(60)
Joitakin yrityksiä tai tuotannonaloja suosivat toimenpiteet
Tuomioistuimen oikeuskäytännön (22) mukaan tukena pidetään toimenpiteitä, jotka eivät ole avustuksia sanan suppeassa merkityksessä mutta jotka eri tavoin alentavat yritysten vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia ja ovat siten sekä luonteeltaan että vaikutuksiltaan avustusten kaltaisia.
Tuomioistuin totesi asiassa Freskot, että perussopimuksen 102 artiklassa tarkoitettu käsite ”yritys” ei koske ELGA:n kaltaista laitosta siltä osin, kuin on kyse tämän toiminnasta, joka perustuu luonnonuhkien varalta olevaan pakolliseen vakuutusjärjestelmään (ks. tuomion 79 ja 88 kohta).
Kyseisellä pakollisella vakuutusjärjestelmällä tavoitellaan pääasiassa sosiaalipoliittista päämäärää, jolla pyritään varmistamaan riittävä vakuutusturva kaikille maatiloille, mukaan lukien maatilat, joiden osalta luonnonuhasta aiheutuvan vahinkotapahtuman todennäköisyys on suurempi (ks. tuomion 66 ja 67 kohta). Kaikista maataloustuotteista peritään samansuuruinen maksu eikä maksun määrä riipu tuottajan tosiasiallisesta riskiprofiilista (yhteisvastuuperiaate). Valtio valvoo ELGA:n toimintaa, ja toimivaltaiset ministerit määrittävät sekä vakuutusmaksun suuruuden tulojen osalta että maksettavien korvausten määrän.
Kuten tuomioistuin totesi 22 päivänä tammikuuta 2002 asiassa C-218/00, Cisal vastaan INAIL, antamassaan tuomiossa (23), se että valtio valvoo ELGA:n vakuutusjärjestelmän olennaisina seikkoina olevien korvausten ja vakuutusmaksujen määrää ja että tällaiselle vakuutusjärjestelmälle luonteenomainen pakollinen kuuluminen järjestelmään on välttämätön järjestelmän rahoitukselliselle tasapainolle ja yhteisvastuuperiaatteen noudattamiselle, ja yhteisvastuuperiaate edellyttää, ettei vakuutetulle maksettuja etuuksia suhteuteta hänen suorittamiinsa vakuutusmaksuihin.
Nyt tarkasteltavana oleva asia eroaa kuitenkin asiaan Cisal vastaan INAIL liittyvistä seikoista siten, että ELGA:n vakuutuskorvausten saajat ovat taloudellista toimintaa harjoittavia yrityksiä. Se, että ELGA ei harjoita itse taloudellista toimintaa, ei sen vuoksi riitä perusteeksi sille, että sen suorittamien maksujen saajien ei katsottaisi olevan perussopimuksessa tarkoitettuja yrityksiä, joita ei katsottaisi potentiaalisiksi valtiontukien saajiksi (ks. asia Freskot, 80 kohta).
Taloudellisesta edusta tuomioistuin toteaa asian Freskot 84 kohdassa yksinomaan, että ”näin ollen on tarkasteltava yhtäältä sitä, olisivatko - ja jos olisivat, missä määrin - kreikkalaiset maatilat ilman pakollisen vakuutusturvan olemassaoloa joutuneet hankkimaan ja tosiasiallisesti voineet hankkia vakuutuksen yksityisiltä vakuutusyhtiöiltä taikka joutuneet ryhtymään ja tosiasiallisesti voineet ryhtyä muihin toimenpiteisiin suojautuakseen riittävällä tavalla luonnonuhkien näille maatiloille aiheuttamien seurausten varalta; ja toisaalta sitä, missä määrin maksu vastaa ELGA:n pakollisen vakuutuksen nojalla suorittamien korvausten todellisia taloudellisia kustannuksia, jos tällaiset kustannukset ylipäätään voidaan laskea”. Tuomion 87 kohdassa tuomioistuin toteaa kuitenkin, että ”yhteisöjen tuomioistuimella ei kuitenkaan ole käytettävissään tarpeellisia tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja vastatakseen esitetyn kysymyksen siihen osaan, joka koskee sitä, onko ELGA:n luonnonuhkien varalta olevan pakollisen vakuutusjärjestelmän nojalla suorittamia korvauksia mahdollisesti pidettävä valtiontukina”. Asian Freskot 87 kohdassa tuomioistuin toteaa kuitenkin, että ”yhteisöjen tuomioistuimella ei kuitenkaan ole käytettävissään tarpeellisia tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja vastatakseen esitetyn kysymyksen siihen osaan, joka koskee sitä, onko ELGA:n luonnonuhkien varalta olevan pakollisen vakuutusjärjestelmän nojalla suorittamia korvauksia mahdollisesti pidettävä valtiontukina”.
(61)
Tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistetaan, ettei toimenpidettä voida jättää katsomatta perustamissopimuksen perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi tueksi yksinomaan sillä perusteella, että toimenpide on luonteeltaan sosiaalinen (24) tai että se rahoitetaan osittain tai kokonaan viranomaisen näille yrityksille määräämillä ja niiltä kantamilla maksuilla (25), koska kyseisessä artiklassa ei erotella valtion interventioita niiden syiden tai tavoitteiden mukaisesti, vaan ne määritellään niiden vaikutusten mukaan (26).
Korvaukset, jotka ELGA maksoi vuonna 2008 pakollisesta vakuutusjärjestelmästä, koskivat tiettyjä kreikkalaisia kasvi- ja eläinperäisiä tuotteita ja vuonna 2009 maksetut korvaukset tiettyjä kasviviljelmiä. Tästä seuraa, että korvaukset, jotka ELGA maksoi paikallisille maataloustuotteiden tuottajille, voivat antaa kyseisille tuottajille valikoivan taloudellisen edun verrattuna unionin muihin tuottajiin, jotka eivät saa samaa tukea.
Lisäksi tapauksissa, joissa luonnononnettomuudesta aiheutuvan vahinkotapahtuman todennäköisyys on suurempi, on aihetta epäillä, voivatko maatilat saada vakuutusturvan yksityiseltä vakuutuksenantajalta vastaavin ehdoin. Komissio katsoo sen vuoksi tässä tilanteessa, että korvaukset, jotka ELGA maksoi kyseisen järjestelmän kautta, antavat edunsaajille valikoivan taloudellisen edun.
(62)
Tuomioistuimen asiassa Freskot antaman tuomion kannalta (ks. tuomion 86 kohta) on kuitenkin aiheellista tarkastella kysymystä siitä, voitaisiinko kyseistä toimenpidettä perustella järjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella. Asianomaisen jäsenvaltion tehtävänä on osoittaa, että toimenpidettä voidaan perustella kyseisen järjestelmän luonteen ja rakenteen nojalla (27). On syytä tutkia, aiheuttavatko maatalousalan erityispiirteet ja sen erityisen suuri riippuvuus tietyistä sääoloja sekä sen haavoittuvuus Kreikan luonnonuhkiin nähden sen, että Kreikalla on välttämättä oltava valtiollinen järjestelmä, joka turvaa korvausten vähimmäistason yhteisvastuun periaatteen perusteella. Toimenpide, jolla poiketaan yleisestä verojärjestelmästä, voi kuitenkin olla perusteltu verojärjestelmän (tai veroluonteisen järjestelmän) luonteen tai rakenteen johdosta, jos kyseessä oleva jäsenvaltio voi osoittaa, että mainittu toimenpide on suora seuraus jäsenvaltion verojärjestelmän perus- tai pääperiaatteista. On erotettava yhtäältä tietylle järjestelmälle asetetut tavoitteet, jotka ovat järjestelmään nähden ulkoisia, ja toisaalta itse verojärjestelmään olennaisena osana kuuluvat mekanismit, jotka ovat tarpeen mainitunlaisten tavoitteiden saavuttamiseksi (28).
Koska on ilmeistä, että ELGA:a ei rahoiteta pelkästään veroluonteisilla maksuilla vaan lisäksi myös valtion suorilla maksuosuuksilla, tuottajien väliseen yhteisvastuuseen pohjautuvaa perustetta ei voida soveltaa, joten järjestelmä on katsottava kokonaisuudessaan valikoivaksi.
Sen vuoksi 386 986 648 euron suuruisia korvauksia, jotka maksettiin tuottajille vuonna 2008, ei rahoitettu suurimmaksi osaksi pakollisilla erityismaksuilla, joiden määrä oli vain 88 353 000 euroa. Tässä tapauksessa vakuutetuille tuottajille suoritettuja maksuja ei voitaisi enää katsoa maksuiksi, jotka rahoitetaan pelkästään vakuutusmaksuista saatavilla tuloilla (29).
(63)
Vuonna 2009 maksetuista 415 019 452 euron suuruisista korvauksista komissio toteaa, että niitä ei rahoitettu pakollisilla erityismaksuilla, joiden määrä oli 57 015 388 euroa vuonna 2009. Kyseisistä korvauksista säädettiin 30 päivänä tammikuuta 2009 annetulla ministeriöiden välisellä asetuksella, jonka mukaan kyse oli kasvituotannon menetyksiä koskevasta poikkeuksellisesta vakuutusturvasta. Ne eivät sisältyneet korvauksiin, jotka ELGA joutui maksamaan tuottajille vuonna 2009 pakollisesta vakuutusjärjestelmästä vahinkojen korjaamiseksi. Tämän vuoksi komissio ei voi hyväksyä Kreikan viranomaisten väitettä, jonka mukaan myös kyseiset korvaukset olisi katsottava varsinaisiksi korvauksiksi.
(64)
Voidakseen maksaa mainitut suuret korvaukset maataloustuotteiden tuottajille ELGA joutui ottamaan kaksi lainaa, jotka maksetaan takaisin kymmenen vuoden aikana (ks. johdanto-osan 16 ja 17 kappale). Niiden tietojen perusteella, jotka Kreikan viranomaiset ovat toimittaneet ELGA:n ottamien kahden lainan vuotuisten korko- ja lyhennyserien kehityksestä, on todettava, ettei ELGA saa tuottajien maksamista erityisistä vakuutusmaksuista tarpeeksi varoja maksaakseen nämä vuotuiset erät kymmenen vuoden aikana. Tämä johtuu erityisesti siitä, että kyseisiä maksuja on käytettävä korvausten maksamiseksi mainittujen vuosien aikana sattuneista vahingoista.
(65)
Kreikan viranomaiset olivat ilmoittaneet toimittamissaan lisätiedoissa, että uusi maataloustoiminnan suoja- ja vakuutusjärjestelmää koskeva laki 3877/2010 hyväksyttiin ELGA:n tulojen kasvattamiseksi.
Komissio katsoo, että kyseinen laki voi edistää ELGA:n toiminnan tulevaa tervehdyttämistä. Vaikka ELGA:n tulot tulevat kasvamaan, siitä ei voida päätellä, että tulojen kasvu olisi riittävä mainittujen lainojen maksamiseksi takaisin ja korvausten myöntämiseksi tuottajille kyseisien vuosien aikana.
Laina, jonka ELGA otti vuodeksi 2009, rasittaa siten liiallisessa määrin tuloja, jotka se saa kymmenen seuraavan vuoden aikana, koska se joutui jo tuolloin maksamaan takaisin lainaa, jonka se oli ottanut vuodeksi 2008 ja jota varten se oli ”kiinnittänyt” ennakkoon seuraavien vuosien vakuutusmaksut. Kuten asianomaiset osapuolet toteavat (ks. johdanto-osan 34 ja 35 kappale), kaksi lisälainaa, jotka ELGA otti myös vuonna 2009, pahentavat väistämättä tätä ongelmaa. Sen vuoksi ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että kyseiset toimenpiteet rahoitettaisiin myös muista ELGA:n käytettävissä olevista valtion varoista.
(66)
Näyttää joka tapauksessa siltä, että eroja, jotka tukiohjelmassa tehtiin vastaavanlaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa olevien yritysten välillä, ei voida perustella kyseisen ohjelman yhteisvastuutavoitteilla, kun tilannetta tarkastellaan luonnonilmiöiden aiheuttamien vahinkojen korvaamista koskevan Kreikan lainsäädännön kannalta. Muilla kuin nyt tarkasteltavan ohjelman kattamilla aloilla toimivat yritykset vastaavat ensiksikin itse samankaltaisista tai vertailukelpoisista riskeistä. Lisäksi on ilmeistä, että ohjelman kattamalla maatalousalalla tietyt tuottajat tulevat aina olemaan muita alttiimpia tietyille riskeille (tuotannon tyypin tai maantieteellisen sijaintipaikkansa vuoksi), mikä aiheuttaa sen, että tukien maksaminen tulee aina painottumaan tiettyihin tuottajaryhmiin muiden tuottajien kustannuksella.
(67)
Näistä syistä komissio päättelee, että korvaukset, jotka ELGA maksoi maataloustuotteiden tuottajille vuosina 2008 ja 2009 pakollisesta vakuutusjärjestelmästä, kuuluvat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan ja ovat valtiontukia.
(68)
Tämän vuoksi on syytä tutkia, onko perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätystä yleisestä periaatteesta, jonka mukaan valtiontuet ovat kiellettyjä, mahdollista myöntää poikkeus.
2. Toimenpiteiden katsominen sääntöjenvastaisiksi tuiksi
(69)
Koska nyt tarkasteltavana olevat tuet on myönnetty ja maksettu ilmoittamatta siitä ennakolta, kyse on asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f alakohdassa tarkoitetusta sääntöjenvastaisesta tuesta.
3. Arviointi tukien soveltuvuudesta sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla
(70)
Perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla sisämarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
(71)
Tämän poikkeuksen soveltaminen edellyttää, että kyseiset tuet noudattavat niiden myöntämisen aikaan - eli vuosina 2008 ja 2009 - sovellettavia säädöksiä. Tässä tapauksessa on kyse maa- ja metsätalousalan valtiontukea koskevista suuntaviivoista vuosiksi 2007-2013 ja erityisesti niiden V.B luvusta, jossa tarkastellaan maataloustuotannolle tai maatalouden tuotantovälineille aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseksi myönnettäviä tukia, varsinkin V.B.3 kohdasta, jossa tarkastellaan tukea viljelijöille myönnettäviin korvauksiin epäsuotuisista sääoloista johtuvien menetysten vuoksi, ja poikkeusasetuksen 11 artiklasta.
On huomattava, että suuntaviivojen V.B.4 lukua, jossa käsitellään eläin- ja kasvitautien torjuntaan tarkoitettua tukea, olisi sovellettava tiettyihin tuotannonaloihin, jotka kuuluivat tuottajille vuonna 2009 myönnettyjen tukien piiriin (itämainen tupakka ja peruna). Koska Kreikan viranomaiset ovat kuitenkin osoittaneet, että näillä tuotannonaloilla ilmenneet taudit johtuivat epäsuotuisista sääoloista (ks. myös johdanto-osan 44 kappale) suuntaviivojen V.B.4 luvun alaviitteen 31 mukaisesti, komissio arvioi tukitoimenpiteet V.B.3 luvun mukaisesti.
(72)
Edellä mainituissa suuntaviivojen kohdissa tarkoitetut olosuhteet, jotka ovat merkityksellisiä tämän asian kannalta, ovat seuraavat:
a)
Suuntaviivojen 125 kohdan mukaiset sääolot, kuten halla, rakeet, jää, sade tai kuivuus, toisin sanoen ilmiöt, jotka aiheuttivat menetyksiä tietyille maataloustuotannon aloille Kreikassa vuosina 2008 ja 2009, voidaan rinnastaa luonnonmullistuksiin, jos vahinkojen taso ylittää tavanomaisen tuotannon tietyn vähimmäismäärän. Rinnastettavissa olevista tapahtumista maksettava korvaus edistää viljelyalan kehitystä, ja se olisi sallittava perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella.
Jotta menetykset olisivat tukikelpoisia, epäsuotuisista sääoloista johtuvien menetysten on oltava vähintään 30 prosenttia tuotannonmenetystä edeltävän kolmivuotiskauden keskimääräisestä tuotannosta tai edeltävään viisivuotiskauteen perustuvasta kolmen vuoden keskiarvosta, josta on poistettu korkeimman ja alhaisimman vuoden arvo. Suuntaviivojen 128 kohdan mukaisesti komissio hyväksyy vaihtoehtoiset tavanomaisen tuotannon laskentaperusteet, esimerkiksi alueelliset viitearvot, jos se katsoo, että ne ovat edustavia eivätkä perustu epätavallisen suuriin satoihin;
b)
Tukitoimenpiteitä koskevien ilmoitusten tukena on oltava asianmukaiset säätiedot. Lisäksi viranomaisten on tunnustettava virallisesti epäsuotuisat sääolot, jotka voidaan rinnastaa luonnonmullistukseen;
c)
Tuen bruttointensiteetti voi olla enintään 80 prosenttia (90 prosenttia epäsuotuisilla alueilla ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (30) 36 artiklan a alakohdan i, ii ja iii alakohdassa tarkoitetuilla alueilla, jotka jäsenvaltiot ovat rajanneet kyseisen asetuksen 50 ja 94 artiklan mukaisesti) kyseisen tuotteen myyntitulojen alenemisesta, joka lasketaan vähentämällä
i)
sinä vuonna, jona epäsuotuisien sääolojen aiheuttama tapahtuma esiintyi, tuotetun tuotteen määrä kerrottuna kyseisen vuoden aikana saadulla keskimääräisellä myyntihinnalla
ii)
edellisen kolmivuotiskauden keskimääräisestä vuosituotannosta (tai edelliseen viisivuotiskauteen perustuvan kolmen vuoden keskimääräisestä tuotannosta, lukuun ottamatta korkeinta ja alinta määrää) kerrottuna saadulla keskimääräisellä myyntihinnalla.
Tällä tavoin saatua tukikelpoista määrää voidaan korottaa muiden sellaisten kustannusten määrällä, jotka ovat aiheutuneet viljelijälle erityisesti siksi, että sato on jäänyt korjaamatta epäsuotuisan tapahtuman vuoksi;
d)
Tukikelpoisten menetysten enimmäismäärästä on vähennettävä mahdolliset vakuutuskorvauksina saadut määrät ja kustannukset, jotka eivät johtuneet epäsuotuisista sääoloista;
e)
Menetykset on laskettava yksittäisen maatilan tasolla, mutta komissio voi hyväksyä keskiarvojen käytön edellyttäen, että ne ovat edustavia eivätkä johda liiallisten korvausten maksamiseen yhdellekään edunsaajalle;
f)
Edunsaajan on aina vastattava osasta kustannuksia (suuntaviivojen 125 kohdan d alakohta);
g)
Ohjelmien toteutus on aloitettava kolmen vuoden kuluessa ja tuet on maksettava neljän vuoden kuluessa menojen tai menetyksen aiheutumisesta.
(73)
Komissio toteaa, että valtaosa 373 257 465,71 euron suuruisista korvauksista, jotka ELGA oli myöntänyt tuottajille epäsuotuisien sääolojen niiden kasvituotannolle aiheuttamien menetysten kompensoimiseksi, eli 347 193 466,52 euron osuus (ks. johdanto-osan 42 kappale), noudattaa johdanto-osan 72 kappaleessa mainittuja suuntaviivojen määräyksiä ja poikkeusasetuksen säännöksiä. Myös 2 472 785,97 euron suuruiset tuet epäsuotuisista sääolosuhteista johtuneiden toistuvien menetysten kompensoimiseksi samassa kasvituotannossa noudattavat pääosin, eli 2 300 185,51 euron osuuden osalta, johdanto-osan 72 kappaleessa mainittuja suuntaviivojen määräyksiä ja poikkeusasetuksen säännöksiä.
(74)
Kuten johdanto-osan 42 kappaleessa oleva taulukko osoittaa, 347 193 466,52 euron suuruiset korvaukset täyttävät erityisesti johdanto-osan 72 kappaleen a alakohdassa mainitun edellytyksen, koska aiheutuneen vahingon osuus tavanomaisesta tuotannosta oli vähintään 30 prosenttia. Toistuvien menetysten kattamiseen myönnetyt2 300 185,51 euron suuruiset tuet, joiden osuus tukien kokonaismäärästä oli 93,02 prosenttia, täyttävät myös johdanto-osan 72 kappaleen a alakohdan mukaisen edellytyksen, koska vahingon osuus tavanomaisesta tuotannosta oli yli 30 prosenttia.
(75)
Kreikan viranomaisten toimittamien tietojen perusteella (ks. johdanto-osan 39 kappale), kyseisten korvausten bruttointensiteetit suhteutettuina tuotteen myyntitulojen alenemiseen noudattavat poikkeusasetuksen 11 artiklassa vahvistettuja enimmäisintensiteettejä (ks. johdanto-osan 72 kappaleen c alakohta). Intensiteettien laskennassa ei kuitenkaan käytetä poikkeusasetuksen 2 artiklan mukaisesti edellisen kolmivuotiskauden keskimääräistä vuosituotantoa (kolmen vuoden keskimääräistä tuotantoa), koska kyseisiin korvauksiin sovellettiin toista tavanomaisen tuotannon laskentaperustetta (ks. johdanto-osan 40 kappaleessa oleva laskentaperusteen kuvaus).
(76)
Suuntaviivojen 128 kohdan mukaisesti komissio voi hyväksyä muut kuin poikkeusasetuksen 2 artiklan 8 alakohdassa säädetyt laskentaperusteet edellyttäen, että ne ovat edustavia eivätkä perustu epätavallisen suuriin satoihin. Analysoituaan tarkasteltavana olevassa asiassa käytetyn laskentaperusteen kuvauksen komissio katsoo, että se noudattaa edellä mainittua suuntaviivojen määräystä, ja tuki-intensiteettien perusteella näyttää siltä, ettei näihin tukiin liity riskiä liian suurten korvausten maksamisesta aiheutuneista menetyksistä
(77)
Komissio toteaa myös, että säätiedot, jotka Kreikka on toimittanut viljelykaudella 2007-2008 ilmenneistä tapahtumista, osoittavat, että kyseisten korvausten myöntäminen oli perustelua silloisten sääolojen vuoksi.
(78)
Lisäksi tuista toimitetuista tiedoista ilmenee (ks. johdanto-osan 39 kappale), että tukimääriä alennettiin vakuutusyhtiöltä mahdollisesti saatujen korvausmäärien ja sellaisten kulujen perusteella, jotka eivät aiheutuneet menetykset aiheuttaneesta tapahtumasta. Lisäksi menetykset laskettiin yksittäisen maatilan tasolla. Tukien maksamisessa noudatettiin johdanto-osan 72 kappaleen g alakohdassa mainittuja määräaikoja, jotka alkavat menetyksen aiheutumispäivästä.
(79)
Komissio toteaa edellä esitetyn perusteella, että 349 493 652,03 euron suuruiset korvaukset, jotka ELGA myönsi tuottajille vuonna 2008 niiden kasvituotannolle aiheutuneiden menetysten kompensoimiseksi ja joista 2 300 185,51 euron osuus koski samalle kasvituotannolle aiheutuneiden toistuvien menetysten kattamiseen myönnettyjä tukia, noudattivat asiaa koskevia suuntaviivojen määräyksiä ja poikkeusasetuksen säännöksiä, ja sen vuoksi ne voidaan katsoa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla sisämarkkinoille soveltuviksi valtiontuiksi.
(80)
Kuten johdanto-osan 42 kappaleessa oleva taulukko kuitenkin osoittaa, 26 063 999,19 euron suuruiset korvaukset, jotka ELGA myönsi vuonna 2008 maataloustuotteiden tuottajille niiden kasvituotannon menetysten kompensoimiseksi, eivät noudata poikkeusasetuksen 2 artiklan 8 kohtaa, jossa säädetään vahingon vähimmäisosuudesta suhteessa tavanomaiseen tuotantoon. Komissio toteaa, että tarkasteltavana olevat korvaukset eivät noudata kaikkia merkityksellisiä suuntaviivojen ja poikkeusasetuksen edellytyksiä eikä niihin sen vuoksi voida soveltaa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista poikkeusta.
(81)
Johdanto-osan 43 kappaleesta ilmenee, että Kreikan viranomaiset eivät katso 7 338 119,74 euron suuruisia korvauksia, jotka ELGA myönsi maanviljelijöille vuonna 2008 eläinkannan menetysten kompensoimiseksi, valtiontuiksi, koska ne maksettiin pakollisesta erityisvakuutusjärjestelmästä. Vaikka Kreikan viranomaiset katsovat tämän koskevan kaikkia ELGA:n vuosina 2008 ja 2009 myöntämiä korvauksia, eläinkantaa koskevat korvaukset ovat ainoat tuet, joista viranomaiset eivät ole toimittaneet lisätietoja, joiden perusteella kyseiset tuet voitaisiin katsoa suuntaviivojen mukaisiksi. Tästä syystä komissio katsoo, että kyseiset tuet eivät noudata merkityksellisiä suuntaviivojen ja poikkeusasetuksen edellytyksiä eikä niihin sen vuoksi voida soveltaa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista poikkeusta.
Komissio haluaa joka tapauksessa korostaa, että täyttääkseen yhteistyövelvollisuutensa komissiota kohtaan asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava kaikki tiedot, joiden perusteella komissio voi varmistaa, että haetun poikkeuksen edellytykset täyttyvät. (31) Tässä tapauksessa Kreikan viranomaiset eivät ole koskaan vaatineet suuntaviivojen soveltamista eivätkä toimittaneet komissiolle asiakirjoja, joiden perusteella se voisi tarkastella tietoja kyseisten suuntaviivojen kannalta, vaikka komissio viittaa tähän muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 21 kappaleessa.
(82)
Karhujen kasvituotannolle aiheuttamien menetysten kattamiseen myönnetyistä 114 374,86 euron suuruisista tuista on todettava, etteivät ne kuulu suuntaviivojen V luvun riskin- ja kriisinhallintaa koskevien määräysten soveltamisalaan. Suuntaviivojen 23 kohdan mukaisesti komissio arvioi tapauskohtaisesti kaikki tukitoimenpiteet, jotka eivät kuulu näiden suuntaviivojen soveltamisalaan, ja hyväksyy toimenpiteet vain, jos myönteinen vaikutus alan kehitykseen on selvästi kilpailun vääristymisen riskiä suurempi.
Suuntaviivojen 113 kohdassa todetaan, että kun on kyse riskinhallintaan myönnettävän valtiontuen hyväksymisestä, tuottajilta on edellytettävä tiettyä vähimmäisosuutta tappioiden rahoituksessa, jotta voitaisiin välttää kilpailun vääristymisen riski ja kannustaa riskin minimointiin. Tuki-intensiteetti oli tässä tapauksessa kuitenkin 100 prosenttia, ja komissio katsookin, että se, ettei tuottajilta edellytetty minkäänlaista osuutta menetysten rahoituksessa, aiheuttaa kilpailun vääristymisen riskin. Tästä syystä komissio katsoo, että tuottajilta olisi pitänyt tässä tapauksessa vaatia 20 prosentin vähimmäisrahoitusosuus. Kyseiset tuet soveltuvat tämän vuoksi sisämarkkinoille 80 prosentin osalta niiden intensiteetistä, eli 91 500 euron osuuden osalta. Tukien loppuosa - 20 prosenttia niiden intensiteetistä - katsotaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi tueksi.
(83)
Tuista toimiin, jotka toteutettiin kasvituotannon ja eläinkannan menetyksiä koskevissa arviointiraporteissa tehtyjen virheiden korjaamiseksi, on todettava, että Kreikka ei antanut niistä muuta tietoa kuin tukien kokonaismäärän - 3 803 901,72 euroa. Lisätiedoissa, jotka Kreikan viranomaiset lähettivät komissiolle, ei kuitenkaan täsmennetä kasvituotannon ja eläinkannan menetysten ja karhujen kasvituotannolle aiheuttamien menetysten kompensoimiseen liittyvien korjaustoimien tukimääriä (ks. johdanto-osan 41, 42 ja 43 kappale). Koska korjaustoimet koskivat hallinnollisia virheitä, joista muodostui ELGA:n velkoja kyseisille tuensaajille, komissio katsoo, että näiden korjaustoimia koskevien tukien voitaisiin katsoa sisältyvän mainittuihin korvauksiin. Koska komissio katsoo sisämarkkinoille soveltuviksi tuiksi ainoastaan kasvituotannolle aiheutuneiden menetysten kompensoimiseen myönnetyt 349 666 252,49 euron suuruiset korvaukset (ks. johdanto-osan 75 kappale), se toteaa, että vain niitä korjaustoimia, jotka koskevat kyseisiä korvauksia, voidaan pitää merkityksellisinä suuntaviivojen ja poikkeusasetuksen edellytykset täyttävinä tukina, joihin voidaan soveltaa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa.
(84)
Yhteensä 415 019 452 euron suuruisista korvauksista, jotka ELGA maksoi maanviljelijöille vuonna 2009, 27 614 905 euron osuus noudattaa johdanto-osan 73 kappaleessa kuvailtuja suuntaviivojen määräyksiä ja poikkeusasetuksen säännöksiä.
(85)
Komissio toteaa Kreikan viranomaisten kaikista ELGA:n vuonna 2009 maksamista korvauksista toimittamien yksityiskohtaisten tietojen perusteella (ks. johdanto-osan 37 kappale), että 27 614 905 euron suuruiset korvaukset täyttävät johdanto-osan 73 kappaleen a alakohdassa vahvistetun edellytyksen, jonka mukaan vahingon osuuden tavanomaisesta tuotannosta on oltava vähintään 30 prosenttia.
(86)
Johdanto-osan 76-79 kappaleessa esitettyjä päätelmiä osasta ELGA:n vuonna 2008 myöntämiä tukia voidaan soveltaa myös vuonna 2009 myönnettyihin 27 614 905 euron suuruisiin tukiin, eli myös viimeksi mainitut tuet noudattavat kaikkia merkityksellisissä suuntaviivojen määräyksissä ja poikkeusasetuksen säännöksissä vahvistettuja edellytyksiä.
(87)
Erityisesti tuki-intensiteetit, käytetty laskentaperuste, viljelykauden 2008-2009 tapahtumiin liittyvät säätiedot (ks. johdanto-osan 44 kappaleessa oleva taulukko), se, että aiheutuneista menetyksistä ei maksettu liian suuria korvauksia, ja määräajat, johon mennessä tuet oli maksettava menetyksen jälkeen, noudattavat merkityksellisiä suuntaviivojen määräyksiä ja poikkeusasetuksen säännöksiä.
(88)
Komissio toteaa edellä esitetyn perusteella, että 27 614 905 euron suuruiset tuet, jotka ELGA maksoi maanviljelijöille vuoden 2009 aikana, voidaan katsoa merkityksellisten suuntaviivojen määräysten ja poikkeusasetusten säännösten mukaisiksi. Tukiin voidaan sen vuoksi soveltaa perustamissopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista poikkeusta.
(89)
Toisin kuin Kreikan viranomaiset (ks. johdanto-osan 46 kappale), komissio toteaa, että tukien 387 404 547 euron suuruista loppuosaa ei voida katsoa poikkeusasetuksen 11 artiklassa vahvistettujen edellytysten mukaiseksi.
(90)
Yksityiskohtaiset tiedot, jotka Kreikka toimitti kaikista vuonna 2009 myönnetyistä tuista, osoittavat, että nyt tarkasteltavana olevaan asiaan liittyvät epäsuotuisat sääolot eivät ole poikkeusasetuksen 2 artiklan 8 alakohdan määritelmän mukaisia epäsuotuisia sääoloja, jotka voidaan rinnastaa luonnonmullistukseen, koska kyseiset huonot sääolot olivat tuhonneet alle 30 prosenttia asianomaisten maanviljelijöiden tavanomaisesta tuotannosta. Tavanomaista tuotantoa ei myöskään määritelty tarkasteltavana olevassa asiassa poikkeusasetuksen 2 artiklan 8 alakohdan mukaisesti (32), ja sen vuoksi kyseisiä tuki-intensiteettejä ei ollut vahvistettu poikkeusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(91)
Kreikan viranomaiset katsovat myös, että kyseiset tuet täyttävät kaikki edellytykset, joiden on täytyttävä, jotta tuet voidaan katsoa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon mukaisiksi (ks. johdanto-osan 47-50 kappale).
(92)
Komission mukaan kyseisiin ilmoittamatta jätettyihin tukiin, jotka kaikki oli myönnetty vuoden 2009 aikana, ei voida soveltaa suoraan perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohtaa, koska komissio on antanut tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon, jota sovelletaan kyseisen alakohdan mukaisesti 17 päivästä joulukuuta 2008. Tiedonannon 4.2.2 kohdan h alakohdassa määrätään nimenomaisesti maataloustuotteiden alkutuotannon alalla toimivien yritysten jättämisestä sen soveltamisalan ulkopuolella. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan valtiontukien erityisalalla komission hyväksymät puitteet ja tiedonannot sitovat komissiota edellyttäen, ettei niillä poiketa perustamissopimuksen määräyksistä (33). Komissio katsoi tilapäisten puitteiden 4.2.2 kohdan h alakohdan laatimisen aikaan, että tukiohjelmaa (jonka tarkoituksena oli rahoituksen saatavuuden turvaaminen finanssi- ja talouskriisissä) ei sovellettu maataloustuotteiden alkutuotannon alalla toimiviin yrityksiin. Lisäksi komissio arvioi, että alalla todennäköisesti ilmenevien merkittävien kilpailunvääristymien vuoksi kyseisenkaltaiset tuet eivät olisi tarpeellisia eivätkä oikeasuhteisia perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla ennen kuin maataloustuotteiden alkutuotannon alaa koskevat säännöt ja erityiset kynnysarvot on saatettu voimaan (34). Komission näkemyksen mukaan tiedonantoa sovelletaan nyt tarkasteltavana olevassa asiassa kyseisenä ajankohtana voimassa olleessa muodossa 17 päivästä joulukuuta 2008 alkavan ja 27 päivänä lokakuuta 2009 päättyvän jakson aikana myönnettyihin tukiin.
Suuntaviivat, joita sovellettiin kyseisien tukien myöntämisen aikaan, ovat maa- ja metsätalousalan valtiontukea koskevat yhteisön suuntaviivat vuosiksi 2007-2013. Kuten johdanto-osan 91 kappaleessa kuitenkin todetaan, tässä asiassa huonot sääolot olivat tuhonneet alle 30 prosenttia asianomaisten maanviljelijöiden tavanomaisesta tuotannosta. Tästä seuraa, että kyseisien korvausten ei voida katsoa täyttävän merkityksellisiä suuntaviivojen määräyksiä.
(93)
Kuten johdanto-osan 48 kappaleessa todetaan, Kreikan viranomaiset katsovat, että kyseisen tiedonannon 7 kohdan a alakohtaa sovelletaan kyseisiin ilmoittamatta jätettyihin tukiin, koska tuet myönnettiin tuottajille 17 päivän joulukuuta 2008 jälkeen.
Komissio katsoo kuitenkin, että mahdollisuus todeta maatalousalan tuet sisämarkkinoille soveltuviksi tuiksi tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon mukaisesti voi kattaa vain 28 päivästä lokakuuta 2009 myönnetyt maatalousalan tuet. Kyseisenä päivänä tuli voimaan tilapäisten yhteisön puitteiden muuttamista koskeva tiedonanto, jossa määrättiin maataloustuotteiden alkutuotannon alalla toimiville yrityksille myönnettävän tuen rajatusta sisämarkkinoille soveltuvasta määrästä.
(94)
Yksityiskohtaiset tiedot, jotka Kreikan viranomaiset ovat toimittaneet kaikista ELGA:n vuoden 2009 aikana myöntämistä tuista, osoittavat, että kyseiset tuet oli myönnetty lähes kokonaisuudessaan maataloustuotteiden tuottajille edellä mainittua 28 päivää lokakuuta 2009 edeltävinä ajankohtina. Suurin osa tuista myönnettiin vuoden 2009 maalis- ja heinäkuun välisenä aikana, ja osa tuista myös syyskuussa 2009.
(95)
Komissio toteaa tämän vuoksi, että kyseiset tuet eivät ole tiedonannon mukaisia eikä niihin siksi voida soveltaa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaista poikkeusta.
(96)
Komissio myöntää kuitenkin, että tukiin, jotka ELGA myönsi maataloustuotteiden tuottajille 28 päivän lokakuuta 2009 jälkeen (joulukuussa 2009 ja marraskuussa 2010 myönnettiin erittäin vähän tukea), voidaan soveltaa tiedonantoon tehtyjä muutoksia, jotka koskevat maatalousalaa.
(97)
Kyseiset tuet noudattavat tilapäisiä yhteisön puitteita koskevan tiedonannon 4.2.2 kohdassa asetettuja edellytyksiä. Tiedonannon 4.2.2 kohdan g alakohdan mukaista edellytystä ei kuitenkaan ole noudatettu, koska ELGA ei ole saanut kyseisiltä maanviljelijöiltä ilmoitusta muista vähämerkityksisistä tuista ja muista tilapäisten yhteisön puitteiden mukaiseen toimenpiteeseen perustuvista tuista, jotka oli saatu kuluneen verovuoden aika Komissio pitää kuitenkin hyväksyttävänä Kreikan viranomaisten väitettä, jonka mukaan kyseinen vaatimus olisi katsottava tässä asiassa pelkäksi muodollisuudeksi, koska Kreikka ei ollut myöntänyt 1 päivän tammikuuta 2008 ja 31 päivän joulukuuta 2010 välisenä aikana maatalousalan yrityksille vähämerkityksisiä tukia eikä muita tilapäisiä yhteisön suuntaviivoja koskevaan tiedonantoon perustuvia tukia. Komissio toteaa tämän vuoksi, että tiedonannon soveltamisalaan kuuluvat tuet noudattavat sen 4.2.2 kohdassa asetettuja edellytyksiä ja niihin voidaan soveltaa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaista poikkeusta.
(98)
Lisäksi komissio katsoo, että on mahdollista, että osa kyseisistä 75 382 500 euron suuruisista tuista täyttää kaikki asetuksessa (EY) N:o 1535/2007 asetetut edellytykset (ks. johdanto-osan 51 ja 52 kappale).
VII PÄÄTELMÄT
(99)
Yhteensä 386 986 648 euron suuruiset korvaukset, jotka ELGA maksoi tuottajille vuonna 2008, rahoitettiin vain osittain maanviljelijöiden maksamilla pakollisilla erityismaksuilla, koska kyseisten maksujen määrä vuonna 2008 oli vain 88 353 000 euroa. Vuonna 2009 maksettuja 415 019 452 euron suuruisia korvauksia ei rahoitettu pakollisilla erityismaksuilla.
(100)
On todettava, ettei ELGA saa tuottajien maksamista erityisistä vakuutusmaksuista tarpeeksi varoja maksaakseen niihin kahteen lainaan liittyvät vuotuiset korko- ja lyhennyserät, jotka se joutui ottamaan maksaakseen tuottajille kyseiset korvaukset, lainojen takaisinmaksuajaksi vahvistetun kymmenen vuoden jakson aikana. Tämä johtuu erityisesti siitä, että kyseisiä vakuutusmaksuja on käytettävä korvausten maksamiseen mainittujen vuosien aikana tapahtuneista vahingoista.
(101)
Edellä esitetystä seuraa, ettei korvauksia, jotka ELGA maksoi vuosina 2008 ja 2009 pakollisesta vakuutusjärjestelmästä, voida katsoa rahoitetuiksi yksinomaan maksuilla, jotka tuottajat ovat maksaneet erityisenä vakuutusmaksuna. Tämän vuoksi komissio päättelee, että korvaukset, jotka ELGA maksoi vuosina 2008 ja 2009 pakollisesta vakuutusjärjestelmästä, kuuluvat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan ja ovat valtiontukia.
(102)
Komissio toteaa, että Kreikka on pannut kyseiset tuet täytäntöön perustamissopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti.
(103)
Vuonna 2008 pakollisesta erityisvakuutusjärjestelmästä myönnettyjen tukien osalta komissio
a)
toteaa sisämarkkinoille soveltuviksi 349 493 652,03 euron suuruiset valtiontuet, jotka ELGA myönsi tuottajille niiden kasvituotannolle aiheutuneiden menetysten kompensoimiseksi ja joista 2 300 185,51 euron osuus koski samalle kasvituotannolle aiheutuneita toistuvia menetyksiä. Komissio katsoo, että kyseiset tuet täyttivät merkitykselliset suuntaviivojen määräykset ja poikkeusasetuksen säännökset ja että ne voidaan sen vuoksi katsoa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla sisämarkkinoille soveltuviksi valtiontuiksi;
b)
katsoo, että 33 402 118,93 euron suuruiset valtiontuet, jotka ELGA on myöntänyt tuottajille tiettyjen kasvituotannolle ja eläinkannalle aiheutuneiden menetysten kompensoimiseksi, eivät täyttäneet merkityksellisiä suuntaviivojen määräyksiä ja poikkeusasetuksen säännöksiä eivätkä sen vuoksi sovellu sisämarkkinoille;
c)
katsoo, että 114 374,86 euron suuruiset valtiontuet, jotka ELGA on myöntänyt tuottajille karhujen kasvituotannolle aiheuttamien menetysten kompensoimiseksi, ovat vaarassa vääristää kilpailua eivätkä sen vuoksi sovellu sisämarkkinoille;
d)
katsoo, että 3 803 901,72 euron suuruisista valtiontuista, jotka myönnettiin korjaustoimiin, jotka toteutettiin arviointiraporteissa tehtyjen virheiden korjaamiseksi, vain ne korjaustoimet, jotka koskivat 349 493 652,03 euron suuruisia korvauksia kasvituotannon menetysten kompensoimiseksi, ja korjaustoimet, jotka koskivat 91 500 euron suuruisia korvauksia karhujen kasvituotannolle aiheuttamien menetysten kompensoimiseksi, täyttävät merkitykselliset suuntaviivojen ja poikkeusasetuksen edellytykset ja voivat kuulua perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisen poikkeuksen soveltamisalaan. Komissio katsoo sitä vastoin, että muut korjaustoimiin myönnetyt valtiontuet eivät noudata merkityksellisiä suuntaviivojen eivätkä poikkeusasetuksen edellytyksiä eikä niihin sen vuoksi voida soveltaa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista poikkeusta.
(104)
Vuonna 2009 ministeriöiden välisen päätöksen nojalla myönnettyjen korvausten osalta komissio
a)
toteaa sisämarkkinoille soveltuviksi 27 614 905 euron suuruiset valtiontuet, jotka ELGA on myöntänyt tuottajille niiden kasvituotannolle aiheutuneiden menetysten kompensoimiseksi. Komissio katsoo, että kyseiset tuet täyttivät merkitykselliset suuntaviivojen määräykset ja poikkeusasetuksen säännökset ja että ne voidaan sen vuoksi katsoa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla sisämarkkinoille soveltuviksi valtiontuiksi;
b)
toteaa, että 387 404 547 euron suuruisista valtiontuista, jotka ELGA on myöntänyt tuottajille niiden kasvituotannolle aiheutuneiden menetysten kompensoimiseksi,
-
ne, jotka oli myönnetty ennen 28 päivää lokakuuta 2009 (35), jolloin tiedonanto tilapäisten yhteisön puitteiden muuttamisesta maatalousalan yritysten sisällyttämiseksi niiden soveltamisalaan tuli voimaan, eivät noudattaneet merkityksellisiä tiedonannon ja suuntaviivojen määräyksiä ja poikkeusasetuksen säännöksiä eivätkä sen vuoksi sovellu sisämarkkinoille. Tämä päätelmä ei vaikuta tukiin, jotka täyttivät myöntämisensä aikaan kaikki niihin sovellettavassa vähämerkityksistä tukea koskevassa asetuksessa asetetut edellytykset;
-
ne, jotka oli myönnetty 28 päivän lokakuuta 2009 jälkeen, täyttävät kaikki tiedonannossa asetetut edellytykset, ja sen vuoksi ne voidaan katsoa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla sisämarkkinoille soveltuviksi valtiontuiksi,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Kreikassa maatalouden vakuutusjärjestelmästä vastaavan viraston, jäljempänä ’ELGA’, maataloustuotteiden tuottajille vuosina 2008 ja 2009 maksamat korvaukset ovat valtiontukia.
2. Pakollisesta vakuutusjärjestelmästä vuonna 2008 myönnetyt korvaukset soveltuvat sisämarkkinoille niiden 349 493 652,03 euron suuruisten tukien osalta, jotka ELGA myönsi tuottajille niiden kasvituotannolle aiheutuneiden menetysten kompensoimiseksi sekä karhujen kasvituotannolle aiheuttamien menetysten kompensoimiseksi myönnettyjen 91 500 euron suuruisten tukien ja edellä mainittujen tukien yhteydessä toteutettuihin korjaustoimiin liittyvien tukien osalta. Tukien loppuosaa vastaavat korvaukset, jotka maksettiin vuonna 2008 erityisestä vakuutusjärjestelmästä, eivät sovellu sisämarkkinoille.
3. Yhteensä 27 614 905 euron suuruiset korvaukset, jotka myönnettiin vuonna 2009 talousministerin ja maatalouden kehittämisestä vastaavan ministerin 30 päivänä tammikuuta 2009 tehdyllä päätöksellä N:o 262037, soveltuvat sisämarkkinoille.
Yhteensä 387 404 547 euron suuruiset korvaukset, jotka myönnettiin tuottajille 28 päivän lokakuuta 2009 jälkeisinä ajankohtina, eivät sovellu sisämarkkinoille. Tämä päätelmä ei vaikuta tukiin, jotka täyttivät myöntämisensä aikaan kaikki asetuksessa (EY) N:o 1535/2007 asetetut edellytykset.
2 artikla
1 Kreikan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitettujen sisämarkkinoille soveltumattomien tukien perimiseksi takaisin tuensaajilta.
2. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko, joka lasketaan siitä, kun tuki asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti.
3 Koroille lasketaan korkoa komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (36) V luvussa vahvistettujen säännösten mukaisesti.
4. Tuki on maksettava takaisin viipymättä kansallisen oikeuden mukaisten menettelyjen mukaisesti edellyttäen, että ne mahdollistavat tämän päätöksen välittömän täytäntöönpanon.
3 artikla
Edellä 1 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin viipymättä ja tehokkaasti. Kreikan on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.
4 artikla
1. Kreikan on toimitettava komissiolle seuraavat tiedot kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta:
a)
tuensaajilta takaisinperittävän tuen kokonaismäärä (tuki ja takaisinperintään sovellettava korko);
b)
tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi;
c)
asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaajat on määrätty maksamaan tuki takaisin.
2. Kreikan on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi toteutettujen kansallisten toimenpiteiden edistymisestä, kunnes 1 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kahden kuukauden määräajan päätyttyä Kreikan on esitettävä komission pyynnöstä selostus tämän päätöksen noudattamiseksi jo toteutetuista tai suunnitelluista toimenpiteistä. Selostuksessa on annettava myös yksityiskohtaiset tiedot tuensaajilta jo perityistä tukimääristä ja koroista.
5 artikla
Tämä päätös on osoitettu Helleenien tasavallalle.
Tehty Brysselissä 7 päivänä joulukuuta 2011.