PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 520/2012
ze dne 19. června 2012
o výkonu farmakovigilančních činností podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (1), a zejména na článek 87a uvedeného nařízení,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (2), a zejména na článek 108 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1235/2010 ze dne 15. prosince 2010, kterým se mění, pokud jde o farmakovigilanci humánních léčivých přípravků, nařízení (ES) č. 726/2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky, a nařízení (ES) č. 1394/2007 o léčivých přípravcích pro moderní terapii (3), posílilo a racionalizovalo sledování bezpečnosti léčivých přípravků, které byly uvedeny na trh v Unii. Do směrnice 2001/83/ES byla podobná ustanovení zavedena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2010/84/EU ze dne 15. prosince 2010, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o farmakovigilanci (4).
(2)
Farmakovigilanční činnosti zahrnují správu humánních léčivých přípravků ve vztahu k bezpečnosti po dobu jejich celého životního cyklu.
(3)
Nařízení (EU) č. 1235/2010 a směrnice 2010/84/EU zavedly pojem základní dokument farmakovigilančního systému. Aby základní dokument farmakovigilančního systému přesně zohledňoval farmakovigilanční systém, který držitel rozhodnutí o registraci využívá, měl by obsahovat zásadní informace a dokumenty týkající se všech aspektů farmakovigilančních činností, včetně informací o úkolech, které byly zadány třetím stranám. Měl by držiteli rozhodnutí o registraci pomoci s plánováním a prováděním auditů a kvalifikované osobě odpovědné za farmakovigilanci s dohledem nad farmakovigilančními činnostmi. Zároveň by jeho vypracování mělo příslušným vnitrostátním orgánům umožnit ověřit shodu u všech aspektů systému.
(4)
Informace obsažené v základním dokumentu farmakovigilančního systému by měly být uchovávány tak, aby zohledňovaly veškeré provedené změny, a příslušným vnitrostátním orgánům by měla být zajištěna jeho snadná přístupnost a dostupnost účely inspekce.
(5)
Systémy kvality by měly tvořit nedílnou součást farmakovigilančního systému. Minimální požadavky na systém kvality týkající se výkonu farmakovigilančních činností by měly zajistit, že držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a Evropská agentura pro léčivé přípravky (dále jen „agentura“) zřídí odpovídající a účinný systém kvality, který zajistí účinné sledování shody a přesné a řádné zdokumentování všech přijatých opatření. Rovněž by měly zajistit, aby držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a agentura měli k dispozici dostatečně způsobilé a náležitě kvalifikované a vyškolené zaměstnance.
(6)
Dodržováním přesně definovaného systému kvality by se mělo zajistit, že budou všechny farmakovigilanční činnosti vedeny tak, aby s velkou pravděpodobností poskytovaly požadované výsledky nebo cíle kvality pro plnění úkolů v oblasti farmakovigilance.
(7)
V rámci systému kvality by příslušné vnitrostátní orgány a agentura měly zřídit kontaktní místa, která by usnadňovala komunikaci mezi příslušnými vnitrostátními orgány, agenturou, Komisí, držiteli rozhodnutí o registraci a osobami, které podávají hlášení týkající se informací o rizicích léčivých přípravků uvedených v čl. 101 odst. 1 druhém pododstavci směrnice 2001/83/ES.
(8)
Pokud držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a agentura při sledování výkonu farmakovigilančních činností používají ukazatele výkonnosti, měly by být tyto ukazatele zdokumentovány.
(9)
Základem farmakovigilančních činnosti je ve zvyšující se míře pravidelné sledování rozsáhlých databází, jako je databáze Eudravigilance. Ačkoli má být databáze Eudravigilance hlavním zdrojem farmakovigilančních informací, měly by rovněž být zohledněny farmakovigilanční informace pocházející z jiných zdrojů.
(10)
Držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátních orgány a agentura by měli údaje v databázi Eudravigilance průběžně sledovat, aby zjistili, zda se objevila nová rizika nebo změnila rizika zjištěná dříve a zda mají tato rizika vliv na poměr rizika a prospěšnosti léčivého přípravku. Na základě posouzení hlášení individuálních bezpečnostních případů, agregovaných údajů z aktivních systémů dohledu nebo studií, informací z literatury nebo jiných zdrojů údajů by měli signály validovat nebo případně potvrdit. Proto je nezbytné stanovit společné požadavky pro získávání signálů, objasnit jednotlivé úlohy držitelů rozhodnutí o registraci, příslušných vnitrostátních orgánů a agentury při jejich sledování, upřesnit, jak jsou signály validovány a potvrzovány, a stanovit proces správy signálů.
(11)
Obecně platí, že při získávání signálů by se měla sledovat uznávaná metodika. Tato metodika se však může lišit v závislosti na typu léčivého přípravku, pro který je určena.
(12)
Používáním mezinárodně dohodnuté terminologie, formátu a norem by se měla usnadnit interoperabilita systémů používaných při výkonu farmakovigilančních činností a zabránit tomu, aby se stejné informace kódovaly dvojím způsobem. Rovněž by její používání mělo ulehčit výměnu informací mezi regulačními orgány na mezinárodní úrovni.
(13)
Aby hlášení podezření na nežádoucí účinky bylo jednodušší, měl by držitel rozhodnutí o registraci a členské státy tyto účinky hlásit pouze do databáze Eudravigilance. Databáze Eudravigilance by měla být vybavena tak, aby hlášení podezření na nežádoucí účinky, která obdržela od držitelů rozhodnutí o registraci, v okamžiku obdržení předala příslušnému orgánu členského státu, v němž se nežádoucí účinek vyskytl. Je proto nezbytné stanovit společný elektronický formát, prostřednictvím kterého by držitelé rozhodnutí o registraci a členské státy zasílali údaje o podezření na nežádoucí účinky do databáze Eudravigilance.
(14)
Pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti jsou důležitým nástrojem pro sledování vývoje bezpečnostního profilu léčivého přípravku po jeho uvedení na trh Unie, jakož i pro integrované (pře)hodnocení poměru jeho rizika a prospěšnosti. V zájmu jejich snazšího zpracování a hodnocení by měly být stanoveny společné požadavky na formát a obsah.
(15)
Plány řízení rizik jsou požadovány u všech nových žádostí o registraci. Obsahují podrobný popis systému řízení rizik, který držitel rozhodnutí o registraci využívá. Aby se jejich příprava a jejich hodnocení ze strany příslušných orgánů usnadnily, měly by být stanoveny společné požadavky na formát a obsah.
(16)
Pokud mají příslušné orgány obavy ohledně bezpečnosti léčivého přípravku, měly by mít možnost uložit držitelům rozhodnutí o registraci povinnost provést poregistrační studie bezpečnosti. Držitel rozhodnutí o registraci by měl před provedením uvedených studií přeložit návrh protokolu. Kromě toho by držitel rozhodnutí o registraci měl v odpovídající fázi poskytnout souhrn studie a závěrečnou zprávu o studii. Rovněž je třeba stanovit, že protokoly, souhrny a zprávy o závěrečné studii by měly dodržovat společný formát, který by usnadnil schvalování těchto studií a dohled nad nimi ze strany Farmakovigilančního výboru pro posuzování rizik nebo příslušných orgánů v případě studií, které mají být provedeny pouze v jednom členském státě, který studii v souladu s článkem 22a směrnice 2001/83/ES požaduje.
(17)
Tímto nařízením by neměla být dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (5), ani nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (6). Základní právo na ochranu osobních údajů by mělo být plně a účinně zaručeno u všech farmakovigilančních činností. Účel ochrany veřejného zdraví představuje významný obecný zájem, a proto může být zpracovávání osobních údajů opodstatněné, jsou-li identifikovatelné osobní údaje zpracovávány pouze v nezbytně nutných případech a pouze tehdy, pokud zúčastněné strany tuto nutnost posuzují v každé jednotlivé fázi farmakovigilančního procesu. V případě potřeby mohou příslušné vnitrostátní orgány a držitelé rozhodnutí o registraci identifikovatelné osobní údaje nahradit pseudonymy.
(18)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro humánní léčivé přípravky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
Základní dokument farmakovigilančního systému
Článek 1
Struktura základního dokumentu farmakovigilančního systému
1. Informace obsažené v základním dokumentu farmakovigilančního systému musí být přesné a zohledňovat zavedený farmakovigilanční systém.
2. V případě potřeby může držitel rozhodnutí o registraci pro různé kategorie léčivých přípravků použít různé farmakovigilanční systémy. Každý takový systém musí být popsán v samostatném základním dokumentu farmakovigilančního systému.
V základním dokumentu farmakovigilančního systému musí být obsaženy všechny léčivé přípravky, pro které držitel rozhodnutí o registraci získal registraci v souladu se směrnicí 2001/83/ES nebo v souladu s nařízením (ES) č. 726/2004.
Článek 2
Obsah základního dokumentu farmakovigilančního systému
Základní dokument farmakovigilančního systému musí obsahovat přinejmenším všechny tyto údaje:
1)
následující informace o kvalifikované osobě odpovědné za farmakovigilanci:
a)
popis povinností, jež prokazují, že kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci má v rámci systému farmakovigilance dostatečnou pravomoc tento systém podporovat, spravovat a zlepšovat jeho shodu s úkoly a odpovědnostmi v oblasti farmakovigilance;
b)
stručný životopis kvalifikované osoby odpovědné za farmakovigilanci s uvedením osvědčení o registraci dané osoby v databázi Eudravigilance;
c)
kontaktní údaje kvalifikované osoby odpovědné za farmakovigilanci;
d)
podrobně popsaná opatření, jež se uplatní v případě absence kvalifikované osoby odpovědné za farmakovigilanci;
e)
povinnosti kontaktní osoby pro otázky farmakovigilance, pokud byla uvedená osoba v souladu s čl. 104 odst. 4 směrnice 2001/83/ES na úrovni členského státu jmenována, včetně kontaktních údajů;
2)
popis organizační struktury držitele rozhodnutí o registraci, včetně seznamu míst, kde jsou vykonávány tyto farmakovigilanční činnosti: sběr hlášení individuálních bezpečnostních případů, jejich hodnocení a zadávání hlášení do bezpečnostní databáze, příprava pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti, získávání a analýza signálů, správa plánu řízení rizik, správa předregistračních a poregistračních studií a řízení změn registrací s ohledem na bezpečnost;
3)
popis umístění, funkcí a povinností v souvislosti s provozem počítačových systémů a databází využívaných k získávání, sběru, zaznamenávání a hlášení informací týkajících se bezpečnosti a posuzování jejich způsobilosti pro daný účel;
4)
popis zpracování údajů a jejich zaznamenávání a procesů používaných při každé z těchto farmakovigilančních činností:
a)
průběžné sledování poměru rizika a prospěšnosti léčivého přípravku nebo přípravků, výsledek tohoto sledování a postup, kterým se rozhoduje o přijetí vhodných opatření;
b)
provoz systému (systémů) řízení rizik a sledování výsledků opatření pro minimalizaci rizik;
c)
sběr, posuzování a zasílání hlášení individuálních bezpečnostních případů;
d)
vypracovávání pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti a jejich zasílání;
e)
postupy pro sdělování bezpečnostních pochybností a změn souhrnu údajů o přípravku a příbalové informace zdravotnickým pracovníkům a široké veřejnosti;
5)
popis systému kvality při výkonu farmakovigilančních činností s uvedením všech těchto prvků:
a)
popis řízení lidských zdrojů uvedený v článku 10 a obsahující tyto prvky: popis organizační struktury pro výkon farmakovigilančních činností a umístění informací o kvalifikaci zaměstnanců; souhrnný popis, jak je koncipována odborná příprava a kde je umístěna dokumentace o odborné přípravě; pokyny týkajících se kritických procesů;
b)
popis systému správy záznamů stanoveného v článku 12, včetně umístění dokumentů používaných při farmakovigilančních činnostech;
c)
popis systému pro dohled nad fungováním farmakovigilančního systému a pro sledování shody v souladu s článkem 11;
6)
případně popis činností a/nebo služeb, které držitel rozhodnutí o registraci v souladu s čl. 6 odst. 1 zadal třetím stranám.
Článek 3
Obsah přílohy k základnímu dokumentu farmakovigilančního systému
Příloha k základnímu dokumentu farmakovigilančního systému obsahuje tyto dokumenty:
1)
seznam léčivých přípravků, kterých se základní dokument farmakovigilančního systému týká, s uvedením názvu léčivého přípravku, mezinárodního nechráněného názvu (INN) účinné látky (účinných látek) a členského státu (členských států), kde registrace platí;
2)
seznam zásad a postupů pro účely zajištění souladu s čl. 11 odst. 1 v písemné podobě;
3)
seznam smluv podle čl. 6 odst. 2;
4)
seznam úkolů, které kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci zadala třetím stranám;
5)
seznam všech plánovaných a uskutečněných auditů;
6)
případně seznam ukazatelů výkonnosti podle článku 9;
7)
případně seznam dalších základních dokumentů farmakovigilančního systému téhož držitele rozhodnutí o registraci;
8)
deník obsahující informace uvedené v čl. 5 odst. 4.
Článek 4
Aktualizace
1. Držitel rozhodnutí o registraci udržuje základní dokument farmakovigilančního systému aktuální a v případě potřeby jej upravuje tak, aby zohledňoval získané zkušenosti, technický a vědecký pokrok a změny směrnice 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004.
2. Základní dokument farmakovigilančního systému i jeho příloha musí umožňovat kontrolu návaznosti jednotlivých verzí a musí v nich být uvedeno, kdy držitel rozhodnutí o registraci dokument naposledy aktualizoval.
3. V základním dokumentu farmakovigilančního systému musí být uvedeny veškeré odchylky od farmakovigilančních postupů, jejich dopad a jejich řízení, a to až do okamžiku, než jsou vyřešeny.
4. Aniž jsou dotčeny požadavky stanovené v nařízení Komise (ES) č. 1234/2008 ze dne 24. listopadu 2008 o posuzování změn registrací humánních a veterinárních léčivých přípravků (7), držitel rozhodnutí o registraci neprodleně uvědomí agenturu o každé změně v umístění základního dokumentu farmakovigilančního systému nebo o změnách týkajících se kontaktních údajů a jména kvalifikované osoby odpovědné za farmakovigilanci. Agentura údaje opraví v databázi Eudravigilance podle v čl. 24 odst. 1 nařízení (ES) č. 726/2004, a pokud je to nezbytné, na evropském webovém portálu pro léčivé přípravky podle čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 726/2004.
Článek 5
Forma dokumentů, jež jsou součástí základního dokumentu farmakovigilančního systému
1. Základní dokument farmakovigilančního systému musí být úplný a čitelný. V případě potřeby mohou být informace poskytnuty formou grafů nebo vývojových diagramů. Všechny dokumenty musí být zaregistrovány a archivovány tak, aby je bylo možné přesně a snadno vyhledat po celou dobu, kdy jsou uchovávány.
2. Jednotlivé údaje a dokumenty, jež jsou součástí základního dokumentu farmakovigilančního systému, lze předkládat v modulech v souladu se systémem, který je podrobně popsán v pokynech ke správné farmakovigilanční praxi.
3. Základní dokument farmakovigilančního systému může být uložen v elektronické podobě za předpokladu, že média používaná k zálohování informací zůstávají i v průběhu času čitelná a může-li být pro účely auditů a inspekcí snadno poskytnuta jejich tištěná kopie.
4. Držitel rozhodnutí o registraci zaznamenává v deníku podle čl. 3 bodu 8 veškeré změny obsahu základního dokumentu farmakovigilančního systému provedené v posledních pěti letech s výjimkou informací uvedených v čl. 2 bodu 1 písm. b) až e) a článku 3. V deníku držitel rozhodnutí o registraci zaznamenává datum, osobu odpovědnou za změnu a případně důvod změny.
Článek 6
Zadávání třetím stranám
1. Držitel rozhodnutí o registraci může provádění určitých činností farmakovigilančního systému zadat třetím stranám. Nadále však nese plnou odpovědnost za úplnost a přesnost základního dokumentu farmakovigilančního systému.
2. Držitel rozhodnutí o registraci vypracuje seznam smluv, které podle odstavce 1 uzavřel s třetími stranami, s upřesněním dotčeného přípravku nebo přípravků a území.
Článek 7
Dostupnost a umístění základního dokumentu farmakovigilančního systému
1. Základní dokument farmakovigilančního systému musí být uchováván buď v místě v Unii, kde jsou prováděny hlavní farmakovigilanční činnosti držitele rozhodnutí o registraci, nebo v místě v Unii, kde působí kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci.
2. Držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci měla k farmakovigilančnímu systému trvale přístup.
3. Základní dokument farmakovigilančního systému musí být pro účely inspekce kdykoli a neprodleně k dispozici na místě, kde je uchováván.
Je-li základní dokument farmakovigilančního systému v souladu s čl. 5 odst. 3 uchováván v elektronické podobě, je pro účely tohoto článku dostačující, aby byla data uložená v této podobě dostupná přímo v místě, kde je základní dokument farmakovigilančního systému uchováván.
4. Příslušný vnitrostátní orgán může pro účely uplatnění čl. 23 odst. 4 směrnice 2001/83/ES omezit svůj požadavek na určité části nebo moduly základního dokumentu farmakovigilančního systému, přičemž náklady spojené s předložením kopie základního dokumentu farmakovigilančního dokumentu hradí držitel rozhodnutí o registraci.
5. Příslušný vnitrostátní orgán a agentura mohou požadovat, aby držitel rozhodnutí o registraci deník uvedený v čl. 3 bodu 8 předkládal v pravidelných intervalech.
KAPITOLA II
Minimální požadavky na systémy kvality při výkonu farmakovigilančních činností
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 8
Systém kvality
1. Držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a agentura vytvoří odpovídající a účinný systém kvality pro výkon farmakovigilančních činností a tento systém používají.
2. Systém kvality se týká organizační struktury, odpovědností, postupů, procesů a zdrojů, odpovídajícího řízení zdrojů a shody a správy záznamů.
3. Základem systému kvality jsou všechny tyto činnosti:
a)
plánování kvality: vytváření struktur a plánování integrovaných a logicky souvisejících postupů;
b)
dodržování kvality: plnění úkolů a povinností v souladu s požadavky kladenými na kvalitu;
c)
kontrola a zabezpečování kvality: sledování a hodnocení, jak účinně jsou struktury a procesy vytvořeny a jak účinně jsou procesy uplatňovány;
d)
zlepšování kvality: případné opravování a zlepšování struktur a procesů.
4. Všechny prvky, požadavky a předpisy přijaté v souvislosti se systémem kvality musí být systematicky a uspořádaně dokumentovány ve formě písemných koncepcí a postupů, např. plánů kvality, příruček o kvalitě a záznamů o kvalitě.
5. Všechny osoby zapojené do postupů a procesů systémů kvality, které vytvořily příslušné vnitrostátní orgány a agentura při výkonu farmakovigilančních činností, odpovídají za řádné fungování těchto systémů kvality a musí dohlížet, aby byla systematicky zajištěna kvalita, uplatňování a údržba systému kvality.
Článek 9
Ukazatele výkonnosti
1. Držitel rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a agentura mohou při průběžném sledování výkonu farmakovigilančních činností používat ukazatele výkonnosti.
2. Agentura může zveřejnit seznam ukazatelů výkonnosti na základě doporučení Farmakovigilančního výboru pro posuzování rizik.
Oddíl 2
Minimální požadavky na systémy kvality při výkonu farmakovigilančních činností ze strany držitelů rozhodnutí o registraci
Článek 10
Řízení lidských zdrojů
1. Držitel rozhodnutí o registraci má při výkonu farmakovigilančních činností k dispozici dostatečně způsobilé a náležitě kvalifikované a vyškolené zaměstnance.
Pro účely prvního pododstavce držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci získala odpovídající teoretické a praktické znalosti pro výkon farmakovigilančních činností. Nedokončila-li kvalifikovaná osoba základní lékařskou odbornou přípravy v souladu s článkem 24 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (8), držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby kvalifikované osobě odpovědné za farmakovigilanci pomáhala osoba se zdravotnickým vzděláním. Tato pomoc musí být řádně zdokumentována.
2. Povinnosti řídících nebo kontrolních zaměstnanců, včetně kvalifikované osoby odpovědné za farmakovigilanci, musí být definovány v popisech práce. Jejich hierarchické vztahy jsou definovány v organizační struktuře. Držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci měla dostatečnou pravomoc řídit výkon systému kvality a farmakovigilančních činností držitele rozhodnutí o registraci.
3. Všichni zaměstnanci zapojení do výkonu farmakovigilančních činností absolvují počáteční a průběžnou odbornou přípravu, která souvisí s jejich funkcí a povinnostmi. Držitel rozhodnutí o registraci uchovává plány odborné přípravy a záznamy o odborné přípravě pro udržení a rozvoj odborné způsobilosti zaměstnanců a zpřístupní je v případě auditu nebo inspekce.
4. Držitel rozhodnutí o registraci poskytne příslušné pokyny k procesům, které mají být použity v naléhavých případech, včetně zachování kontinuity provozu.
Článek 11
Řízení shody
1. Je třeba stanovit zvláštní postupy a procesy systému kvality, jejichž cílem je zajistit:
a)
průběžné sledování farmakovigilančních údajů, zkoumání možností pro minimalizaci rizik a prevenci a aby držitel rozhodnutí o registraci přijal vhodná opatření;
b)
vědecké vyhodnocení všech informací o rizicích léčivých přípravků, jak je uvedeno v čl. 101 odst. 1 směrnice 2001/83/ES, ze strany držitele rozhodnutí o registraci;
c)
zasílání přesných a ověřitelných údajů o závažných a nezávažných nežádoucích účincích do databáze Eudravigilance ve lhůtách stanovených v čl. 107 odst. 3 prvním a druhém pododstavci směrnice 2001/83/ES;
d)
kvalitu, integritu a úplnost předložených informací o rizicích léčivých přípravků, včetně procesů, které zabrání tomu, aby informace byly zasílány dvakrát, a validovat signály v souladu s čl. 21 odst. 2;
e)
aby držitel rozhodnutí o registraci účinně komunikoval s příslušnými vnitrostátními orgány a agenturou, např. ohledně nových rizik nebo změn dříve zjištěných rizik, základního dokumentu farmakovigilančního systému, systémů řízení rizik, opatření pro minimalizaci rizik, pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti, nápravných a preventivních opatřeních a poregistračních studií;
f)
aby držitel rozhodnutí o registraci na základě průběžného sledování informací zveřejňovaných na evropském webovém portálu pro léčivé přípravky aktualizoval informace o přípravku s ohledem na vědecké poznatky, jakož i s ohledem na hodnocení a doporučení zveřejněná na evropském webovém portálu pro léčivé přípravky;
g)
aby držitel rozhodnutí o registraci poskytl zdravotnickému personálu a pacientům odpovídajícím způsobem příslušné informace týkající se bezpečnosti.
2. Pokud držitel rozhodnutí o registraci některé úkoly v oblasti farmakovigilance zadal třetím stranám, nese v souvislosti s těmito úkoly nadále plnou odpovědnost za zajištění účinného systému kvality.
Článek 12
Správa záznamů a uchovávání údajů
1. Držitelé rozhodnutí o registraci zaznamenávají veškeré informace spojené s farmakovigilancí a zajistí, aby byly zpracovány a uchovávány takovým způsobem, aby je bylo možné přesně předložit, interpretovat a ověřit.
U všech dokumentů používaných při farmakovigilančních činnostech zavedou držitelé rozhodnutí o registraci systém správy záznamů, který zajistí vyhledatelnost těchto dokumentů a umožní sledovat opatření přijatá k prošetření bezpečnostních pochybností, harmonogramy těchto šetření a jakým způsobem a kdy bylo ohledně těchto pochybností přijato rozhodnutí.
Držitelé rozhodnutí o registraci zavedou mechanismy umožňující sledovat historii hlášení podezření na nežádoucí účinky a přijatých opatření.
2. Držitelé rozhodnutí o registraci zajistí, aby byly údaje uvedené v článku 2 uchovány po dobu minimálně pěti let poté, co byl systém, který je popsán v základním dokumentu farmakovigilančního systému, držitelem rozhodnutí o registraci formálně ukončen.
Farmakovigilanční údaje a dokumenty týkající se jednotlivých registrovaných léčivých přípravků musí být uchovávány po celou dobu, kdy je přípravek registrován, a po dobu minimálně deseti let po pozbytí platnosti registrace. Pokud to však vyžadují právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy, musí být dokumenty uchovávány po delší dobu.
Článek 13
Audit
1. Audity založené na analýze rizika systému kvality musí být prováděny v pravidelných časových intervalech, aby byl zajištěn soulad systému s požadavky na systém kvality stanovenými v článcích 8, 10, 11 a 12 a aby bylo možné určit jeho efektivitu. Uvedené audity provádějí jednotlivci, kteří se nijak nepodílejí na záležitostech a procesech, jež jsou předmětem auditu, ani za ně nenesou odpovědnost.
2. V případě potřeby jsou přijata nápravná opatření a u zjištěných nedostatků je proveden následný audit. O výsledcích každého jednotlivého auditu a následného auditu se vypracuje zpráva. Tato zpráva se zašle osobám odpovědným za řízení záležitostí, jež jsou předmětem auditu. Data a výsledky auditů a následných auditů musí být zdokumentovány v souladu s čl. 104 odst. 2 druhým pododstavcem směrnice 2001/83/ES.
Oddíl 3
Minimální požadavky na systémy kvality při výkonu farmakovigilančních činností ze strany příslušných vnitrostátních orgánů a agentury
Článek 14
Řízení lidských zdrojů
1. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura mají při výkonu farmakovigilančních činností k dispozici dostatečně způsobilé a náležitě kvalifikované a vyškolené zaměstnance.
Jejich organizační struktura a rozdělení úkolů a povinností musí být jasné a v nezbytném rozsahu přístupné. Musí být zřízena kontaktní místa.
2. Všichni zaměstnanci zapojení do výkonu farmakovigilančních činností absolvují počáteční a průběžnou odbornou přípravu. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura uchovávají plány odborné přípravy a záznamy o odborné přípravě pro udržení a rozvoj odborné způsobilosti zaměstnanců a zpřístupní je v případě auditu.
3. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura poskytnou svým zaměstnancům příslušné pokyny k procesům, které mají být použity v naléhavých případech, včetně zachování kontinuity provozu.
Článek 15
Řízení shody
1. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura stanoví zvláštní postupy a procesy, jejichž cílem je dosáhnout všech těchto cílů:
a)
zajistit hodnocení kvality předložených farmakovigilančních údajů a jejich úplnosti;
b)
zajistit posuzování a zpracování farmakovigilančních údajů ve lhůtách stanovených ve směrnici 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004;
c)
zajistit nezávislost výkonu farmakovigilančních činností;
d)
zajistit účinnou komunikaci mezi příslušnými vnitrostátními orgány a mezi příslušnými orgány a agenturou, jakož i s pacienty, zdravotnickými pracovníky, držiteli rozhodnutí o registraci a veřejností;
e)
zajistit, aby se agentura a Komise vzájemně informovaly o zamýšleném oznámení týkajícím se bezpečnosti léčivého přípravku registrovaného v několika členských státech nebo účinné látky obsažené v daném léčivém přípravku v souladu s článkem 106a směrnice 2001/83/ES;
f)
provádět inspekce a předregistrační inspekce.
2. Kromě postupů uvedených v odstavci 1 stanoví příslušné vnitrostátní orgány postupy pro sběr a záznam všech podezření na nežádoucí účinky, která se objeví na jejich území.
3. Agentura stanoví postupy pro sledování lékařské literatury v souladu s článkem 27 nařízení (ES) č. 726/2004.
Článek 16
Správa záznamů a uchovávání údajů
1. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura zaznamenávají veškeré informace spojené s farmakovigilancí a zajistí, aby byly zpracovány a uchovávány takovým způsobem, aby je bylo možné přesně předložit, interpretovat a ověřit.
U všech dokumentů používaných při farmakovigilančních činnostech zavedou systém správy záznamů, který zajistí vyhledatelnost těchto dokumentů a umožní sledovat opatření přijatá k prošetření bezpečnostních pochybností, harmonogramy těchto šetření a jakým způsobem a kdy bylo ohledně těchto pochybností přijato rozhodnutí.
2. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura zajistí, aby základní dokumenty popisující jejich farmakovigilanční systém zůstaly uchovávány po dobu minimálně pěti let poté, co byl systém formálně ukončen.
Farmakovigilanční údaje a dokumenty týkající se jednotlivých registrovaných léčivých přípravků musí být uchovávány po celou dobu, kdy je přípravek registrován, a po dobu minimálně deseti let po pozbytí platnosti registrace. Pokud to však vyžadují právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy, musí být dokumenty uchovávány po delší dobu.
Článek 17
Audit
1. Audity založené na analýze rizika systému kvality musí být prováděny v pravidelných časových intervalech v souladu se společnou metodikou, aby byl zajištěn soulad systému s požadavky stanovenými v článcích 8, 14, 15 a 16 a jeho efektivita.
2. V případě potřeby jsou přijata nápravná opatření a u zjištěných nedostatků je proveden následný audit. Zpráva o auditu se zašle osobám odpovědným za řízení záležitostí, jež jsou předmětem auditu. Data a výsledky auditů a následných auditů musí být zdokumentovány.
KAPITOLA III
Minimální požadavky týkající se sledování údajů v databázi Eudravigilance
Článek 18
Obecné požadavky
1. Agentura a příslušné vnitrostátní orgány spolupracují při sledování údajů v databázi Eudravigilance.
2. Držitelé rozhodnutí o registraci sledují údaje, ke kterým mají v databázi Eudravigilance přístup.
3. Držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a agentura zajistí, aby byla databáze Eudravigilance průběžně sledována s četností přiměřenou zjištěnému riziku, potenciálnímu riziku a potřebě dalších informací.
4. Příslušný orgán každého členského státu je odpovědný za sledování údajů pocházejících z území daného členského státu.
Článek 19
Zjišťování nových rizik nebo změn dříve zjištěných rizik
1. Při zjišťování, zda se objevila nová rizika nebo změnila rizika zjištěná dříve se vychází ze získaných a analyzovaných signálů týkajících se léčivého přípravku nebo účinné látky.
Pro účely této kapitoly se signálem rozumějí informace pocházejících z jednoho nebo více zdrojů, včetně pozorování a pokusů, které poukazují na nově zjištěnou žádoucí nebo nežádoucí potenciálně kauzální souvislost nebo nový aspekt dříve zjištěné souvislosti mezi zásahem a příhodou nebo souborem souvisejících příhod, které jsou považovány za dostatečně pravděpodobné, aby byly důvodem pro ověření.
Pro účely sledování údajů v databázi Eudravigilance jsou zohledňovány pouze signály týkající se nežádoucích účinků.
2. Získávání signálů je založeno na multidisciplinárním přístupu. Získávání signálů v rámci databáze Eudravigilance případně doplňují statistické analýzy. Po konzultaci s Farmakovigilančním výborem pro posuzování rizik může agentura zveřejnit seznam zdravotních příhod, které mají být při získávání signálů zohledněny.
Článek 20
Metodika určování důkazní hodnoty signálu
1. Příslušné vnitrostátní orgány, držitelé rozhodnutí o registraci a agentura určí důkazní hodnotu signálu za použití uznávané metodiky s přihlédnutím ke klinické závažnosti, kvantitativní síle souvislosti, konzistenci údajů, vztahu mezi expozicí a odezvou, biologické věrohodnosti, experimentálním zjištěním, možným analogiím a povaze a kvalitě údajů.
2. Při stanovování priorit signálů mohou být vzaty v úvahu různé faktory, zejména zda se jedná o novou souvislost nebo o nový léčivý přípravek, faktory týkající se síly souvislosti, závažnosti zjištěné reakce a faktory souvisejícími s dokumenty zasílanými do databáze Eudravigilance.
3. Farmakovigilanční výbor pro posuzování rizik používanou metodiku nebo metodiky pravidelně přezkoumává a v případě potřeby vydává doporučení.
Článek 21
Proces správy signálů
1. Proces správy signálů zahrnuje tyto činnosti: získání signálu, jeho validaci, potvrzení, analýzu a stanovení priorit, posouzení a doporučení příslušných opatření.
Pro účely tohoto článku se validací signálu rozumí proces hodnocení údajů, o něž se získaný signál opírá, s cílem ověřit, zda dostupná dokumentace obsahuje důkazy, které dostatečně prokazují existenci nové kauzální souvislosti nebo nového aspektu dříve zjištěné souvislosti, a které tudíž odůvodňují další analýzu signálu.
2. Získá-li držitel rozhodnutí o registraci při sledování databáze Eudravigilance nový signál, validuje jej a neprodleně o něm informuje agenturu a příslušné vnitrostátní orgány.
3. Pokud se má za to, že validovaný signál vyžaduje další analýzu, musí být signál potvrzen co nejdříve, avšak nejpozději do 30 dnů po jeho obdržení:
a)
v případě, že se signál týká přípravku, který byl registrován v souladu se směrnicí 2001/83/ES, potvrzuje jej příslušný vnitrostátní orgán členského státu, ve kterém je léčivý přípravek uváděn na trh, nebo orgán vedoucího nebo druhého vedoucího členského státu jmenovaného v souladu s čl. 22 odst. 1;
b)
případě, že se signál týká přípravku, který byl registrován v souladu s nařízením (ES) č. 726/2004, potvrzuje jej agentura ve spolupráci s členskými státy.
Při analýze validovaného signálu mohou příslušné vnitrostátní orgány a agentura zohlednit další informace, které jsou pro léčivý přípravek k dispozici.
Není-li validita signálu potvrzena a objeví-li se nové signály týkající se stejného léčivého přípravku, je nepotvrzeným signálům třeba věnovat zvláštní pozornost.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 2 a 3, příslušné vnitrostátní orgány a agentury validují a potvrdí každý signál, který získaly v rámci průběžného sledování databáze Eudravigilance.
5. Každý potvrzený signál se zanese do systému, který za účelem sledování spravuje agentura, a předá se Farmakovigilančnímu výboru pro posuzování rizik, který provede počáteční analýzu a stanoví priority signálů v souladu s čl. 107h odst. 2 směrnice 2001/83/ES a čl. 28a odst. 2 nařízení (ES) č. 726/2004.
6. O závěrech Farmakovigilančního výboru pro posuzování rizik týkajících se posouzení veškerých potvrzených signálů agentura neprodleně informuje držitele rozhodnutí o registraci.
Článek 22
Rozdělení úkolů při správě signálů
1. V případě léčivých přípravků registrovaných v souladu se směrnicí 2001/83/ES ve více než jednom členském státě a v případě účinných látek obsažených v několika léčivých přípravcích, pokud alespoň jedna registrace byla udělena v souladu se směrnicí 2001/83/ES, se členské státy mohou v rámci koordinační skupiny podle článku 27 směrnice 2001/83/ES dohodnout, že jmenují vedoucí členský stát a v případě potřeby druhý vedoucí členský stát. O jmenování do těchto funkcí se rozhoduje přinejmenším každé čtyři roky.
Vedoucí členský stát sleduje databázi Eudravigilance a v souladu s čl. 21 odst. 3 a 4 validuje a potvrzuje signály jménem ostatních členských států. Členský stát, který byl jmenován druhým vedoucím členským státem, pomáhá vedoucímu členskému státu při plnění jeho úkolů.
2. Při jmenování vedoucího, případně druhého vedoucího členského státu může vzít koordinační skupina v úvahu, zda některý z členských států působí jako referenční členský stát podle čl. 28 odst. 1 směrnice 2001/83/ES, nebo jako zpravodaj pro posuzování pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti v souladu článkem 107e uvedené směrnice.
3. Agentura zveřejní na evropském webovém portálu pro léčivé přípravky seznam účinných látek, které jsou předmětem sdílení úkolů v souladu s tímto článkem, a vedoucí a druhý vedoucí členský stát jmenovaný pro sledování těchto látek v databázi Eudravigilance.
4. Aniž je dotčen odstavec 1, nesou všechny členské státy nadále odpovědnost za sledování údajů v databázi Eudravigilance v souladu s čl. 107h odst. 1 písm. c) a čl. 107h odst. 3 směrnice 2001/83/ES.
5. V případě léčivých přípravků registrovaných v souladu s nařízením (ES) č. 726/2004 je agentuře při sledování údajů v databázi Eudravigilance nápomocen zpravodaj, kterého jmenuje Farmakovigilanční výbor pro posuzování rizik v souladu s čl. 62 odst. 1 nařízení (ES) č. 726/2004.
Článek 23
Pomoc při získávání signálů
Agentura příslušným vnitrostátním orgánům pomáhá se sledováním databáze Eudravigilance zpřístupněním těchto informací:
a)
výstupních dat a statistických zpráv umožňujících přezkoumat veškeré nežádoucí účinky, které byly v souvislosti s účinnou látkou nebo léčivým přípravkem nahlášeny do databáze Eudravigilance;
b)
speciálně konfigurovaných dotazů podporujících hodnocení hlášení individuálních případů a sérií případů;
c)
speciálně konfigurovaných uskupení a stratifikací údajů umožňujících identifikovat skupiny pacientů s vyšším rizikem výskytu nežádoucích účinků nebo s rizikem závažných nežádoucích účinků;
d)
statistických metod získávání signálů.
Agentura rovněž zajistí příslušnou pomoc se sledováním databáze Eudravigilance držitelům rozhodnutí o registraci.
Článek 24
Auditní stopa získávání signálů
1. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura zajistí auditní stopu činností spojených se získáváním signálů v databázi Eudravigilance, příslušných dotazů a jejich výsledků.
2. Auditní stopa umožňuje vysledovat, jak byly signály získány, jak byly validovány a jak byly potvrzené signály posouzeny.
KAPITOLA IV
Používání terminologie, formátů a norem
Článek 25
Používání mezinárodně dohodnuté terminologie
1. Při klasifikaci, vyhledávání a prezentování informací spojených s farmakovigilancí a informací o léčivém přípravku, při hodnocení a posuzování jejich rizik a prospěšnosti a při elektronické výměně a sdělování těchto informací používají členské státy, držitelé rozhodnutí o registraci a agentura tuto terminologii:
a)
Lékařský slovník regulovaných činností (MedDRA), který vypracovala Mezinárodní konference o harmonizaci technických požadavků na registrace humánních léčivých přípravků (ICH), multidisciplinární téma M1;
b)
seznamy standardních termínů zveřejněné Evropskou lékopisnou komisí;
c)
terminologii stanovenou v normě EN ISO 11615:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o léčivých přípravcích (ISO/FDIS 11615:2012);
d)
terminologii stanovenou v normě EN ISO 11616:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o farmaceutických výrobcích (ISO/FDIS 11616:2012);
e)
terminologii stanovenou v normě EN ISO 11238:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o látkách (ISO/FDIS 11238:2012);
f)
terminologii stanovenou v normě EN ISO 11239:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o lékových formách, úpravě a cestách podání (ISO/FDIS 11239:2012);
g)
terminologii stanovenou v normě EN ISO 11240:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o jednotkách měření (ISO/FDIS 11240:2012).
2. O přidání nového termínu do terminologie uvedené v odstavci 1 musí členské státy, příslušné vnitrostátní orgány nebo držitelé rozhodnutí o registraci v případě potřeby požádat Mezinárodní konferenci o harmonizaci technických požadavků na registrace humánních léčivých přípravků, Evropskou lékopisnou komisi, Evropský výbor pro normalizaci nebo Mezinárodní organizaci pro normalizaci. V daném případě o záležitosti informují agenturu.
3. Členské státy, držitelé rozhodnutí o registraci a agentura sledují používání terminologie uvedené v odstavci 1 buď systematicky, nebo prostřednictvím pravidelně prováděného náhodného hodnocení.
Článek 26
Používání mezinárodně dohodnutých formátů a norem
1. Při popisování, vyhledávání a prezentování informací spojených s farmakovigilancí a informací o léčivém přípravku, při hodnocení a posuzování jejich rizik a prospěšnosti a při elektronické výměně a sdělování těchto informací používají příslušné vnitrostátní orgány, držitelé rozhodnutí o registraci a agentura tyto formáty a normy:
a)
XEVPRM (Extended Eudravigilance Medicinal Product Report Message), což je formát pro elektronické zasílání informací o všech humánních léčivých přípravcích registrovaných v Unii v souladu s čl. 57 odst. 2 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 726/2004, který zveřejnila agentura;
b)
normu ICH E2B(R2) „Maintenance of the ICH guideline on clinical safety data management: data elements for transmission of Individual Case Safety Reports“ (Aktualizace pokynů ICH - Správa údajů o klinické bezpečnosti: Položky pro předávání hlášení individuálních bezpečnostních případů);
c)
normu ICH M2 „Electronic Transmission of Individual Case Safety Reports Message Specification“ (Definice elektronického předávání hlášení individuálních bezpečnostních případů).
2. Pro účely odstavce 1 mohou příslušné vnitrostátní orgány, držitelé rozhodnutí o registraci a agentura rovněž využívat tyto formáty a normy:
a)
EN ISO 27953-2:2011 Zdravotnická informatika - Hlášení individuálních bezpečnostních případů (ICSR) ve farmakovigilanci - Část 2: Požadavky týkající se ICSR v případě humánních léčivých přípravků (ISO 27953-2:2011);
b)
EN ISO 11615:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o léčivých přípravcích (ISO/FDIS 11615:2012);
c)
EN ISO 11616:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o farmaceutických výrobcích (ISO/FDIS 11616:2012);
d)
EN ISO 11238:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o látkách (ISO/FDIS 11238:2012);
e)
EN ISO 11239:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o lékových formách, úpravě a cestách podání (ISO/FDIS 11239:2012);
f)
EN ISO 11240:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o jednotkách měření (ISO/FDIS 11240:2012).
KAPITOLA V
Předávání hlášení o podezření na nežádoucí účinky
Článek 27
Hlášení individuálních bezpečnostních případů
K hlášení podezření na nežádoucí účinky léčivého přípravku, které se v určitý časový okamžik vyskytnou u jednoho pacienta, do databáze Eudravigilance se používají hlášení individuálních bezpečnostních případů.
Článek 28
Obsah hlášení individuálních bezpečnostních případů
1. Členské státy a držitelé rozhodnutí o registraci zajistí, aby byla hlášení individuálních bezpečnostních případů co nejúplnější, a odpovídajícím a spolehlivým způsobem zasílají do databáze Eudravigilance veškeré aktualizace těchto hlášení.
V případě urychleného hlášení musí být v hlášení individuálních bezpečnostních případů uvedena alespoň jedna identifikovatelná osoba podávající hlášení, jeden identifikovatelný pacient, jeden nežádoucí účinek a dotčený léčivý přípravek nebo přípravky.
2. V hlášeních individuálních bezpečnostních případů zaznamenávají členské státy a držitelé rozhodnutí o registraci podrobnosti nezbytné pro získání následných informací. Následná opatření musí být náležitě zdokumentována.
3. Při hlášení podezření na nežádoucí účinky poskytují členské státy a držitelé rozhodnutí o registraci veškeré informace, které jsou k jednotlivým případům k dispozici:
a)
informace administrativního rázu: druh hlášení, datum a světově unikátní identifikační číslo a jednoznačná identifikace odesílatele a kategorie odesílatele; datum, kdy bylo hlášení z daného zdroje poprvé přijato, a přesné datum, kdy byly obdrženy poslední informace; ostatní identifikační údaje a zdroje dalších případů a odkazy na další dostupnou dokumentaci, kterou má odesílatel hlášení individuálních bezpečnostních případů případně k dispozici;
b)
v případě nežádoucích účinků uváděných ve světové literatuře odkazy na literaturu v souladu s tzv. „Vancouver“ stylem, který vypracoval Mezinárodní výbor redaktorů lékařských časopisů (International Committee of Medical Journal Editors) (9), včetně shrnutí článku v angličtině;
c)
druh studie, název studie, číslo, kterým studii opatřil sponzor, nebo registrační číslo studie v případě studií, na které se nevztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/20/ES ze dne 4. dubna 2001 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se uplatňování správné klinické praxe při provádění klinických hodnocení humánních léčivých přípravků (10);
d)
informace o primárním zdroji nebo zdrojích: údaje o osobě podávající hlášení, včetně členského státu bydliště a její profesní kvalifikace;
e)
identifikační údaje pacienta (a rodiče v případě hlášení týkajícího se rodiče i dítěte) s uvedením věku v okamžiku prvního projevu účinku, věkové skupiny, gestačního stáří, pokud byl účinek/příhoda pozorován u plodu, váha, výška nebo pohlaví, datum poslední menstruace a/nebo gestační stáří v okamžiku expozice;
f)
relevantní anamnéza a současné podmínky;
g)
název léčivého přípravku nebo přípravků ve smyslu článku 1 bodu 20 směrnice 2001/83/ES, u nichž vzniklo podezření, že souvisejí s výskytem nežádoucího účinku, a souběžně podávaných léčivých přípravků, nebo v případě, že takový název není znám, účinná látka nebo látky a jakékoli jiné charakteristiky, které umožňují identifikaci léčivého přípravku nebo přípravků, jako je název držitele rozhodnutí o registraci, číslo registrace, země registrace, léková forma a cesta podání pacientovi (rodiči), léčebné indikace, podaná dávka, datum prvního podání a vysazení léčivého přípravku, opatření přijatá s ohledem na léčivý přípravek nebo přípravky, účinek vysazení podezřelého léčivého přípravku a jeho opětovného nasazení;
h)
v případě biologických léčivých přípravků číslo šarže;
i)
případné souběžné přípravky, které byly identifikovány v souladu s písmenem g), u kterých nevzniklo podezření, že by s výskytem nežádoucího účinku souvisely, a předchozí farmakologická léčba pacienta (a rodiče);
j)
informace o podezření na nežádoucí účinek nebo účinky: nástup a odeznění nebo doba trvání nežádoucího účinku, jeho závažnost a vývoj v okamžiku posledního projevu, interval mezi podáním podezřelého léčivého přípravku a prvním projevem nežádoucího účinku, slova nebo krátké věty, které k popsání účinku použila osoba podávající hlášení, a členský stát nebo třetí země výskytu podezření na nežádoucí účinek;
k)
výsledky relevantních vyšetření a postupů použitých u pacienta;
l)
v případě smrti pacienta datum a udávaná příčina úmrtí, zejména příčina zjištěná při pitvě;
m)
část vyhrazená pro popis případu poskytující v případě potřeby všechny příslušné informace k jednotlivým případům s výjimkou nezávažných nežádoucích účinků;
n)
důvody zrušení nebo změny hlášení individuálních bezpečnostních případů.
Pro účely písmene b) platí, že pokud o to agentura požádá, poskytne držitel rozhodnutí o registraci, který zaslal původní hlášení, s výhradou omezení autorských práv kopii příslušného článku a překlad celého článku do angličtiny.
Pro účely písmene h) je třeba stanovit postup, kterým se získá číslo šarže v případě, že tato informace není obsažena v původním hlášení.
Pro účely písmene m) musí být informace uvedeny v logické časové posloupnosti, chronologicky podle klinického průběhu pacientových obtíží, terapeutických opatření, výsledků dalších získaných informací; v části vyhrazené pro popis případu musí být rovněž shrnuty závěry pitvy nebo postmortálního vyšetření.
4. Je-li v části hlášení podezření na nežádoucí účinky vyhrazené pro popis případu a text použit jiný úřední jazyk Unie než angličtina, doplní držitel rozhodnutí o registraci původní text shrnutím v angličtině.
Členské státy mohou v části vyhrazené pro popis případu použít svůj úřední jazyk nebo jazyky. Jejich překlad poskytnou v případě, že o to požádá agentura nebo jiný členský stát za účelem hodnocení potenciálních signálů.
V hlášeních podezření na nežádoucí účinky pocházejících mimo Unii se používá angličtina.
Článek 29
Formát elektronického předávání údajů o podezření na nežádoucí účinky
Členské státy a držitelé rozhodnutí o registraci používají při elektronickém předávání údajů o podezření na nežádoucí účinky formáty stanovené v článku 26 a terminologii stanovenou v článku 25.
KAPITOLA VI
Plány řízení rizik
Článek 30
Obsah plánu řízení rizik
1. Plán řízení rizik, který vypracovává držitel rozhodnutí o registraci, musí obsahovat tyto informace:
a)
identifikaci nebo charakterizaci bezpečnostního profilu dotčeného léčivého přípravku nebo přípravků;
b)
údaj o tom, jak má být bezpečnostní profil dotčeného léčivého přípravku nebo přípravků charakterizován;
c)
dokumentaci opatření pro prevenci nebo minimalizaci rizik spojených s léčivým přípravkem, včetně posouzení míry účinnosti těchto zásahů;
d)
dokumentaci poregistračních závazků, kterými bylo rozhodnutí o registraci podmíněno.
2. Přípravky obsahující stejnou účinnou látku a náležející témuž držiteli rozhodnutí o registraci mohou být, pokud je to vhodné, zahrnuty do téhož plánu řízení rizik.
3. Odkazuje-li se v plánu řízení rizik na poregistrační studie, musí být uvedeno, zda tyto studie inicioval, řídil nebo financoval držitel rozhodnutí o registraci z vlastní vůle nebo na základě povinností uložených příslušnými vnitrostátními orgány, agenturou nebo Komisí. V souhrnu plánu řízení rizik musí být uvedeny veškeré poregistrační závazky a lhůty pro jejich splnění.
Článek 31
Souhrn plánu řízení rizik
1. Souhrn plánu řízení rizik, který má být zveřejněn v souladu s čl. 106 písm. c) směrnice 2001/83/E a čl. 26 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 726/2004, musí obsahovat zásadní informace o plánu řízení rizik, přičemž zvláštní důraz je kladen na činnosti zaměřené na minimalizaci rizik, a pokud jde o bezpečnostní specifikaci dotčeného léčivého přípravku, důležité informace o potenciálních a zjištěných rizicích, jakož i informace, které chybějí.
2. Týká-li se plán řízení rizik více než jednoho léčivého přípravku, vypracuje se pro každý léčivý přípravek samostatný souhrn.
Článek 32
Aktualizace plánu řízení rizik
1. Pokud držitel rozhodnutí o registraci plán řízení rizik aktualizuje, zašle aktualizovaný plán řízení rizik příslušným vnitrostátním orgánům nebo případně agentuře. Po dohodě s příslušnými vnitrostátními orgány nebo případně agenturou může držitel rozhodnutí o registraci zaslat pouze moduly, kterých se aktualizace týká. V případě nutnosti poskytne držitel rozhodnutí o registraci příslušným orgánům nebo agentuře aktualizovaný souhrn plánu řízení rizik.
2. Při každém předložení musí být plán řízení rizik opatřen novým číslem verze s uvedením data.
Článek 33
Formát plánu řízení rizik
Plány řízení rizik se vyhotovují ve formátu stanoveném v příloze I.
KAPITOLA VII
Pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti
Článek 34
Obsah pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti
1. Pravidelně aktualizovaná zpráva o bezpečnosti vychází z veškerých údajů, které jsou k dispozici, a zaměřuje se na nové informace, které vyšly najevo po uzavření poslední pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti.
2. Pravidelně aktualizovaná zpráva o bezpečnosti musí poskytovat přesný odhad populace, která byla tomuto léčivému přípravku vystavena, včetně veškerých údajů týkajících se objemu prodeje a objemu předepisování. K tomuto odhadu expozice musí být připojena kvalitativní a kvantitativní analýza skutečného použití, která v případě potřeby udává, jak se stávající použití liší od předpokládaného použití na základě všech údajů, které má držitel rozhodnutí o registraci k dispozici, včetně výsledků pozorovací studie nebo studie užívání léků.
3. Pravidelně aktualizovaná zpráva musí obsahovat výsledky posouzení účinnosti činností zaměřených na minimalizaci rizik, které jsou relevantní pro posouzení rizika a prospěšnosti.
4. Držitelé rozhodnutí o registraci nejsou povinni zahrnovat podrobné seznamy individuálních případů, včetně popisů případů, do pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti systematicky. V příslušné části pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti vyhrazené pro hodnocení rizik však uvedou popisy případů, pokud je to nezbytné pro vědeckou analýzu signálu nebo bezpečnostní pochybnost.
5. Na základě hodnocení souhrnu bezpečnostních údajů a analýzy rizika a prospěšnosti držitel rozhodnutí o registraci v pravidelně aktualizované zprávě o bezpečnosti vyvodí závěry, že v případě přípravku, pro který je pravidelně aktualizovaná zpráva o bezpečnosti zasílána, je třeba provést změny nebo přijmout opatření, včetně opatření ke schválení souhrnu údajů o přípravku.
6. Nestanoví-li seznam referenčních dat Unie a četnosti předkládání pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti podle článku 107c směrnice 2001/83/ES jinak nebo není-li případně jinak dohodnuto s příslušnými vnitrostátními orgány nebo agenturou, vypracuje se pro všechny léčivé přípravky obsahující tutéž účinnou látku a registrované pro jednoho držitele rozhodnutí o registraci jediná zpráva. V pravidelně aktualizované zprávě o bezpečnosti musí být uvedeny všechny indikace, cesty podání, lékové formy a dávkovací schémata, přičemž nezáleží, zda jsou registrovány pod různými názvy a odlišnými postupy. V případě potřeby se údaje týkající se konkrétní indikace, lékové formy, cesty podání nebo dávkovacího schématu uvedou spolu s bezpečnostními obavami ve zvláštní části pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti.
7. Nestanoví-li seznam referenčních dat Unie a četnosti předkládání pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti podle článku 107c směrnice 2001/83/ES jinak, a pokud je látka, která je předmětem pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti, registrována rovněž jako složka léčivých přípravků s fixní kombinací, zašle držitel rozhodnutí o registraci v případě kombinace účinných látek registrovaných pro téhož držitele rozhodnutí o registraci buď samostatnou pravidelně aktualizovanou zprávu s uvedením křížových odkazů na pravidelně aktualizované zprávy pro jednotlivé účinné látky, nebo údaje týkající se dané kombinace poskytne v jedné z pravidelně aktualizovaných zpráv pro jednotlivé látky.
Článek 35
Formát pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti
1. Elektronicky zasílané pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti se předkládají ve formátu stanoveném v příloze II.
2. Agentura může pro moduly stanovené v příloze II zveřejnit vzory.
KAPITOLA VIII
Poregistrační studie bezpečnosti
Článek 36
Oblast působnosti
1. Tato kapitola se týká neintervenčních poregistračních studií bezpečnosti, které iniciuje, řídí nebo financuje držitel rozhodnutí o registraci na základě povinností uložených příslušným vnitrostátním orgánem, agenturou nebo Komisí v souladu s články 21a a 22a směrnice 2001/83/ES a s články 10 a 10a nařízení (ES) č. 726/2004.
2. Držitel rozhodnutí o registraci předloží protokol studie, souhrn studie a závěrečnou zprávu o studii, které byly předloženy v souladu s články 107n a 107p směrnice 2001/83/ES, v anglickém znění, s výjimkou studií, které mají být provedeny pouze v jednom členském státě, jenž si studii vyžádal v souladu s článkem 22a směrnice 2001/83/ES. Pro ostatní studie zajistí držitel rozhodnutí o registraci anglický překlad názvu a souhrnu protokolu studie a rovněž anglický překlad souhrnu závěrečné zprávy o studii.
3. Držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby veškeré informace o studii byly zpracovány a uchovávány takovým způsobem, aby je bylo možné přesně předložit, interpretovat a ověřit a aby byla chráněna důvěrnost záznamů o subjektech studie. Držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby analytický datový soubor a statistické programy používané při získávání údajů zahrnutých do závěrečné zprávy o studii byly vedeny v elektronické podobě a byly k dispozici pro účely auditu a inspekce.
4. Agentura může zveřejnit příslušné vzory protokolu, souhrnu a závěrečné zprávy o studii.
Článek 37
Definice
Pro účely této kapitoly se:
1)
„zahájením sběru údajů“ rozumí datum, od kterého jsou do datového souboru dané studie zaznamenávány informace o prvním subjektu studie, nebo v případě druhotného využití údajů datum, kdy je zahájeno získávání údajů;
2)
„ukončením sběru údajů“ rozumí datum, od kterého je analytický datový soubor plně k dispozici.
Článek 38
Formát poregistračních studií bezpečnosti
Protokoly, souhry a závěrečné zprávy neintervenčních poregistračních studií bezpečnosti musí být předloženy ve formátu stanoveném v příloze III.
KAPITOLA IX
Závěrečná ustanovení
Článek 39
Ochrana údajů
Tímto nařízením nejsou dotčeny povinnosti příslušných vnitrostátních orgánů a držitelů rozhodnutí o registraci týkající se zpracování osobních údajů podle směrnice 95/46/ES, ani povinnosti agentury týkající se zpracování osobních údajů podle nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 40
Přechodná ustanovení
1. Povinnost používat terminologii stanovenou v čl. 25 písm. c) až g) uložená držitelům rozhodnutí o registraci, příslušným vnitrostátním orgánům a agentuře se použije od 1. července 2016.
2. Ustanovení čl. 26 odst. 2 se použije od 1. července 2016.
3. Povinnost dodržovat formát a obsah stanovený v článcích 29 až 38 uložená držitelům rozhodnutí o registraci se použije od 10. ledna 2013.
Článek 41
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 10. července 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. června 2012.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 520/2012,
annettu 19 päivänä kesäkuuta 2012,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 726/2004 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/83/EY säädetyn lääketurvatoiminnan toteuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 (1) ja erityisesti sen 87 a artiklan,
ottaa huomioon ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (2) ja erityisesti sen 108 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä sekä Euroopan lääkeviraston perustamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 726/2004 ja pitkälle kehitetyssä terapiassa käytettävistä lääkkeistä annetun asetuksen (EY) N:o 1394/2007 muuttamisesta ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevan lääketurvatoiminnan osalta 15 päivänä joulukuuta 2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1235/2010 (3) vahvistettiin ja järkiperäistettiin unionin markkinoille saatettujen lääkkeiden turvallisuuden seurantaa. Vastaavat säännökset sisällytettiin ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta lääketurvatoiminnan osalta 15 päivänä joulukuuta 2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2010/84/EU (4) direktiiviin 2001/83/EY.
(2)
Lääketurvatoiminta kattaa ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden koko elinkaaren hallinnan turvallisuuden osalta.
(3)
Asetuksella (EU) N:o 1235/2010 ja direktiivillä 2010/84/EU otettiin käyttöön lääketurvajärjestelmän kantatiedoston käsite. Jotta lääketurvajärjestelmän kantatiedosto vastaisi tarkoin myyntiluvan haltijan käyttämää lääketurvajärjestelmää, kantatiedoston olisi sisällettävä keskeiset tiedot ja asiakirjat kaikista lääketurvatoiminnan osa-alueista, myös tiedot tehtävistä, jotka on annettu suoritettaviksi alihankintana. Siitä pitäisi olla hyötyä, kun myyntiluvan haltija suunnittelee ja suorittaa asianmukaisia tarkastuksia ja kun pätevyysvaatimukset täyttävä lääketurvatoiminnasta vastaava henkilö valvoo lääketurvatoimintaa. Samalla sen pitäisi antaa kansallisille toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuus todentaa, että kaikki järjestelmän osa-alueet vastaavat vaatimuksia.
(4)
Lääketurvajärjestelmän kantatiedostoon sisältyviä tietoja olisi pidettävä yllä, jotta ne vastaavat mahdollisesti tehtyjä muutoksia ja ovat helposti kansallisten toimivaltaisten viranomaisten saatavilla ja käytettävissä tarkastuksia varten.
(5)
Laatujärjestelmien olisi kuuluttava olennaisena osana lääketurvajärjestelmään. Lääketurvatoimintaa koskevalle laatujärjestelmälle asetettavien vähimmäisvaatimusten avulla on määrä varmistaa, että myyntiluvan haltijat, kansalliset toimivaltaiset viranomaiset ja Euroopan lääkevirasto, jäljempänä ’virasto’, perustavat riittävän ja tehokkaan laatujärjestelmän, joka mahdollistaa vaatimustenmukaisuuden tehokkaan seurannan ja kaikkien toteutettujen toimenpiteiden täsmällisen ja moitteettoman dokumentoinnin. Niiden avulla on myös tarkoitus varmistaa, että myyntiluvan haltijoilla, kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla ja virastolla on käytettävissään riittävästi asiantuntevaa henkilöstöä, jolla on asianmukainen pätevyys ja koulutus.
(6)
Asianmukaisesti määriteltyä laatujärjestelmää noudattamalla pitäisi saada varmuus siitä, että kaikki lääketurvatoimintatehtävät toteutetaan niin, että ne todennäköisesti johtavat lääketurvatoimintatehtävien täyttämistä koskeviin toivottuihin tuloksiin tai laatutavoitteisiin.
(7)
Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja viraston olisi perustettava laatujärjestelmäänsä kuuluvia yhteyspisteitä, joiden tehtävänä on helpottaa vuorovaikutusta kansallisten toimivaltaisten viranomaisten, viraston, komission, myyntiluvan haltijoiden ja direktiivin 2001/83/EY 101 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuja lääkkeiden vaaroja raportoivien henkilöiden välillä.
(8)
Jos myyntiluvan haltijat, kansalliset toimivaltaiset viranomaiset ja virasto käyttävät suoritusindikaattoreita, joiden avulla ne voivat seurata, toteutetaanko lääketurvatoimintaa moitteettomasti, niiden olisi dokumentoitava kyseiset indikaattorit.
(9)
Lääketurvatoiminta perustuu yhä enenevässä määrin suurten tietokantojen, kuten Eudravigilance-tietokannan, säännölliseen seurantaan. Eudravigilance-tietokannan odotetaan olevan lääketurvatoimintaa koskevien tietojen merkittävä lähde, mutta huomioon olisi otettava myös lääketurvatoimintatiedot, jotka ovat peräisin muista lähteistä.
(10)
Myyntiluvan haltijoiden, kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja viraston olisi seurattava jatkuvasti Eudravigilance-tietokantaan sisältyviä tietoja, jotta voitaisiin selvittää, onko olemassa uusia riskejä tai ovatko riskit muuttuneet ja vaikuttavatko nämä riskit lääkkeen riski-hyötysuhteeseen. Niiden olisi tapauksen mukaan validoitava ja vahvistettava signaaleja niin, että perustana on tarkastelu, joka kattaa yksittäistapauksia koskevat turvallisuusraportit ja aktiivisten valvontajärjestelmien tai tutkimusten aggregoidut tiedot sekä kirjallisuudesta tai muista lähteistä saatavat tiedot. Siksi on tarpeen vahvistaa signaalien havaitsemista koskevat yhteiset vaatimukset, jotta on mahdollista selventää myyntiluvan haltijoille, kansallisille toimivaltaisille viranomaisille ja virastolle kuuluvia seurantatehtäviä, tarkentaa signaalien validointi- ja vahvistamistapaa ja määrittää signaalien hallinnointiprosessi.
(11)
Yleisperiaatteena on, että signaalien havaitsemisessa olisi noudatettava tunnustettuja menetelmiä. Menetelmät voivat kuitenkin vaihdella kohteena olevan lääkkeen tyypin mukaan.
(12)
Kansainvälisesti sovittujen termien, muotojen ja standardien käytön pitäisi edistää lääketurvatoiminnan toteuttamiseen sovellettujen järjestelmien yhteentoimivuutta, minkä lisäksi vältytään samojen tietojen päällekkäiseltä koodaukselta. Lisäksi sen avulla pitäisi olla mahdollista helpottaa sääntelyviranomaisten välistä kansainvälisen tason tietojenvaihtoa.
(13)
Jotta epäiltyjen haittavaikutusten raportoiminen helpottuisi, myyntiluvan haltijan ja jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava kyseisistä vaikutuksista ainoastaan Eudravigilance-tietokantaan. Eudravigilance-tietokannasta olisi tehtävä sellainen, että myyntiluvan haltijoiden raportoimista epäillyistä haittavaikutuksista lähtee välittömästi tieto niihin jäsenvaltioihin, joiden alueella vaikutuksia on havaittu. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa epäiltyjä haittavaikutuksia koskevan sähköisen raportoinnin yhteinen muoto, jota myyntiluvan haltijat ja jäsenvaltiot käyttävät toimittaessaan ilmoituksia Eudravigilance-tietokantaan.
(14)
Määräaikaiset turvallisuuskatsaukset ovat tärkeä väline, jonka avulla on mahdollista seurata lääkkeen turvallisuutta sen jälkeen, kun lääke on saatettu unionin markkinoille, riski-hyötysuhteen integroitu (uudelleen)arviointi mukaan luettuna. Jotta kyseisiä katsauksia olisi helpompi käsitellä ja arvioida, olisi vahvistettava yhteiset muoto- ja sisältövaatimukset.
(15)
Kaikkien uusien myyntilupahakemusten yhteydessä vaaditaan riskinhallintasuunnitelma. Riskinhallintasuunnitelmat sisältävät yksityiskohtaisen kuvauksen myyntiluvan haltijan käyttämästä riskinhallintajärjestelmästä. Jotta riskinhallintasuunnitelmia olisi helpompi laatia ja arvioida, olisi vahvistettava yhteiset muoto- ja sisältövaatimukset.
(16)
Kun toimivaltaisilla viranomaisilla on lääkkeen turvallisuutta koskevia epäilyjä, niiden olisi pystyttävä asettamaan myyntiluvan haltijoille velvoite tehdä myyntiluvan myöntämisen jälkeisiä turvallisuustutkimuksia. Myyntiluvan haltijan olisi esitettävä alustava tutkimussuunnitelma ennen kyseisten tutkimusten tekemistä. Lisäksi myyntiluvan haltijan olisi toimitettava asianmukaisessa vaiheessa tutkimuksen tiivistelmä ja lopullinen tutkimusraportti. On asianmukaista säätää, että tutkimussuunnitelmassa, tiivistelmässä ja lopullisessa tutkimusraportissa on noudatettava yhteistä muotoa, jotta lääketurvallisuuden riskinarviointikomitean tai - kun kyse on vain yhdessä tutkimusta direktiivin 2001/83/EY 22 a artiklan mukaisesti pyytäneessä jäsenvaltiossa tehtävistä tutkimuksista - toimivaltaisten viranomaisten olisi helpompi hyväksyä ja valvoa kyseisiä tutkimuksia.
(17)
Tämän asetuksen soveltaminen ei saisi rajoittaa yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (5) eikä yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (6) soveltamista. Henkilötietojen suojaa koskeva perusoikeus olisi turvattava täysimääräisesti ja tehokkaasti kaikessa lääketurvatoiminnassa. Kansanterveyden suojeleminen on huomattavassa määrin yleisen edun mukaista, joten henkilötietojen käsittelemisen pitäisi olla perusteltua silloin, kun tunnistettavia henkilötietoja käsitellään ainoastaan, kun se on välttämätöntä ja vain kun osapuolet arvioivat kyseisen välttämättömyyden lääketurvatoiminnan kaikissa vaiheissa. Toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ja myyntiluvan haltijat voivat tarvittaessa käyttää salanimiä eli korvata tunnistettavat henkilötiedot salanimillä.
(18)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
Lääketurvajärjestelmän kantatiedosto
1 artikla
Lääketurvajärjestelmän kantatiedoston rakenne
1. Lääketurvajärjestelmän kantatiedostossa olevien tietojen on oltava täsmällisiä ja vastattava käytössä olevaa lääketurvajärjestelmää.
2. Myyntiluvan haltija voi tarvittaessa käyttää erillisiä lääketurvajärjestelmiä eri lääkeryhmiä varten. Kukin tällainen järjestelmä on kuvattava erillisessä lääketurvajärjestelmän kantatiedostossa.
Lääketurvajärjestelmän kantatiedoston on katettava kaikki lääkkeet, joille myyntiluvan haltija on saanut direktiivin 2001/83/EY tai asetuksen (EY) N:o 726/2004 mukaisen myyntiluvan.
2 artikla
Lääketurvajärjestelmän kantatiedoston sisältö
Lääketurvajärjestelmän kantatiedoston on sisällettävä vähintään kaikki seuraavat tiedot:
1)
pätevyysvaatimukset täyttävää lääketurvatoiminnasta vastaavaa henkilöä koskevat seuraavat tiedot:
a)
tehtävien kuvaus, joka osoittaa, että pätevyysvaatimukset täyttävällä lääketurvatoiminnasta vastaavalla henkilöllä on riittävä toimivalta lääketurvajärjestelmään nähden voidakseen edistää, pitää yllä ja parantaa lääketurvatoimintatehtävien ja -vastuiden noudattamista;
b)
pätevyysvaatimukset täyttävän lääketurvatoiminnasta vastaavan henkilön ansioluettelon tiivistelmä, mukaan lukien osoitus Eudravigilance-tietokantaan rekisteröitymisestä;
c)
pätevyysvaatimukset täyttävän lääketurvatoiminnasta vastaavan henkilön yhteystiedot;
d)
yksityiskohtaiset tiedot pätevyysvaatimukset täyttävän lääketurvatoiminnasta vastaavan henkilön poissaolojen aikana sovellettavista varajärjestelyistä;
e)
lääketurvatoiminnasta vastaavan yhteyshenkilön tehtävät sekä yhteystiedot, jos tällainen henkilö on nimetty kansallisella tasolla direktiivin 2001/83/EY 104 artiklan 4 kohdan mukaisesti;
2)
myyntiluvan haltijan organisaatiorakenteen kuvaus, myös luettelo paikoista, joissa seuraavat lääketurvatoimintatehtävät toteutetaan: yksittäistapauksia koskevien turvallisuusraporttien keruu, arviointi, tapausten kirjaaminen turvallisuustietokantaan, määräaikaisen turvallisuuskatsauksen laadinta, signaalien havaitseminen ja arvioiminen, riskinhallintasuunnitelman hallinnointi, myyntiluvan myöntämistä edeltävien ja myyntiluvan myöntämisen jälkeisten tutkimusten hallinnointi sekä myyntiluvan ehtoihin tehtävien turvallisuusmuutosten hallinnointi;
3)
kuvaus turvallisuustietojen vastaanottamiseen, käsittelyyn, kirjaamiseen ja ilmoittamiseen käytettyjen it-järjestelmien ja -tietokantojen sijainnista ja toiminnoista ja kyseisiä järjestelmiä ja tietokantoja koskevasta operatiivisesta vastuusta sekä arviointi niiden soveltuvuudesta käyttötarkoitukseensa;
4)
kuvaus tietojen käsittelystä ja kirjaamisesta sekä prosessista, jota käytetään kunkin seuraavan lääketurvatoimintatehtävän osalta:
a)
lääkkeen (lääkkeiden) riski-hyötysuhteen jatkuva seuranta, seurantatulos sekä tarpeellisten toimenpiteiden toteuttamista koskeva päätöksenteko;
b)
riskinhallintajärjestelmien toiminta ja riskinminimointitoimenpiteistä saatujen tulosten seuranta;
c)
yksittäistapauksia koskevien turvallisuusraporttien keruu, arviointi ja ilmoittaminen;
d)
määräaikaisten turvallisuuskatsausten laatiminen ja toimittaminen;
e)
menettelyt turvallisuusepäilyjen ja valmisteyhteenvetoa ja pakkausselostetta koskevien turvallisuusmuutosten ilmoittamiseksi terveydenhuollon ammattihenkilöille ja väestölle;
5)
kuvaus lääketurvatoimintaa koskevasta laatujärjestelmästä, kaikki seuraavat tiedot mukaan luettuina:
a)
10 artiklassa tarkoitettua henkilöresurssien hallintaa käsittelevä kuvaus, joka sisältää seuraavat tiedot: lääketurvatoiminnan toteuttamiseen tarkoitetun organisaatiorakenteen kuvaus sekä viittaus henkilöstön pätevyyttä koskevien asiakirjojen sijaintiin; lyhyt kuvaus koulutusperiaatteista, koulutusasiakirjojen sijaintia koskevat tiedot mukaan luettuina; kriittisiä prosesseja koskevat ohjeet;
b)
kuvaus 12 artiklassa tarkoitetusta asiakirjahallintojärjestelmästä, lääketurvatoiminnassa käytettyjen asiakirjojen sijainti mukaan luettuna;
c)
kuvaus järjestelmästä, jolla seurataan lääketurvajärjestelmän toimivuutta ja varmistetaan 11 artiklan vaatimusten noudattaminen;
6)
soveltuvissa tapauksissa kuvaus toiminnoista ja/tai palveluista, jotka myyntiluvan haltija on 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti antanut suoritettaviksi alihankintana.
3 artikla
Lääketurvajärjestelmän kantatiedoston liitteen sisältö
Lääketurvajärjestelmän kantatiedostolla on oltava liite, joka sisältää seuraavat asiakirjat:
1)
luettelo lääketurvajärjestelmän kantatiedoston kattamista lääkkeistä, myös lääkkeen nimi, lääkkeen vaikuttavan aineen (vaikuttavien aineiden) kansainvälinen yleisnimi (INN-nimi) sekä jäsenvaltiot, joissa lupa on voimassa;
2)
luettelo 11 artiklan 1 kohdan noudattamiseksi laadituista kirjallisista toimintatavoista ja menettelyistä;
3)
6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu luettelo alihankintasopimuksista;
4)
luettelo tehtävistä, jotka pätevyysvaatimukset täyttävä lääketurvatoiminnasta vastaava henkilö on siirtänyt;
5)
luettelo kaikista suunnitelluista ja suoritetuista tarkastuksista;
6)
soveltuvissa tapauksissa luettelo 9 artiklassa tarkoitetuista suoritusindikaattoreista;
7)
soveltuvissa tapauksissa luettelo muista saman myyntiluvan haltijan pitämistä lääketurvajärjestelmän kantatiedostoista;
8)
5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut tiedot sisältävä päiväkirja.
4 artikla
Ylläpito
1. Myyntiluvan haltijan on pidettävä lääketurvajärjestelmän kantatiedosto ajan tasalla ja tarvittaessa tarkistettava sitä saatujen kokemusten, teknisen ja tieteellisen kehityksen sekä direktiiviin 2001/83/EY ja asetukseen (EY) N:o 726/2004 tehtyjen muutosten huomioon ottamiseksi.
2. Lääketurvajärjestelmän kantatiedostoon ja sen liitteeseen on sovellettava versionhallintaa, ja niissä on ilmoitettava päivä, jona myyntiluvan haltija on niitä viimeksi päivittänyt.
3. Kaikki poikkeamat lääketurvatoimintamenettelyistä, niiden vaikutukset ja niiden hallinta on dokumentoitava lääketurvajärjestelmän kantatiedostoon, kunnes tapaukset on selvitetty.
4. Myyntiluvan haltijan on ilmoitettava viipymättä virastolle kaikista lääketurvajärjestelmän kantatiedoston sijaintipaikan muutoksista tai pätevyysvaatimukset täyttävän lääketurvatoiminnasta vastaavan henkilön yhteystietoja ja nimeä koskevista muutoksista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ihmisille ja eläimille tarkoitettujen lääkkeiden myyntilupien ehtojen muutosten tutkimisesta 24 päivänä marraskuuta 2008 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1234/2008 (7) asetettujen vaatimusten soveltamista. Virasto päivittää asetuksen (EY) N:o 726/2004 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua Eudravigilance-tietokantaa ja tarvittaessa myös asetuksen (EY) N:o 726/2004 26 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua Euroopan lääkkeitä käsittelevää www-portaalia.
5 artikla
Lääketurvajärjestelmän kantatiedostoon sisältyvien asiakirjojen muoto
1. Lääketurvajärjestelmän kantatiedoston asiakirjojen on oltava täydellisiä ja luettavia. Tarvittaessa tiedot voidaan esittää kaavioiden tai vuokaavioiden muodossa. Kaikki asiakirjat on luetteloitava ja arkistoitava niin, että niiden haku on täsmällistä ja nopeaa koko säilytysajan.
2. Lääketurvajärjestelmän kantatiedoston tiedot ja asiakirjat voidaan esittää moduuleina lääketurvatoiminnan hyvistä toimintatavoista annetuissa ohjeissa yksityiskohtaisesti kuvatun järjestelmän mukaisesti.
3. Lääketurvajärjestelmän kantatiedosto voidaan tallentaa sähköisessä muodossa edellyttäen, että tallennusväline pysyy luettavissa ja että tarkastuksia ja tutkimuksia varten voidaan asettaa saataville selkeä tuloste.
4. Myyntiluvan haltijan on kirjattava 3 artiklan 8 kohdassa tarkoitettuun päiväkirjaan kaikki lääketurvajärjestelmän kantatiedoston sisältöä koskevat muutokset, jotka on tehty viimeksi kuluneiden viiden vuoden aikana, lukuun ottamatta 2 artiklan 1 kohdan b-e alakohdassa ja 3 artiklassa tarkoitettuja tietoja. Myyntiluvan haltijan on merkittävä päiväkirjaan muutoksen päivämäärä, muutoksesta vastaava henkilö sekä tarvittaessa muutoksen syy.
6 artikla
Alihankinta
1. Myyntiluvan haltija voi antaa tiettyjä lääketurvajärjestelmän toimia alihankintana kolmansien osapuolten suoritettaviksi. Sillä on kuitenkin täysi vastuu lääketurvajärjestelmän kantatiedoston täydellisyydestä ja oikeellisuudesta.
2. Myyntiluvan haltijan on laadittava sen ja 1 kohdassa tarkoitettujen kolmansien osapuolten välisistä olemassa olevista alihankintasopimuksista luettelo, jossa määritetään kyseiset lääkkeet ja alueet.
7 artikla
Lääketurvajärjestelmän kantatiedoston saatavuus ja sijainti
1. Lääketurvajärjestelmän kantatiedoston on sijaittava joko sellaisessa unionin alueella olevassa paikassa, jossa myyntiluvan haltijan pääasiallinen lääketurvatoiminta toteutetaan, tai sellaisessa unionin alueella olevassa paikassa, jossa pätevyysvaatimukset täyttävä lääketurvatoiminnasta vastaava henkilö toimii.
2. Myyntiluvan haltijan on varmistettava, että pätevyysvaatimukset täyttävällä lääketurvatoiminnasta vastaavalla henkilöllä on jatkuva pääsy lääketurvajärjestelmän kantatiedostoon.
3. Lääketurvajärjestelmän kantatiedoston on oltava jatkuvasti ja välittömästi saatavilla tarkastusta varten paikassa, jossa se sijaitsee.
Jos lääketurvajärjestelmän kantatiedosto on tallennettu sähköisessä muodossa 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti, tätä artiklaa sovellettaessa riittää, että sähköisessä muodossa säilytetyt tiedot ovat suoraan saatavilla paikassa, jossa lääketurvajärjestelmän kantatiedosto sijaitsee.
4. Sovellettaessa direktiivin 2001/83/EY 23 artiklan 4 kohtaa kansallinen toimivaltainen viranomainen voi rajoittaa pyyntönsä tiettyihin lääketurvajärjestelmän kantatiedoston osiin tai moduuleihin, ja myyntiluvan haltijan on vastattava kustannuksista, jotka aiheutuvat lääketurvajärjestelmän kantatiedoston kopion toimittamisesta.
5. Kansallinen toimivaltainen viranomainen ja virasto voivat pyytää myyntiluvan haltijaa toimittamaan säännöllisin väliajoin kopion 3 artiklan 8 kohdassa tarkoitetusta päiväkirjasta.
II LUKU
Lääketurvatoimintaa koskeville laatujärjestelmille asetettavat vähimmäisvaatimukset
1 jakso
Yleiset säännökset
8 artikla
Laatujärjestelmä
1. Myyntiluvan haltijoiden, kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja viraston on perustettava laatujärjestelmä, joka on riittävä ja tehokas niiden lääketurvatoiminnan toteuttamista varten, ja käytettävä kyseistä järjestelmää.
2. Laatujärjestelmän on katettava organisaatiorakenne, vastuut, menettelyt, prosessit ja voimavarat, asianmukainen voimavarojen hallinnointi, velvoitteiden noudattamisen varmistaminen ja asiakirjahallinto.
3. Laatujärjestelmän on perustuttava kaikkiin seuraaviin toimintoihin:
a)
laadunsuunnittelu: rakenteiden perustaminen ja integroitujen ja johdonmukaisten prosessien suunnittelu;
b)
laatuvaatimusten noudattaminen: tehtävien suorittaminen ja velvoitteiden täyttäminen laatuvaatimusten mukaisesti;
c)
laadunvalvonta ja -varmistus: sen seuranta ja arviointi, miten tehokkaasti rakenteet ja prosessit on perustettu ja miten tehokkaasti prosessit toteutetaan;
d)
laadun parantaminen: rakenteiden ja prosessien korjaaminen ja parantaminen tarpeen mukaan.
4. Kaikki laatujärjestelmää varten valitut tekijät, vaatimukset ja säännökset on esitettävä järjestelmällisesti ja selvästi kirjallisina toimintatapoina ja menettelyinä, kuten laatusuunnitelmina, laatukäsikirjoina ja laatutallenteina.
5. Kaikilta niiltä henkilöiltä, jotka osallistuvat kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja viraston lääketurvatoimintaa varten perustamien laatujärjestelmien menettelyihin ja prosesseihin, edellytetään, että he ovat vastuussa kyseisten laatujärjestelmien moitteettomasta toiminnasta ja varmistavat järjestelmällisen lähestymistavan soveltamisen laatukysymyksiin sekä laatujärjestelmän toteuttamiseen ja ylläpitämiseen.
9 artikla
Suoritusindikaattorit
1. Myyntiluvan haltija, kansalliset toimivaltaiset viranomaiset ja virasto voivat käyttää suoritusindikaattoreita, joiden avulla ne voivat jatkuvasti seurata, toteutetaanko lääketurvatoimintaa moitteettomasti.
2. Virasto voi julkaista luettelon suoritusindikaattoreista lääketurvallisuuden riskinarviointikomitean suosituksen perusteella.
2 jakso
Myyntiluvan haltijoiden lääketurvatoimintaa koskeville laatujärjestelmille asetettavat vähimmäisvaatimukset
10 artikla
Henkilöresurssien hallinta
1. Myyntiluvan haltijalla on oltava lääketurvatoimintaa varten käytettävissään riittävästi asiantuntevaa henkilöstöä, jolla on asianmukainen pätevyys ja koulutus.
Ensimmäistä alakohtaa sovellettaessa myyntiluvan haltijan on varmistettava, että pätevyysvaatimukset täyttävällä lääketurvatoiminnasta vastaavalla henkilöllä on riittävä teoreettinen ja käytännön tietämys lääketurvatoiminnasta. Jos pätevyysvaatimukset täyttävä henkilö ei ole suorittanut ammattipätevyyden tunnustamisesta 7 päivänä syyskuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (8) 24 artiklan mukaista lääkärin peruskoulutusta, myyntiluvan haltijan on varmistettava, että pätevyysvaatimukset täyttävää lääketurvatoiminnasta vastaavaa henkilöä avustaa lääkärin koulutuksen saanut henkilö. Kyseinen avustaminen on dokumentoitava asianmukaisesti.
2. Johto- ja valvontatehtävissä toimivan henkilöstön, myös pätevyysvaatimukset täyttävän lääketurvatoiminnasta vastaavan henkilön, tehtävät on määriteltävä toimenkuvauksissa. Kyseisen henkilöstön hierarkkiset suhteet on määriteltävä organisaatiokaaviossa. Myyntiluvan haltijan on varmistettava, että pätevyysvaatimukset täyttävällä lääketurvatoiminnasta vastaavalla henkilöllä on riittävä toimivalta vaikuttaa laatujärjestelmän suorituskykyyn ja myyntiluvan haltijan lääketurvatoimintaan.
3. Kaikkien lääketurvatoimintaan osallistuvan henkilöstön jäsenten on saatava perus- ja jatkokoulutusta tehtäviinsä ja velvollisuuksiinsa. Myyntiluvan haltijan on säilytettävä koulutussuunnitelmia ja tiedostoja, jotka koskevat henkilöstön pätevyyden dokumentointia, ylläpitoa ja kehittämistä, ja asetettava kyseiset suunnitelmat ja tiedostot saataville tarkastuksia ja tutkimuksia varten.
4. Myyntiluvan haltijan on annettava asianmukaiset menettelyohjeet hätätilanteiden varalta, mukaan lukien toiminnan jatkuvuutta koskevat ohjeet.
11 artikla
Velvoitteiden noudattamisen varmistaminen
1. Käytössä on oltava erityisiä laatujärjestelmän menettelyjä ja prosesseja, jotta voidaan varmistaa seuraavat:
a)
lääketurvatoimintatietojen jatkuva seuranta, riskien minimointia ja ehkäisemistä koskevien vaihtoehtojen tarkastelu sekä sen varmistaminen, että myyntiluvan haltija on toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä;
b)
myyntiluvan haltijan suorittama tieteellinen arviointi, joka kattaa kaikki direktiivin 2001/83/EY 101 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut lääkkeiden vaaroja koskevat tiedot;
c)
vakavia ja muita kuin vakavia haittavaikutuksia koskevien täsmällisten ja todennettavissa olevien tietojen toimittaminen Eudravigilance-tietokantaan direktiivin 2001/83/EY 107 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa säädettyjen määräaikojen mukaisesti;
d)
lääkkeiden vaaroja käsittelevien toimitettujen tietojen laatu, oikeellisuus ja täydellisyys, mukaan lukien menettelyt, joiden tarkoituksena on välttää päällekkäiset toimitukset ja validoida signaalit 21 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
e)
myyntiluvan haltijan tehokas viestintä kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja viraston kanssa, myös aiheista, jotka koskevat uusia riskejä tai muuttuneita riskejä, lääketurvajärjestelmän kantatiedostoa, riskinhallintajärjestelmiä, riskinminimointitoimenpiteitä, määräaikaisia turvallisuuskatsauksia, korjaavia ja ehkäiseviä toimia ja myyntiluvan myöntämisen jälkeisiä tutkimuksia;
f)
myyntiluvan haltijan suorittamat tuotetietojen päivitykset, jotka perustuvat tieteelliseen tietämykseen, Euroopan lääkkeitä käsittelevän www-portaalin kautta julkaistut arvioinnit ja suositukset mukaan luettuina, ja myyntiluvan haltijan suorittamaan Euroopan lääkkeitä käsittelevässä www-portaalissa julkaistujen tietojen jatkuvaan seurantaan;
g)
myyntiluvan haltijan suorittama merkittävien turvallisuustietojen asianmukainen välittäminen terveydenhuollon ammattihenkilöille ja potilaille.
2. Jos myyntiluvan haltija on antanut joitakin lääketurvatoimintaansa kuuluvia tehtäviä suoritettaviksi alihankintana, sen vastuulla on varmistaa, että kyseisiin tehtäviin sovelletaan tehokasta laatujärjestelmää.
12 artikla
Asiakirjahallinto ja tietojen säilyttäminen
1. Myyntiluvan haltijoiden on kirjattava kaikki lääketurvatoimintaa koskevat tiedot ja varmistettava, että tiedot käsitellään ja säilytetään siten, että mahdollistetaan niiden täsmällinen raportointi, tulkinta ja tarkastaminen.
Myyntiluvan haltijoiden on otettava käyttöön kaikkien lääketurvatoiminnassa käytettyjen asiakirjojen hallintojärjestelmä, jolla varmistetaan kyseisten asiakirjojen löydettävyys sekä sen jäljittäminen, millaisin toimenpitein turvallisuusepäilyjä on tutkittu, millaisin määräajoin kyseiset tutkimukset on suoritettu ja mitä päätöksiä turvallisuusepäilyistä on tehty, päätösten päivämäärä ja päätöksentekoprosessi mukaan luettuina.
Myyntiluvan haltijoiden on otettava käyttöön mekanismeja, joilla mahdollistetaan haittavaikutuksia koskevien ilmoitusten jäljitettävyys ja seuranta.
2. Myyntiluvan haltijoiden on huolehdittava, että 2 artiklassa tarkoitetut tiedot säilytetään vähintään viiden vuoden ajan siitä, kun myyntiluvan haltija on virallisesti lakkauttanut lääketurvajärjestelmän kantatiedostossa kuvatun järjestelmän.
Luvan saaneita yksittäisiä lääkkeitä koskevia lääketurvatoimintatietoja ja -asiakirjoja on säilytettävä niin kauan kuin lääkkeen myyntilupa on voimassa ja vähintään kymmenen vuoden ajan luvan päättymisestä. Asiakirjoja on kuitenkin säilytettävä pidempään, jos sitä vaaditaan unionin tai kansallisessa lainsäädännössä.
13 artikla
Tarkastukset
1. Säännöllisin väliajoin on suoritettava riskianalyysiin perustuvia laatujärjestelmän tarkastuksia järjestelmän tehokkuuden määrittämiseksi ja sen varmistamiseksi, että laatujärjestelmä vastaa 8, 10, 11 ja 12 artiklassa määritettyjä laatujärjestelmävaatimuksia. Kyseisiä tarkastuksia suorittavat henkilöt eivät saa olla suoraan osallisina tarkastettaviin kysymyksiin tai prosesseihin eivätkä vastuussa niistä.
2. Tarvittaessa on tehtävä korjauksia, mukaan lukien puutteita koskevat seurantatarkastukset. Kunkin tarkastuksen ja seurantatarkastuksen tuloksista on laadittava raportti. Tarkastusraportti on lähetettävä tarkastetuista kysymyksistä vastaavalle johdolle. Laatujärjestelmää koskevien tarkastusten ja seurantatarkastusten päivämäärät ja tulokset on dokumentoitava direktiivin 2001/83/EY 104 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.
3 jakso
Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja viraston lääketurvatoimintaa koskeville laatujärjestelmille asetettavat vähimmäisvaatimukset
14 artikla
Henkilöresurssien hallinta
1. Kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla ja virastolla on oltava lääketurvatoimintaa varten käytettävissään riittävästi asiantuntevaa henkilöstöä, jolla on asianmukainen pätevyys ja koulutus.
Organisaatiorakenteiden sekä tehtävien ja vastuualueiden jaon on oltava selkeitä ja tarvittavissa määrin saatavilla. On perustettava yhteyspisteitä.
2. Kaikkien lääketurvatoimintaan osallistuvan henkilöstön jäsenten on saatava perus- ja jatkokoulutusta. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja viraston on säilytettävä koulutussuunnitelmia ja tiedostoja, jotka koskevat henkilöstön pätevyyden dokumentointia, ylläpitoa ja kehittämistä, ja asetettava kyseiset suunnitelmat ja tiedostot saataville tarkastuksia varten.
3. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja viraston on annettava henkilöstölleen asianmukaiset menettelyohjeet hätätilanteiden varalta, mukaan lukien toiminnan jatkuvuutta koskevat ohjeet.
15 artikla
Velvoitteiden noudattamisen varmistaminen
1. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja viraston on otettava käyttöön erityisiä menettelyjä ja prosesseja kaikkien seuraavien tavoitteiden saavuttamiseksi:
a)
varmistetaan toimitettujen lääketurvatoimintatietojen laadun, myös täydellisyyden, arviointi;
b)
huolehditaan lääketurvatoimintatietojen arvioinnista ja käsittelystä direktiivissä 2001/83/EY ja asetuksessa (EY) N:o 726/2004 säädettyjen määräaikojen rajoissa;
c)
varmistetaan riippumattomuus lääketurvatoimintatehtävien suorittamisessa;
d)
varmistetaan tehokas viestintä kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välillä, kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja viraston välillä sekä potilaiden, terveydenhuollon ammattihenkilöiden, myyntiluvan haltijoiden ja väestön kanssa;
e)
varmistetaan, että kansalliset toimivaltaiset viranomaiset ja virasto ilmoittavat toisilleen sekä komissiolle aikomuksestaan antaa direktiivin 2001/83/EY 106 a artiklan mukaisesti tiedonantoja, jotka koskevat useissa jäsenvaltioissa luvan saaneen lääkkeen tai sellaisen lääkkeen sisältämän vaikuttavan aineen turvallisuutta;
f)
suoritetaan tarkastuksia, myös ennen luvan myöntämistä.
2. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten on otettava 1 kohdassa tarkoitettujen menettelyjen lisäksi käyttöön menettelyjä, joiden avulla kerätään ja kirjataan kaikki niiden alueella ilmenevät epäillyt haittavaikutukset.
3. Virasto ottaa käyttöön menettelyjä lääketieteellisen kirjallisuuden seurantaa varten asetuksen (EY) N:o 726/2004 27 artiklan mukaisesti.
16 artikla
Asiakirjahallinto ja tietojen säilyttäminen
1. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja viraston on kirjattava kaikki lääketurvatoimintaa koskevat tiedot ja varmistettava, että tiedot käsitellään ja säilytetään siten, että mahdollistetaan niiden täsmällinen raportointi, tulkinta ja tarkastaminen.
Niiden on otettava käyttöön kaikkien lääketurvatoiminnassa käytettyjen asiakirjojen hallintojärjestelmä, jolla varmistetaan kyseisten asiakirjojen löydettävyys sekä sen jäljittäminen, millaisin toimenpitein turvallisuusepäilyjä on tutkittu, millaisin määräajoin kyseiset tutkimukset on suoritettu ja mitä päätöksiä turvallisuusepäilyistä on tehty, päätösten päivämäärä ja päätöksentekoprosessi mukaan luettuina.
2. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja viraston on huolehdittava, että lääketurvajärjestelmää kuvaavat keskeiset asiakirjat säilytetään vähintään viiden vuoden ajan siitä, kun järjestelmä on virallisesti lakkautettu.
Luvan saaneita yksittäisiä lääkkeitä koskevia lääketurvatoimintatietoja ja -asiakirjoja on säilytettävä niin kauan kuin lääkkeen myyntilupa on voimassa ja vähintään kymmenen vuoden ajan luvan päättymisestä. Asiakirjoja on kuitenkin säilytettävä pidempään, jos sitä vaaditaan unionin tai kansallisessa lainsäädännössä.
17 artikla
Tarkastukset
1. Säännöllisin väliajoin on suoritettava yhteisten menetelmien mukaisesti riskianalyysiin perustuvia laatujärjestelmän tarkastuksia järjestelmän tehokkuuden varmistamiseksi ja sen todentamiseksi, että laatujärjestelmä vastaa 8, 14, 15 ja 16 artiklassa määritettyjä vaatimuksia.
2. Tarvittaessa on tehtävä korjauksia, mukaan lukien puutteita koskevat seurantatarkastukset. Tarkastusraportti on lähetettävä tarkastetuista kysymyksistä vastaavalle johdolle. Tarkastusten ja seurantatarkastusten päivämäärät ja tulokset on dokumentoitava.
III LUKU
Eudravigilance-tietokannan tietojen seurantaa koskevat vähimmäisvaatimukset
18 artikla
Yleiset vaatimukset
1. Viraston ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä yhteistyötä Eudravigilance-tietokannassa saatavilla olevien tietojen seurannassa.
2. Myyntiluvan haltijoiden on seurattava Eudravigilance-tietokannassa saatavilla olevia tietoja siltä osin kuin niillä on pääsy kyseiseen tietokantaan.
3. Myyntiluvan haltijoiden, kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja viraston on varmistettava Eudravigilance-tietokannan jatkuva seuranta tiheydellä, joka on oikeassa suhteessa tunnistettuun riskiin, potentiaalisiin riskeihin sekä lisätietojen tarpeeseen nähden.
4. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset vastaavat niiden alueelta peräisin olevien tietojen seurannasta.
19 artikla
Muuttuneiden riskien ja uusien riskien tunnistaminen
1. Uusien riskien tai muuttuneiden riskien tunnistamisen on perustuttava lääkettä tai vaikuttavaa ainetta koskevien signaalien havaitsemiseen ja arvioimiseen.
Tätä lukua sovellettaessa ’signaalilla’ tarkoitetaan yhdestä tai useammasta lähteestä peräisin olevaa informaatiota, huomiot ja kokeilut mukaan luettuina, joka viittaa uuteen mahdolliseen syy-yhteyteen, tai toimenpiteen ja tapahtuman tai useamman asiaan liittyvän tapahtuman välisen tunnetun yhteyden uutta - joko haitallista tai hyödyllistä - näkökohtaa, jonka katsotaan riittävällä todennäköisyydellä antavan aiheen tarkistamiseen.
Eudravigilance-tietokannan tietojen seurannassa on otettava huomioon ainoastaan haittavaikutuksiin liittyvät signaalit.
2. Signaalin havaitsemisen on perustuttava monialaiseen toimintamalliin. Eudravigilance-tietokannan puitteissa tapahtuvaa tietojen havaitsemista on tarvittaessa täydennettävä tilastollisin analyysein. Lääketurvallisuuden riskinarviointikomiteaa kuultuaan virasto voi julkaista luettelon lääketieteellisistä tapahtumista, jotka on otettava huomioon signaalien havaitsemisen yhteydessä.
20 artikla
Signaalin todistusarvon määrittämisessä käytettävät menetelmät
1. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten, myyntiluvan haltijoiden ja viraston on määritettävä signaalin todistusarvo käyttämällä tunnustettuja menetelmiä ottaen huomioon kliininen merkitys, yhteyden määrällinen vahvuus, tietojen johdonmukaisuus, altistumisen ja vasteen välinen suhde, biologinen uskottavuus, tutkimustulokset, mahdolliset vastaavuudet sekä tietojen luonne ja laatu.
2. Signaalien priorisoinnissa voidaan ottaa huomioon erityyppisiä tekijöitä, etenkin yhteyden tai lääkkeen uutuus, yhteyden vahvuuteen liittyvät tekijät, kyseisen haittavaikutuksen vakavuuteen liittyvät tekijät sekä Eudravigilance-tietokantaan tehtyjen ilmoitusten asiakirja-aineistoon liittyvät tekijät.
3. Lääketurvallisuuden riskinarviointikomitean on arvioitava käytettyjä menetelmiä säännöllisesti ja julkaistava tarvittaessa suosituksia.
21 artikla
Signaalien hallinnointi
1. Signaalien hallinnointi käsittää seuraavat toimet: signaalien havaitseminen, signaalien validointi, signaalien vahvistus, signaalien analysointi ja priorisointi, signaalien arviointi ja toimintasuositukset.
Tätä artiklaa sovellettaessa ’signaalien validoinnilla’ tarkoitetaan prosessia, jossa arvioidaan havaittua signaalia tukevat tiedot sen varmistamiseksi, että käytettävissä oleva aineisto sisältää riittävästi näyttöä uudesta mahdollisesta syy-yhteydestä tai tunnetun yhteyden uudesta näkökohdasta ja antaa näin ollen aiheen arvioida signaalia tarkemmin.
2. Jos myyntiluvan haltija havaitsee Eudravigilance-tietokantaa seuratessaan uuden signaalin, sen on validoitava signaali ja ilmoitettava siitä viipymättä virastolle ja kansallisille toimivaltaisille viranomaisille.
3. Jos validoidun signaalin lisäarviointia pidetään tarpeellisena, signaali on vahvistettava mahdollisimman pian ja enintään 30 päivän kuluessa sen vastaanottamisesta seuraavasti:
a)
jos signaali koskee direktiivin 2001/83/EY mukaisesti luvan saanutta lääkettä, signaalin vahvistaminen kuuluu sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa lääke on saatettu markkinoille, tai 22 artiklan 1 kohdan mukaisesti johtavaksi jäsenvaltioksi tai avustavaksi jäsenvaltioksi nimetyn jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle;
b)
jos signaali koskee asetuksen (EY) N:o 726/2004 mukaisesti luvan saanutta lääkettä, signaalin vahvistaa virasto yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa.
Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset ja virasto voivat validoitua signaalia arvioidessaan ottaa huomioon muita lääkkeestä saatavilla olevia tietoja.
Jos signaalin validointia ei vahvisteta, on kiinnitettävä erityistä huomiota lääkettä koskeviin vahvistamattomiin signaaleihin, jos kyseisten signaalien jälkeen ilmenee samaa lääkettä koskevia uusia signaaleja.
4. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja viraston on validoitava ja vahvistettava kaikki sellaiset signaalit, jotka ne ovat havainneet Eudravigilance-tietokannan jatkuvan seurannan aikana, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 ja 3 kohdan soveltamista.
5. Kaikki vahvistetut signaalit on kirjattava viraston hallinnoimaan jäljitysjärjestelmään ja toimitettava lääketurvallisuuden riskinarviointikomitealle direktiivin 2001/83/EY 107 h artiklan 2 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 726/2004 28 a artiklan 2 kohdan mukaista signaalien alustavaa arviointia ja priorisointia varten.
6. Virasto ilmoittaa kyseiselle myyntiluvan haltijalle (kyseisille myyntiluvan haltijoille) viipymättä lääketurvallisuuden riskinarviointikomitean päätelmistä vahvistettujen signaalien arvioinnin osalta.
22 artikla
Signaalien hallinnointia koskeva työnjako
1. Kun kyseessä ovat direktiivin 2001/83/EY mukaisesti useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa luvan saaneet lääkkeet tai moniin lääkkeisiin sisältyvät vaikuttavat aineet, joiden tapauksessa ainakin yksi myyntilupa on myönnetty direktiivin 2001/83/EY mukaisesti, jäsenvaltiot voivat sopia direktiivin 2001/83/EY 27 artiklassa säädetyssä koordinointiryhmässä, että nimetään johtava jäsenvaltio ja tarvittaessa avustava jäsenvaltio. Kaikkia tällaisia nimeämisiä on tarkasteltava uudelleen vähintään joka neljäs vuosi.
Johtavan jäsenvaltion on seurattava Eudravigilance-tietokantaa sekä validoitava ja vahvistettava signaaleja 21 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti muiden jäsenvaltioiden puolesta. Avustavaksi jäsenvaltioksi nimetyn jäsenvaltion on avustettava johtavaa jäsenvaltiota tämän tehtävien hoitamisessa.
2. Nimetessään johtavan jäsenvaltion ja tapauksen mukaan myös avustavan jäsenvaltion koordinointiryhmä voi ottaa huomioon, toimiiko jokin jäsenvaltio viitejäsenvaltiona direktiivin 2001/83/EY 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti tai raportoijana määräaikaisten turvallisuuskatsausten arvioinnissa kyseisen direktiivin 107 e artiklan mukaisesti.
3. Virasto julkaisee Euroopan lääkkeitä käsittelevässä www-portaalissa luettelon, josta käyvät ilmi tämän artiklan mukaisen työnjaon piiriin kuuluvat vaikuttavat aineet sekä niitä koskevaa Eudravigilance-tietokannan seurantaa varten nimetty johtava jäsenvaltio ja avustava jäsenvaltio.
4. Kaikki jäsenvaltiot ovat vastuussa Eudravigilance-tietokantaan sisältyvien tietojen seurannasta direktiivin 2001/83/EY 107 h artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 107 h artiklan 3 kohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.
5. Kun kyseessä ovat asetuksen (EY) N:o 726/2004 mukaisesti myyntiluvan saaneet lääkkeet, virastoa avustaa Eudravigilance-tietokannan tietojen seurannassa esittelijä, jonka lääketurvallisuuden riskinarviointikomitea nimeää asetuksen (EY) N:o 726/2004 62 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
23 artikla
Signaalien havaitsemisen tukeminen
Virasto tukee Eudravigilance-tietokannan seurantaa antamalla kansallisille toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuuden tutustua seuraaviin tietoihin:
a)
tulosteet ja tilastoraportit, joiden avulla on mahdollista arvioida kaikkia haittavaikutuksia, jotka on tietyn vaikuttavan aineen tai lääkkeen osalta ilmoitettu Eudravigilance-tietokantaan;
b)
yksittäistapauksia koskevien turvallisuusraporttien tai tapaussarjojen arviointia tukevat räätälöidyt selvitykset;
c)
räätälöity tietojen ryhmitys ja ositus, joiden avulla on mahdollista tunnistaa sellaiset potilasryhmät, joilla on suurempi haittavaikutusten esiintymisriski tai vakavampien haittavaikutusten riski;
d)
tilastolliset signaalien havaitsemismenetelmät.
Virasto tukee asianmukaisella tavalla myös myyntiluvan haltijoiden suorittamaa Eudravigilance-tietokannan seurantaa.
24 artikla
Signaalien havaitsemista koskeva kirjausketju
1. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja viraston on säilytettävä kirjausketju Eudravigilance-tietokannassa suorittamistaan signaalien havaitsemistoimista sekä asiaankuuluvista selvityksistä ja niiden tuloksista.
2. Kirjausketjun on mahdollistettava sen jäljittäminen, miten signaalit on havaittu ja miten validoidut ja vahvistetut signaalit on arvioitu.
IV LUKU
Termien, muotojen ja standardien käyttö
25 artikla
Kansainvälisesti sovittujen termien käyttö
1. Jäsenvaltioiden, myyntiluvan haltijoiden ja viraston on sovellettava seuraavaa terminologiaa lääketurvatoimintaa ja lääkkeitä koskevien tietojen luokitteluun, hakuun, esittämiseen, riski-hyötysuhteen arviointiin, sähköiseen vaihtamiseen ja ilmoittamiseen:
a)
Medical Dictionary for Regulatory Activities (MedDRA), jonka International Conference on Harmonisation of Technical Requirements for Registration of Pharmaceuticals for Human Use (ICH) on kehittänyt, monialainen ohjeisto M1;
b)
Euroopan farmakopeakomission julkaisemat Standard Terms -luettelot;
c)
termit, jotka on vahvistettu EN ISO 11615:2012 -standardissa Health Informatics, Identification of Medicinal Products (IDMP), ”Data elements and structures for unique identification and exchange of regulated medicinal product information” (ISO/FDIS 11615:2012);
d)
termit, jotka on vahvistettu EN ISO 11616:2012 -standardissa Health Informatics, Identification of Medicinal Products (IDMP), ”Data elements and structures for unique identification and exchange of regulated pharmaceutical product information” (ISO/FDIS 11616:2012);
e)
termit, jotka on vahvistettu EN ISO 11238:2012 -standardissa Health Informatics, Identification of Medicinal Products (IDMP), ”Data elements and structures for unique identification and exchange of regulated information on substances” (ISO/FDIS 11238:2012);
f)
termit, jotka on vahvistettu EN ISO 11239:2012 -standardissa Health Informatics, Identification of Medicinal Products (IDMP), ”Data elements and structures for unique identification and exchange of regulated information on pharmaceutical dose forms, units of presentation and routes of administration” (ISO/FDIS 11239:2012);
g)
termit, jotka on vahvistettu EN ISO 11240:2012 -standardissa Health Informatics, Identification of Medicinal Products (IDMP), ”Data elements and structures for unique identification and exchange of units of measurement” (ISO/FDIS 11240:2012).
2. Jäsenvaltioiden, kansallisten toimivaltaisten viranomaisten tai myyntiluvan haltijoiden on tarvittaessa pyydettävä, että International Conference on Harmonisation of Technical Requirements for Registration of Pharmaceuticals for Human Use, Euroopan farmakopeakomissio, Euroopan standardointikomitea tai Kansainvälinen standardisoimisjärjestö täydentävät 1 kohdassa tarkoitettua terminologiaa uudella termillä. Tällöin niiden on ilmoitettava asiasta virastolle.
3. Jäsenvaltioiden, myyntiluvan haltijoiden ja viraston on seurattava 1 kohdassa tarkoitetun terminologian käyttöä joko järjestelmällisesti tai suorittamalla säännöllisiä satunnaisotantaan perustuvia arviointeja.
26 artikla
Kansainvälisesti sovittujen muotojen ja standardien käyttö
1. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten, myyntiluvan haltijoiden ja viraston on sovellettava seuraavia muotoja ja standardeja lääketurvatoimintaa ja lääkkeitä koskevien tietojen kuvaamiseen, hakuun, esittämiseen, riski-hyötysuhteen arviointiin, sähköiseen vaihtamiseen ja ilmoittamiseen:
a)
laajennettu Eudravigilance-tietokannan lääkeraporttiviesti (Extended Eudravigilance Medicinal Product Report Message, XEVPRM), joka on kaikkia unionissa myyntiluvan saaneita ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevien tietojen sähköiseen toimittamiseen käytettävä esitysmuoto asetuksen (EY) N:o 726/2004 57 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti, sellaisena kuin virasto on kyseisen esitysmuodon julkistanut;
b)
ICH E2B(R2) ”Maintenance of the ICH guideline on clinical safety data management: data elements for transmission of Individual Case Safety Reports”;
c)
ICH M2 -standardi ”Electronic Transmission of Individual Case Safety Reports Message Specification”.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovellettaessa kansalliset toimivaltaiset viranomaiset, myyntiluvan haltijat ja virasto voivat soveltaa myös seuraavia muotoja ja standardeja:
a)
EN ISO 27953-2:2011 Health Informatics, Individual case safety reports (ICSRs) in pharmacovigilance - Part 2: Human pharmaceutical reporting requirements for ICSR (ISO 27953-2:2011);
b)
EN ISO 11615:2012, Health Informatics, Identification of Medicinal Products (IDMP) standard, ”Data elements and structures for unique identification and exchange of regulated medicinal product information” (ISO/FDIS 11615:2012);
c)
EN ISO 11616:2012, Health Informatics, Identification of Medicinal Products (IDMP) standard ”Data elements and structures for unique identification and exchange of regulated pharmaceutical product information” (ISO/FDIS 11616:2012);
d)
EN ISO 11238:2012, Health Informatics, Identification of Medicinal Products (IDMP) standard, ”Data elements and structures for unique identification and exchange of regulated information on substances” (ISO/FDIS 11238:2012);
e)
EN ISO 11239:2012, Health Informatics, Identification of Medicinal Products (IDMP) standard, ”Data elements and structures for unique identification and exchange of regulated information on pharmaceutical dose forms, units of presentation and routes of administration” (ISO/FDIS 11239:2012);
f)
EN ISO 11240:2012, Health Informatics, Identification of Medicinal Products (IDMP) standard, ”Data elements and structures for unique identification and exchange of units of measurement” (ISO/FDIS 11240:2012).
V LUKU
Epäiltyjä haittavaikutuksia koskevien ilmoitusten toimittaminen
27 artikla
Yksittäistapauksia koskevat turvallisuusraportit
Yksittäistapauksia koskevia turvallisuusraportteja on käytettävä, kun Eudravigilance-tietokantaan ilmoitetaan epäillyistä lääkkeen haittavaikutuksista yksittäisessä potilaassa tiettynä ajankohtana.
28 artikla
Yksittäistapausta koskevan turvallisuusraportin sisältö
1. Jäsenvaltioiden ja myyntiluvan haltijoiden on varmistettava, että yksittäistapauksia koskevat turvallisuusraportit ovat mahdollisimman täydelliset, ja niiden on toimitettava kyseisten raporttien päivitykset Eudravigilance-tietokantaan täsmällisesti ja luotettavasti.
Kun kyseessä on nopeutettu ilmoittaminen, yksittäistapausta koskevassa turvallisuusraportissa on mainittava ainakin yksi tunnistettavissa oleva ilmoittaja, yksi tunnistettavissa oleva potilas, yksi epäilty haittavaikutus sekä kyseinen lääke (lääkkeet).
2. Jäsenvaltioiden ja myyntiluvan haltijoiden on kirjattava yksityiskohtaiset tiedot, joita tarvitaan yksittäistapauksia koskeviin turvallisuusraportteihin liittyvien seurantatietojen saamiseksi. Raporttien seuranta on dokumentoitava asianmukaisesti.
3. Epäiltyjä haittavaikutuksia raportoidessaan jäsenvaltioiden ja myyntiluvan haltijoiden on toimitettava kaikki saatavilla olevat tiedot kustakin yksittäistapauksesta, seuraavat tiedot mukaan luettuina:
a)
hallinnolliset tiedot: raportin tyyppi, päivämäärä ja maailmanlaajuinen yksilöllinen tapaustunnistenumero sekä yksilöllinen lähettäjän tunniste ja lähettäjätyyppi; lähteen toimittaman raportin ensimmäinen vastaanottopäivämäärä ja uusimpien tietojen vastaanottopäivämäärä, joissa on käytettävä tarkkaa päivämäärää; muut tapauskohtaiset tunnisteet ja niiden lähteet sekä viittaukset yksittäistapausta koskevan turvallisuusraportin lähettäjän hallussa oleviin muihin käytettävissä oleviin asiakirjoihin soveltuvin osin;
b)
International Committee of Medical Journal Editors -komitean kehittämän Vancouverin järjestelmän (9) mukainen kirjallisuusviite haittavaikutuksille, joista on raportoitu maailmanlaajuisessa kirjallisuudessa, mukaan lukien kattava englanninkielinen tiivistelmä artikkelista;
c)
tutkimuksen tyyppi, tutkimuksen nimi ja toimeksiantajan tutkimusnumero tai tutkimuksen rekisteröintinumero sellaisiin tutkimuksiin perustuvien raporttien osalta, joihin ei sovelleta hyvän kliinisen tutkimustavan noudattamista ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden kliinisissä tutkimuksissa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 4 päivänä huhtikuuta 2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2001/20/EY (10);
d)
ensisijaista lähdettä (lähteitä) koskevat tiedot: tiedot ilmoittajan yksilöimiseksi, mukaan lukien asuinjäsenvaltio ja ammatillinen pätevyys;
e)
tiedot potilaan (ja vanhemman, jos kyseessä on vanhempaa ja lasta käsittelevä raportti) yksilöimiseksi, mukaan lukien ikä, jolloin haittavaikutus ilmeni ensimmäisen kerran, ikäryhmä, raskauden vaihe, jolloin vaikutus/tapahtuma havaittiin sikiössä, paino, pituus tai sukupuoli, viimeisten kuukautisten alkamispäivä ja/tai raskauden vaihe altistumisajankohtana;
f)
asiaankuuluvat tiedot sairaushistoriasta ja yleistilasta;
g)
haittavaikutuksen esiintymiseen liittyvän epäillyn lääkkeen (lääkkeiden) nimi, sellaisena kuin se määritelty direktiivin 2001/83/EY 1 artiklan 20 kohdassa, ottaen huomioon myös lääkkeiden ristikkäisvaikutus, tai jos nimi ei ole tiedossa, lääkkeen vaikuttava aine (vaikuttavat aineet) ja kaikki lääkkeen (lääkkeiden) tunnistamisen mahdollistavat muut ominaisuudet, kuten myyntiluvan haltijan nimi, myyntiluvan numero, myyntiluvan maa, lääkemuoto ja antoreitti (parentaalinen), käyttöaihe (käyttöaiheet) kyseisessä tapauksessa, annos, lääkkeen annon alkamis- ja päättymispäivä, lääkkeen osalta toteutetut toimet, epäiltyjen lääkkeiden altistuksen lopettamisen ja altistuksen uudelleen aloittamisen vaikutukset;
h)
biologisten lääkkeiden tapauksessa eränumero(t);
i)
g alakohdan mukaisesti yksilöidyt samanaikaisesti käytetyt lääkkeet, joiden ei epäillä liittyvän haittavaikutuksen esiintymiseen, ja potilaan (ja vanhemman) aiempi lääkehoito soveltuvin osin;
j)
tiedot epäillyistä haittavaikutuksista: epäiltyjen haittavaikutusten alkamis- ja päättymispäivä tai kesto, vakavuus, epäiltyjen haittavaikutusten seuraukset viimeksi suoritetun havainnoinnin ajankohtana, epäillyn lääkkeen annon ja haittavaikutuksen alkamisen väliset ajanjaksot, vaikutuksia kuvaavat alkuperäisen ilmoittajan käyttämät ilmaisut tai lyhyet lauseet sekä jäsenvaltio tai kolmas maa, jossa epäilty haittavaikutus on ilmennyt;
k)
potilaan tutkimuksen kannalta olennaisten testien ja menettelyjen tulokset;
l)
potilaan kuoleman tapauksessa kuolinpäivä ja ilmoitettu kuolinsyy, mukaan lukien ruumiinavauksen perusteella määritetyt syyt;
m)
mahdollisuuksien mukaan tapausselostus, josta ilmenevät kaikki merkitykselliset tiedot yksittäisistä tapauksista, muut kuin vakavat haittavaikutukset pois luettuina;
n)
syyt yksittäistapausta koskevan turvallisuusraportin peruuttamiseen tai muuttamiseen.
Sovellettaessa b alakohtaa ensimmäisen raportin toimittaneen myyntiluvan haltijan on viraston pyynnöstä toimitettava jäljennös asiaan liittyvästä artikkelista tekijänoikeusrajoitukset huomioon ottaen sekä englanninkielinen käännös koko artikkelista.
Sovellettaessa h alakohtaa käytössä on oltava seurantamenettely, jonka avulla hankitaan eränumero, mikäli sitä ei ole ilmoitettu ensimmäisessä raportissa.
Sovellettaessa m alakohtaa tiedot on esitettävä johdonmukaisesti edeten potilaan kokemuksen mukaisessa aikajärjestyksessä, kliininen kulku, hoitotoimenpiteet, tulokset ja saadut seurantatiedot mukaan luettuina; selostuksessa on myös esitettävä yhteenveto kaikista asiaankuuluvista ruumiinavaus- tai post mortem -löydöksistä.
4. Jos epäiltyjä haittavaikutuksia käsittelevät selostukset ja sanalliset kuvaukset esitetään muulla unionin virallisella kielellä kuin englanniksi, myyntiluvan haltijan on toimitettava alkuperäinen teksti sekä sen englanninkielinen tiivistelmä.
Jäsenvaltiot voivat esittää tapausselostukset virallisella kielellään (virallisilla kielillään). Kyseisten raporttien yhteydessä on toimitettava tapauskohtaiset käännökset, jos virasto tai muut jäsenvaltiot niitä pyytävät mahdollisten signaalien arviointia varten.
Unionin ulkopuolelta peräisin olevista epäillyistä haittavaikutuksista on raportoitava englanniksi.
29 artikla
Epäiltyjä haittavaikutuksia koskevan sähköisen raportoinnin muoto
Jäsenvaltioiden ja myyntiluvan haltijoiden on käytettävä 26 artiklassa säädettyjä muotoja ja 25 artiklassa säädettyä terminologiaa epäiltyjä haittavaikutuksia koskevassa sähköisessä raportoinnissa.
VI LUKU
Riskinhallintasuunnitelmat
30 artikla
Riskinhallintasuunnitelman sisältö
1. Myyntiluvan haltijan laatimassa riskinhallintasuunnitelmassa on oltava seuraavat tiedot:
a)
asianomaisen lääkkeen (asianomaisten lääkkeiden) turvallisuuden yksilöinti tai luonnehdinta;
b)
osoitus siitä, miten asianomaisen lääkkeen (asianomaisten lääkkeiden) turvallisuutta voidaan luonnehtia tarkemmin;
c)
niiden toimenpiteiden dokumentointi, joilla ehkäistään tai minimoidaan lääkkeisiin liittyviä riskejä, mukaan luettuna kyseisten toimenpiteiden tehokkuuden arvioiminen;
d)
niiden myyntiluvan myöntämisen jälkeisten velvoitteiden dokumentointi, jotka on asetettu myyntiluvan ehdoksi.
2. Lääkkeisiin, jotka sisältävät samaa vaikuttavaa ainetta ja kuuluvat samalle myyntiluvan haltijalle, voidaan tarvittaessa soveltaa samaa riskinhallintasuunnitelmaa.
3. Jos riskinhallintasuunnitelmassa viitataan myyntiluvan myöntämisen jälkeisiin tutkimuksiin, siinä on ilmoitettava, ovatko kyseiset tutkimukset myyntiluvan haltijan alulle panemia, hallinnoimia tai rahoittamia joko vapaaehtoisesti taikka kansallisten toimivaltaisten viranomaisten, viraston tai komission asettamien velvoitteiden johdosta. Riskinhallintasuunnitelman yhteenvedossa on lueteltava kaikki myyntiluvan myöntämisen jälkeiset velvoitteet sekä aikataulu.
31 artikla
Riskinhallintasuunnitelman yhteenveto
1. Direktiivin 2001/83/EY 106 artiklan c alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 726/2004 26 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti julkisesti saataville asetettavassa riskinhallintasuunnitelman yhteenvedossa on esitettävä riskinhallintasuunnitelman keskeiset osat ja ennen kaikkea riskinminimointitoimenpiteet sekä tarjottava kyseisen lääkkeen turvallisuusselosteen osalta tärkeitä tietoja mahdollisista ja tunnistetuista riskeistä sekä puuttuvia tietoja.
2. Jos riskinhallintasuunnitelma koskee useampaa kuin yhtä lääkettä, kustakin lääkkeestä on toimitettava erillinen riskinhallintasuunnitelman yhteenveto.
32 artikla
Riskinhallintasuunnitelman päivitykset
1. Kun myyntiluvan haltija päivittää riskinhallintasuunnitelmaa, sen on toimitettava päivitetty riskinhallintasuunnitelma kansallisille toimivaltaisille viranomaisille tai virastolle tapauksen mukaan. Tapauksen mukaan kansallisten toimivaltaisten viranomaisten tai viraston suostumuksella myyntiluvan haltija voi toimittaa ainoastaan ne moduulit, joita päivitys koskee. Myyntiluvan haltijan on tarvittaessa toimitettava toimivaltaisille viranomaisille tai virastolle päivitetty riskinhallintasuunnitelman yhteenveto.
2. Jokainen riskinhallintasuunnitelman päivitys on varustettava uudella versionumerolla ja päivättävä.
33 artikla
Riskinhallintasuunnitelman muoto
Riskinhallintasuunnitelman on vastattava liitteessä I vahvistettua muotoa.
VII LUKU
Määräaikaiset turvallisuuskatsaukset
34 artikla
Määräaikaisten turvallisuuskatsausten sisältö
1. Määräaikaisen turvallisuuskatsauksen on perustuttava kaikkiin saatavilla oleviin tietoihin, ja siinä on keskityttävä uusiin tietoihin, joita on ilmennyt viimeksi esitetyn määräaikaisen turvallisuuskatsauksen kattaman ajanjakson päättymisen jälkeen.
2. Määräaikaisessa turvallisuuskatsauksessa on esitettävä tarkka arvio lääkkeelle altistuneesta väestöstä, kaikki myynnin määrää ja lääkemääräysten lukumäärää koskevat tiedot mukaan luettuina. Altistusta koskevaan arvioon on liitettävä tosiasiallista käyttöä koskeva laadullinen ja määrällinen analyysi, jossa tarvittaessa esitetään, miten tosiasiallinen käyttö eroaa aiotusta käytöstä, ja joka perustuu kaikkiin myyntiluvan haltijan käytettävissä oleviin tietoihin, kuten havainnoivien tutkimusten ja lääkkeen käyttöä koskevien tutkimusten tuloksiin.
3. Määräaikaisen turvallisuuskatsauksen on sisällettävä ne riskinminimointitoimenpiteiden tehokkuutta koskevien arviointien tulokset, jotka ovat riskien ja hyötyjen arvioinnin kannalta merkityksellisiä.
4. Myyntiluvan haltijoiden ei tarvitse järjestelmällisesti sisällyttää määräaikaiseen turvallisuuskatsaukseen yksittäisiä tapauksia käsitteleviä yksityiskohtaisia luetteloja, tapausselostukset mukaan luettuina. Niiden on kuitenkin esitettävä tapausselostukset määräaikaisen turvallisuuskatsauksen asianomaisessa riskinarviointia koskevassa kohdassa, jos ne kuuluvat kiinteästi signaalin tai turvallisuusepäilyn tieteelliseen analyysiin asianomaisessa riskinarviointia koskevassa kohdassa.
5. Kumulatiivisten turvallisuustietojen arvioinnin sekä riskien ja hyötyjen arvioinnin pohjalta myyntiluvan haltijan on esitettävä määräaikaisessa turvallisuuskatsauksessa päätelmiä siitä, onko tarvetta toteuttaa muutoksia ja/tai toimia, ottaen huomioon myös vaikutukset, jotka kohdistuvat määräaikaisen turvallisuuskatsauksen kohteena olevan tuotteen (olevien tuotteiden) hyväksyttyyn valmisteyhteenvetoon.
6. Jollei direktiivin 2001/83/EY 107 c artiklassa tarkoitetussa unionin viitepäiviä ja toimitustiheyttä koskevassa luettelossa toisin mainita tai tapauksen mukaan kansallisten toimivaltaisten viranomaisten tai viraston kanssa toisin sovita, on laadittava yksi yhteinen määräaikainen turvallisuuskatsaus kaikista samaa vaikuttavaa ainetta sisältävistä ja samalle myyntiluvan haltijalle myönnetyn luvan piiriin kuuluvista lääkkeistä. Määräaikaisen turvallisuuskatsauksen on katettava kaikki käyttöaiheet, antoreitit, annostustavat ja annosteluohjelmat riippumatta siitä, onko myyntilupa myönnetty eri nimillä ja erillisillä menettelyillä. Tiettyä käyttöaihetta, annostustapaa, antoreittiä tai annosteluohjelmaa koskevia tietoja on tarvittaessa esitettävä varsinaisen määräaikaisen turvallisuuskatsauksen erillisessä kohdassa, ja mahdolliset turvallisuusepäilyt on esitettävä vastaavasti.
7. Jos määräaikaisen turvallisuuskatsauksen kohteena oleva aine on saanut myyntiluvan myös yhdistelmälääkkeen osana, myyntiluvan haltijan on joko toimitettava erillinen määräaikainen turvallisuuskatsaus siitä vaikuttavien aineiden yhdistelmästä, jonka osalta sama myyntiluvan haltija on saanut myyntiluvan - ristiviittauksin yhtä vaikuttavaa ainetta käsitteleviin määräaikaisiin turvallisuuskatsauksiin - tai esitettävä yhdistelmää koskevat tiedot yhdessä yhtä vaikuttavaa ainetta käsittelevistä määräaikaisista turvallisuuskatsauksista, jollei direktiivin 2001/83/EY 107 c artiklassa tarkoitetussa unionin viitepäiviä ja toimitustiheyttä koskevassa luettelossa toisin mainita.
35 artikla
Määräaikaisten turvallisuuskatsausten muoto
1. Sähköiset määräaikaiset turvallisuuskatsaukset on toimitettava liitteen II mukaisessa muodossa.
2. Virasto voi julkaista malleja liitteessä II määritettyjä moduuleja varten.
VIII LUKU
Myyntiluvan myöntämisen jälkeiset turvallisuustutkimukset
36 artikla
Soveltamisala
1. Tätä lukua sovelletaan sellaisiin myyntiluvan haltijan alulle panemiin, hallinnoimiin tai rahoittamiin myyntiluvan myöntämisen jälkeisiin turvallisuustutkimuksiin, jotka eivät ole interventiotutkimuksia ja jotka perustuvat kansallisen toimivaltaisen viranomaisen, viraston tai komission direktiivin 2001/83/EY 21 a artiklan ja 22 a artiklan ja asetuksen (EY) N:o 726/2004 10 ja 10 a artiklan mukaisesti asettamiin velvoitteisiin.
2. Myyntiluvan haltijan on toimitettava tutkimussuunnitelma, lopullisen tutkimusraportin tiivistelmä ja lopullinen tutkimusraportti, jotka on toimitettu direktiivin 2001/83/EY 107 n ja 107 p artiklan mukaisesti, englannin kielellä lukuun ottamatta tutkimuksia, jotka on tarkoitus tehdä vain yhdessä jäsenvaltiossa, joka edellyttää direktiivin 2001/83/EY 22 a artiklan mukaista tutkimusta. Viimeksi mainitun kaltaisten tutkimusten osalta myyntiluvan haltijan on toimitettava englanninkielinen käännös tutkimussuunnitelman otsikosta ja tiivistelmästä sekä englanninkielinen käännös lopullisen tutkimusraportin tiivistelmästä.
3. Myyntiluvan haltijan on huolehdittava siitä, että kaikki tutkimuksen tiedot käsitellään ja säilytetään siten, että ne voidaan raportoida, tulkita ja tarkistaa täsmällisesti, ja varmistettava tutkittavia koskevien tietojen luottamuksellisuuden säilyttäminen. Myyntiluvan haltijan on varmistettava, että lopulliseen tutkimusraporttiin sisältyvien tietojen tuottamiseen käytetyt analyyttiset tiedot ja tilasto-ohjelmat säilytetään sähköisessä muodossa ja että ne ovat saatavilla tarkastuksia ja tutkimuksia varten.
4. Virasto voi julkaista asianmukaisia malleja tutkimussuunnitelmaa, tiivistelmää ja lopullista tutkimusraporttia varten.
37 artikla
Määritelmät
Tätä lukua sovellettaessa tarkoitetaan:
(1)
’tietojen keruun aloittamisella’ päivää, josta alkaen ensimmäistä tutkittavaa koskevia tietoja kirjataan ensimmäisen kerran tutkimustiedostoon, ja tietojen toissijaisen käytön kyseessä olleessa päivää, josta tietojen poiminta aloitetaan;
(2)
’tietojen keruun päättymisellä’ päivää, jona analyyttiset tiedot ovat kokonaisuudessaan käytettävissä.
38 artikla
Myyntiluvan myöntämisen jälkeisten turvallisuustutkimusten muoto
Tutkimussuunnitelmat, tiivistelmät ja lopulliset tutkimusraportit, jotka koskevat sellaisia myyntiluvan myöntämisen jälkeisiä turvallisuustutkimuksia, jotka eivät ole interventiotutkimuksia, on toimitettava liitteen III mukaisessa muodossa.
IX LUKU
Loppusäännökset
39 artikla
Tietosuoja
Tämän asetuksen soveltaminen ei rajoita kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla ja myyntiluvan haltijoilla direktiivin 95/46/EY mukaisesti olevia henkilötietojen käsittelyä koskevia velvoitteita eikä virastolla asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti olevia henkilötietojen käsittelyä koskevia velvoitteita.
40 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Myyntiluvan haltijoille, kansallisille toimivaltaisille viranomaisille ja virastolle asetettua velvoitetta käyttää 25 artiklan c-g alakohdassa säädettyä terminologiaa sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2016.
2. Edellä olevaa 26 artiklan 2 kohtaa sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2016.
3. Myyntiluvan haltijalle asetettua velvoitetta noudattaa 29-38 artiklassa säädettyä muotoa ja sisältöä sovelletaan 10 päivästä tammikuuta 2013.
41 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 10 päivästä heinäkuuta 2012.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä kesäkuuta 2012.