NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 838/2010
ze dne 23. září 2010
o stanovení pokynů týkajících se vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav a společného regulačního přístupu k poplatkům za přenos
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003 (1), a zejména na čl. 18 odst. 5 první větu uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EU) č. 774/2010 ze dne 2. září 2010 o stanovení pokynů týkajících se vyrovnávacích plateb mezi provozovateli přenosových soustav a společného regulačního přístupu k poplatkům za přenos (2) vytváří mechanismus vyrovnávacích plateb za náklady provozovatelů přenosových soustav na přenos přeshraničních toků elektřiny a stanoví společný regulační přístup k poplatkům za přenos. Platnost uvedeného nařízení však skončí dnem 2. března 2011.
(2)
Aby byla zajištěna plynulost provádění vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav, měly by být přijaty nové pokyny uvedené v čl. 18 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 714/2009, které odrážejí institucionální rámec, jejž uvedené nařízení stanoví. Konkrétně by za sledování toho, jak je vyrovnávací mechanismus mezi provozovateli přenosových soustav prováděn, měla odpovídat Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (dále jen „agentura“), zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 (3).
(3)
Závazné pokyny, kterými se stanoví vyrovnávací mechanismus mezi provozovateli přenosových soustav, by měly vytvořit pevnou základnu pro fungování vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav a pro spravedlivé vyrovnání nákladů provozovatelů přenosových soustav na přenos přeshraničních toků elektřiny.
(4)
Provozovatelé přenosových soustav ze třetích zemí nebo území, kteří uzavřeli dohody s Unií, na jejichž základě přijali a uplatňují právní předpisy Unie v oblasti elektřiny, by měli mít právo účastnit se vyrovnávacího mechanismu mezi přenosovými soustavami za stejných podmínek jako provozovatelé přenosových soustav z členských států.
(5)
Je vhodné dovolit provozovatelům přenosových soustav ze třetích zemí, kteří neuzavřeli dohody s Unií, na jejichž základě by přijali a uplatňovali právní předpisy Unie v oblasti elektřiny, uzavřít mnohostranné dohody s provozovateli přenosových soustav v členských státech, které umožní, aby všechny strany dostaly vyrovnání za náklady na přenos přeshraničních toků elektřiny za spravedlivých a stejných podmínek.
(6)
Provozovatelé přenosových soustav by měli dostat vyrovnání za energetické ztráty vyplývající z přenosu přeshraničních toků elektřiny. Toto vyrovnání by mělo vycházet z odhadu, jaké ztráty by jim vznikly, kdyby k přenosům elektřiny nedošlo.
(7)
Měl by být vytvořen fond pro vyrovnávací platby za náklady provozovatelů přenosových soustav, kteří zpřístupňují infrastrukturu pro přenos přeshraničních toků elektřiny. Výše tohoto fondu by měla vycházet z posouzení dlouhodobých průměrných přírůstkových nákladů na zpřístupnění infrastruktury pro přenos přeshraničních toků elektřiny za celou Unii.
(8)
Posouzení infrastruktury pro přenos elektřiny za celou Unii související s usnadněním přeshraničních toků elektřiny by měla provést agentura jako subjekt odpovědný za koordinaci činnosti regulačních orgánů, které musí zastávat obdobnou funkci na vnitrostátní úrovni.
(9)
Provozovatelé přenosových soustav ve třetích zemích by měli hradit stejné náklady za používání přenosové soustavy Unie jako provozovatelé přenosových soustav v členských státech.
(10)
Změny v poplatcích účtovaných výrobcům elektřiny za přístup k přenosové soustavě by neměly oslabit vnitřní trh. Z tohoto důvodu by se průměrné poplatky za přístup k síti v členských státech měly udržovat v rozmezí, které pomůže zajistit, že budou využity výhody harmonizace.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 46 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES (4),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Provozovatelé přenosových soustav obdrží vyrovnávací platby za náklady vzniklé přenosem přeshraničních toků elektřiny po jejich sítích na základě pokynů stanovených v části A přílohy.
Článek 2
Poplatky účtované provozovateli sítí za přístup k přenosové soustavě jsou v souladu s pokyny stanovenými v části B přílohy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 3. března 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. září 2010.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 838/2010,
annettu 23 päivänä syyskuuta 2010,
siirtoverkonhaltijoiden välistä korvausmekanismia ja siirtomaksujen määrittämiseen liittyviä yhteisiä sääntelyperiaatteita koskevista suuntaviivoista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon verkkoon pääsyä koskevista edellytyksistä rajat ylittävässä sähkön kaupassa ja asetuksen (EY) N:o 1228/2003 kumoamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 714/2009 (1) ja erityisesti sen 18 artiklan 5 kohdan ensimmäisen virkkeen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Siirtoverkonhaltijoiden välisiä korvauksia ja siirtomaksujen määrittämiseen liittyviä yhteisiä sääntelyperiaatteita koskevista suuntaviivoista 2 päivänä syyskuuta 2010 annetussa komission asetuksessa (EU) N:o 774/2010 (2) vahvistetaan siirtoverkonhaltijoiden verkoissa siirrettävistä rajat ylittävistä sähkövirroista aiheutuvien kustannusten korvausmekanismi ja siirtomaksujen määrittämiseen liittyvät yhteiset sääntelyperiaatteet. Mainitun asetuksen voimassaolo päättyy kuitenkin 2 päivänä maaliskuuta 2011.
(2)
Jotta siirtoverkonhaltijoiden välisen korvausmekanismin soveltamisen jatkuminen varmistettaisiin, olisi hyväksyttävä uudet asetuksen (EY) N:o 714/2009 18 artiklan 1 ja 2 kohdassa eritellyt suuntaviivat, jotka heijastavat mainitulla asetuksella perustettua toimielinrakennetta. Erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 713/2009 (3) perustetun energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston, jäljempänä ’virasto’, olisi vastattava siirtoverkonhaltijoiden välisen korvausmekanismin soveltamisen valvonnasta.
(3)
Siirtoverkonhaltijoiden välistä korvausmekanismia koskevien sitovien suuntaviivojen olisi luotava vakaa perusta siirtoverkonhaltijoiden välisen korvausmekanismin toiminnalle ja varmistettava siirtoverkonhaltijoille kohtuullinen korvaus kustannuksista, jotka aiheutuvat niiden verkoissa siirrettävistä rajat ylittävistä sähkövirroista.
(4)
Sellaisten kolmansien maiden tai alueiden siirtoverkonhaltijoilla, jotka ovat tehneet unionin kanssa sopimuksen, jolla ne ovat hyväksyneet unionin sähköalan lainsäädännön ja soveltavat sitä, olisi oltava oikeus osallistua siirtoverkonhaltijoiden väliseen korvausmekanismiin samoin edellytyksin kuin jäsenvaltioiden siirtoverkonhaltijoiden.
(5)
On aiheellista sallia, että sellaisten kolmansien maiden siirtoverkonhaltijat, jotka eivät ole tehneet unionin kanssa sopimusta, jolla ne olisivat hyväksyneet unionin sähköalan lainsäädännön ja soveltaisivat sitä, voivat tehdä jäsenvaltioiden siirtoverkonhaltijoiden kanssa monenvälisiä sopimuksia, joiden perusteella kaikille osapuolille voidaan maksaa oikeudenmukainen ja tasapuolinen korvaus kustannuksista, jotka aiheutuvat niiden verkoissa siirrettävistä rajat ylittävistä sähkövirroista.
(6)
Siirtoverkonhaltijoille olisi korvattava rajat ylittävien sähkövirtojen siirrosta aiheutuvat energiahäviöt. Tällaisen korvauksen olisi perustuttava arvioon sitä, mitä häviöitä olisi tapahtunut ilman sähkön kauttakulkua.
(7)
Olisi perustettava rahasto, josta siirtoverkonhaltijoille maksetaan korvauksia kustannuksista, joita niille aiheutuu infrastruktuurin antamisesta käyttöön rajat ylittävien sähkövirtojen siirtoa varten. Rahaston suuruuden olisi perustuttava unionin laajuiseen arviointiin pitkän aikavälin keskimääräisistä lisäkustannuksista, joita aiheutuu infrastruktuurin antamisesta käyttöön rajat ylittävien sähkövirtojen siirtoa varten.
(8)
Viraston olisi tehtävä unionin laajuinen arviointi rajat ylittävien sähkövirtojen helpottamiseen liittyvästä sähkönsiirtoinfrastruktuurista, sillä se vastaa sellaisten sääntelyviranomaisten toiminnan koordinoinnista, joiden on hoidettava samanlaisia tehtäviä kansallisella tasolla.
(9)
Kolmansien maiden siirtoverkonhaltijoille olisi aiheuduttava samat kustannukset unionin siirtoverkon käytöstä kuin jäsenvaltioiden siirtoverkonhaltijoille.
(10)
Sähköntuottajilta siirtoverkkoon pääsystä perittävien maksujen erot eivät saisi haitata sisämarkkinoiden toimintaa. Tästä syystä verkkoon pääsystä jäsenvaltioissa perittävät keskimääräiset maksut olisi pidettävä rajoissa, joiden avulla voidaan varmistaa, että yhdenmukaistamisen hyödyt saavutetaan.
(11)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY (4) 46 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Siirtoverkonhaltijoille on maksettava korvaus niiden verkoissa siirrettävistä rajat ylittävistä sähkövirroista aiheutuvista kustannuksista liitteen osassa A vahvistettujen suuntaviivojen mukaisesti.
2 artikla
Verkko-operaattoreiden siirtoverkkoon pääsystä perimien maksujen on oltava liitteen osassa B vahvistettujen suuntaviivojen mukaiset.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 3 päivästä maaliskuuta 2011.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 23 päivänä syyskuuta 2010.