PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 22. listopadu 2010,
kterým se Německu, Itálii a Rakousku povoluje zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES a kterým se mění rozhodnutí 2007/250/ES za účelem prodloužen6í doby platnosti povolení uděleného Spojenému království
(2010/710/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1), a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Itálie, Německo a Rakousko v dopisech zaevidovaných generálním sekretariátem Komise v pořadí podle uvedených zemí dne 3. srpna 2007, 23. prosince 2009 a 17. února 2010 požádaly o povolení zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES, pokud jde o osobu povinnou odvést daň z přidané hodnoty (dále jen „DPH“). Dopisem zaevidovaným generálním sekretariátem Komise dne 10. února 2010 Spojené království požádalo o prodloužení doby platnosti povolení uděleného rozhodnutím Rady 2007/250/ES ze dne 16. dubna 2007, kterým se Spojenému království povoluje zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty (2).
(2)
Komise informovala ostatní členské státy dopisem ze dne 11. ledna 2010 o žádosti Německa a dopisem ze dne 9. března 2010 o žádostech Itálie, Rakouska a Spojeného království. Dopisem ze dne 12. ledna 2010 oznámila Komise Německu a dopisy ze dne 11. března 2010 Itálii, Rakousku a Spojenému království, že má k dispozici veškeré informace, které považuje za nezbytné k posouzení žádosti.
(3)
Osobou povinnou odvést DPH je podle článku 193 směrnice 2006/112/ES osoba povinná k dani uskutečňující dodání zboží. Účelem odchylek požadovaných Německem, Itálií a Rakouskem je přenést tuto povinnost na osobu povinnou k dani, které je zboží dodáváno, avšak pouze za určitých podmínek a pouze ve vztahu k určitému zboží, zejména mobilním telefonům a zařízením s integrovanými obvody.
(4)
Významný počet obchodníků s určitými výrobky, zejména mobilními telefony a zařízeními s integrovanými obvody, se po prodeji svých výrobků vyhýbá odvádění DPH správci daně. Avšak jejich zákazníci mají právo na odpočet daně, protože vlastní platnou fakturu. V nejagresivnějších případech těchto daňových úniků je stejné zboží dodáno několikrát prostřednictvím „kolotočového“ schématu, aniž by byla správci daně odvedena DPH. Pokud se osoba, které je zboží dodáváno, v těchto případech určí jako osoba povinná odvést DPH, odchylka by odstranila příležitost k páchání této formy daňového úniku. Výše splatné DPH by tím nebyla dotčena.
(5)
Pro zajištění účinného uplatňování odchylky a zabránění přesunu daňových úniků na jiné výrobky nebo na maloobchodní úroveň by Německo, Itálie a Rakousko měly zavést vhodné kontrolní a ohlašovací povinnosti. Komise by měla být informována o konkrétních opatřeních přijatých za účelem sledování uplatňování odchylky.
(6)
Opatření je přiměřené zamýšleným cílům, protože nemá být uplatňováno obecně, ale pouze na konkrétní skupiny výrobků, u kterých je vysoké riziko daňových úniků a u kterých rozsah daňových úniků způsobil značné daňové ztráty. Uplatnění mechanismu přenesení daňové povinnosti navíc znamená menší riziko přesunu podvodů do oblasti maloobchodního prodeje daných výrobků, neboť mobilní telefony jsou obvykle dodávány velkými telefonními společnostmi a toto opatření lze uplatnit na integrované obvody ještě před jejich zabudováním do výrobků pro konečné uživatele.
(7)
Povolení je v zásadě platné pouze po krátké časové období, neboť nelze s jistotou určit, zda bude cílů opatření dosaženo, ani nelze předem odhadnout dopad opatření na fungování systému DPH v členských státech, které je použijí, nebo v ostatních členských státech.
(8)
Spojenému království by mělo být povoleno pokračovat v uplatňování stávajícího zvláštního opatření až do data ukončení platnosti povolení uděleného Německu, Itálii a Rakousku.
(9)
Odchylka nemá žádný nepříznivý dopad na vlastní zdroje Unie vycházející z DPH,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Odchylně od článku 193 směrnice 2006/112/ES může Německo jako osobu povinnou odvést DPH určit osobu povinnou k dani, které je dodáváno toto zboží:
a)
mobilní telefony, tj. zařízení vyrobená nebo upravená pro použití ve spojení se sítí, která má licenci, a provozovaná na stanovených frekvencích, bez ohledu na to, zda mají další využití;
b)
zařízení s integrovanými obvody, jako jsou mikroprocesory a základní jednotky, ve stavu před zabudováním do výrobků pro konečné uživatele.
2. Tato odchylka se vztahuje na dodání zboží, u něhož se základ daně rovná 5 000 EUR nebo je vyšší.
Článek 2
Odchylně od článku 193 směrnice 2006/112/ES může Itálie jako osobu povinnou odvést DPH určit osobu povinnou k dani, které je dodáváno toto zboží:
a)
mobilní telefony, tj. zařízení vyrobená nebo upravená pro použití ve spojení se sítí, která má licenci, a provozovaná na stanovených frekvencích, bez ohledu na to, zda mají další využití;
b)
zařízení s integrovanými obvody, jako jsou mikroprocesory a základní jednotky, ve stavu před zabudováním do výrobků pro konečné uživatele.
Článek 3
1. Odchylně od článku 193 směrnice 2006/112/ES může Rakousko jako osobu povinnou odvést DPH určit osobu povinnou k dani, které je dodáváno toto zboží:
a)
mobilní telefony, tj. zařízení vyrobená nebo upravená pro použití ve spojení se sítí, která má licenci, a provozovaná na stanovených frekvencích, bez ohledu na to, zda mají další využití;
b)
zařízení s integrovanými obvody, jako jsou mikroprocesory a základní jednotky, ve stavu před zabudováním do výrobků pro konečné uživatele.
2. Tato odchylka se vztahuje na dodání zboží, u něhož se základ daně rovná 5 000 EUR nebo je vyšší.
Článek 4
Odchylku stanovenou v článcích 1, 2 a 3 musí Německo, Itálie a Rakousko doplnit zavedením vhodných a účinných kontrolních a ohlašovacích povinností pro osoby povinné k dani, které dodávají zboží, na které se v souladu s tímto rozhodnutím vztahuje přenesení daňové povinnosti.
Článek 5
Článek 4 rozhodnutí 2007/250/ES se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Použitelnost tohoto rozhodnutí končí dnem, k němuž vstoupí v platnost pravidla Unie umožňující členským státům přijímat taková opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES, a nejpozději dnem 31. prosince 2013.“
Článek 6
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.
Použitelnost tohoto rozhodnutí končí dnem, k němuž vstoupí v platnost pravidla Unie umožňující členským státům přijímat taková opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES, a nejpozději dnem 31. prosince 2013.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo, Italské republice, Rakouské republice a Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne 22. listopadu 2010.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 22 päivänä marraskuuta 2010,
luvan antamisesta Saksalle, Italialle ja Itävallalle ottaa käyttöön direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeava erityistoimenpide ja päätöksen 2007/250/EY muuttamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle annetun luvan voimassaoloajan pidentämiseksi
(2010/710/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Italia, Saksa ja Itävalta ovat pyytäneet kirjeissään, jotka komission pääsihteeristö on kirjannut saapuneiksi 3 päivänä elokuuta 2007 (Italia), 23 päivänä joulukuuta 2009 (Saksa) ja 17 päivänä helmikuuta 2010 (Itävalta), lupaa ottaa käyttöön direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeava erityistoimenpide, joka koskee sitä, kuka on velvollinen maksamaan arvonlisäveron. Yhdistynyt kuningaskunta on pyytänyt kirjeessään, jonka komission pääsihteeristö on kirjannut saapuneeksi 10 päivänä helmikuuta 2010, luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeava erityistoimenpide 16 päivänä huhtikuuta 2007 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2007/250/EY (2) annetun luvan voimassaoloajan pidentämistä.
(2)
Komissio on ilmoittanut muille jäsenvaltioille Saksan esittämästä pyynnöstä 11 päivänä tammikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä sekä Italian, Itävallan ja Yhdistyneen kuningaskunnan esittämistä pyynnöistä 9 päivänä maaliskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Komissio on ilmoittanut Saksalle 12 päivänä tammikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä sekä Italialle, Itävallalle ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle 11 päivänä maaliskuuta 2010 päivätyillä kirjeillä, että sillä on kaikki pyyntöjen arvioimiseen tarvittavat tiedot.
(3)
Direktiivin 2006/112/EY 193 artiklan mukaan arvonlisäveron maksamisvelvollisuus kuuluu verovelvolliselle, joka suorittaa tavaroiden luovutuksen. Saksan, Italian ja Itävallan pyytämien poikkeusten tarkoituksena on siirtää kyseinen velvollisuus sille verovelvolliselle, jolle tavarat luovutetaan, mutta ainoastaan tietyin edellytyksin ja pelkästään tiettyjen tuotteiden, erityisesti matkapuhelinten ja integroitujen piirien, osalta.
(4)
Huomattava määrä toimijoita, jotka käyvät kauppaa tietyillä tuotteilla, erityisesti matkapuhelimilla ja integroiduilla piireillä, ei maksa veroviranomaisille arvonlisäveroa myytyään tuotteensa. Näiden toimijoiden asiakkailla on kuitenkin oikeus saada verovähennys, koska niillä on hallussaan pätevä lasku. Törkeimmät tällaiset veropetokset tehdään niin kutsutussa karusellijärjestelmässä, jossa samat tavarat luovutetaan useaan kertaan maksamatta niistä arvonlisäveroa veroviranomaisille. Pyydetyllä poikkeuksella poistettaisiin mahdollisuus tämäntyyppisiin veropetoksiin määräämällä henkilö, jolle tavarat luovutetaan, velvolliseksi maksamaan arvonlisävero tällaisissa tapauksissa. Tämä ei vaikuttaisi maksettavan arvonlisäveron määrään.
(5)
Jotta varmistettaisiin poikkeuksen tehokkuus ja estettäisiin se, että tällaiset veropetokset siirtyvät muihin tuotteisiin tai vähittäismyyntitasolle, Saksan, Italian ja Itävallan olisi otettava käyttöön asianmukaiset valvonta- ja selontekovelvoitteet. Komissiolle olisi ilmoitettava erityistoimenpiteistä, jotka toteutetaan poikkeuksen toimivuuden valvomiseksi.
(6)
Toimenpide on asetettuihin tavoitteisiin nähden oikeasuhteinen, koska sitä ei ole tarkoitus soveltaa yleisesti vaan ainoastaan tiettyihin tuoteryhmiin, joiden osalta veropetosten riski on suuri ja veropetosten laajuus on johtanut huomattaviin verotulojen menetyksiin. Lisäksi käännetyn verovelvollisuuden käyttö vähentää sitä vaaraa, että petokset siirtyvät kyseessä olevien tuotteiden vähittäiskauppaan, koska matkapuhelimia toimittavat yleensä suuret puhelinyhtiöt ja koska toimenpidettä sovelletaan integroituihin piireihin ennen kuin ne asennetaan loppukäyttäjille tarkoitettuihin tuotteisiin.
(7)
Lupa on periaatteessa voimassa vain lyhyen ajan, koska ei voida todeta varmuudella, saavutetaanko toimenpiteen tavoitteet, ja koska ei ole mahdollista arvioida etukäteen, miten toimenpide vaikuttaa arvonlisäverojärjestelmien toimintaan niissä jäsenvaltioissa, jotka sitä soveltavat, tai muissa jäsenvaltioissa.
(8)
Yhdistyneelle kuningaskunnalle olisi annettava lupa jatkaa voimassa olevan erityistoimenpiteensä soveltamista Saksalle, Italialle ja Itävallalle myönnettyjen lupien viimeiseen voimassaolopäivään asti.
(9)
Tämä poikkeus ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta kertyviin unionin omiin varoihin,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Poiketen siitä, mitä direktiivin 2006/112/EY 193 artiklassa säädetään, Saksalle annetaan lupa määrätä arvonlisäverovelvolliseksi verovelvollinen, jolle luovutetaan seuraavia tavaroita:
a)
matkapuhelimia, jotka ovat toimiluvan saaneissa verkoissa käytettäviksi tarkoitettuja tai tällaiseen käyttöön muunnettuja laitteita, joita käytetään tietyillä taajuuksilla ja joilla voi myös olla muita käyttötarkoituksia;
b)
integroituja piirejä, kuten mikroprosessoreja ja keskusyksikköjä, ennen kuin ne asennetaan loppukäyttäjille tarkoitettuihin tuotteisiin.
2. Poikkeusta sovelletaan tavaroiden luovutuksiin, joiden osalta veron peruste on vähintään 5 000 euroa.
2 artikla
Poiketen siitä, mitä direktiivin 2006/112/EY 193 artiklassa säädetään, Italialle annetaan lupa määrätä arvonlisävelvolliseksi verovelvollinen, jolle luovutetaan seuraavia tavaroita:
a)
matkapuhelimia, jotka ovat toimiluvan saaneissa verkoissa käytettäviksi tarkoitettuja tai tällaiseen käyttöön muunnettuja laitteita, joita käytetään tietyillä taajuuksilla ja joilla voi myös olla muita käyttötarkoituksia;
b)
integroituja piirejä, kuten mikroprosessoreita ja keskusyksiköitä, ennen kuin ne asennetaan loppukäyttäjille tarkoitettuihin tuotteisiin.
3 artikla
1. Poiketen siitä, mitä direktiivin 2006/112/EY 193 artiklassa säädetään, Itävallalle annetaan lupa määrätä arvonlisäverovelvolliseksi verovelvollinen, jolle luovutetaan seuraavia tavaroita:
a)
matkapuhelimia, jotka ovat toimiluvan saaneissa verkoissa käytettäviksi tarkoitettuja tai tällaiseen käyttöön muunnettuja laitteita, joita käytetään tietyillä taajuuksilla ja joilla voi myös olla muita käyttötarkoituksia;
b)
integroituja piirejä, kuten mikroprosessoreja ja keskusyksikköjä, ennen kuin ne asennetaan loppukäyttäjille tarkoitettuihin tuotteisiin.
2. Poikkeusta sovelletaan tavaroiden luovutuksiin, joiden osalta veron peruste on vähintään 5 000 euroa.
4 artikla
Edellä 1, 2 ja 3 artiklassa säädetty poikkeus edellyttää, että Saksa, Italia ja Itävalta ottavat käyttöön asianmukaiset ja tehokkaat valvonta- ja selontekovelvoitteet sellaisten verovelvollisten osalta, jotka luovuttavat tavaroita, joihin sovelletaan tämän päätöksen mukaista käännettyä verovelvollisuutta.
5 artikla
Korvataan päätöksen 2007/250/EY 4 artikla seuraavasti:
”4 artikla
Tämän päätöksen voimassaolo päättyy päivänä, jona unionin säännöt, joissa kaikkien jäsenvaltioiden sallitaan toteuttaa tällaisia direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeavia toimenpiteitä, tulevat voimaan, viimeistään kuitenkin 31 päivänä joulukuuta 2013.”.
6 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan tiedoksi.
Tämän päätöksen voimassaolo päättyy päivänä, jona unionin säännöt, joissa kaikkien jäsenvaltioiden sallitaan toteuttaa tällaisia direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeavia toimenpiteitä, tulevat voimaan, viimeistään kuitenkin 31 päivänä joulukuuta 2013.
7 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle, Italian tasavallalle, Itävallan tasavallalle sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 22 päivänä marraskuuta 2010.