ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. června 2010
o daňových podporách poskytnutých Francií Fondu pro předcházení nepředvídaným rizikům v odvětví rybolovu a rybářským podnikům (státní podpora C 24/08, ex NN 38/07)
(oznámeno pod číslem K(2010) 3938)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2010/569/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (2), a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po vyzvání zúčastněných stran k podání připomínek (3) v souladu s uvedenými články,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
V rámci přezkoumání podpor poskytnutých Fondu pro předcházení nepředvídaným rizikům v odvětví rybolovu (dále „FPAP“) a rybářským podnikům, které vyústilo v rozhodnutí Komise 2008/936/ES (4), věděla Komise o existenci zvláštního daňového režimu ve prospěch FPAP a jeho členů.
(2)
Tento daňový režim nebyl během řízení, které vyústilo v rozhodnutí ze dne 20. května 2008, zkoumán, neboť se jednalo o novou skutečnost, která Komisi v okamžiku zahájení formálního vyšetřovacího řízení nebyla známa (5).
(3)
Avšak vzhledem k tomu, že měla k dispozici dostatečně přesná fakta umožňující dospět k závěru o existenci ilegálních podpor, se Komise rozhodla provést předběžné posouzení těchto daňových podpor (6). Po skončení této analýzy zahájila formální vyšetřovací řízení těchto podpor rozhodnutím, které bylo rovněž přijato dne 20. května 2008 (7).
(4)
Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení připomínek ve lhůtě jednoho měsíce od data zveřejnění. Nebyla doručena žádná připomínka třetí zúčastněné strany.
(5)
Francie oznámila své připomínky k zahájení formálního vyšetřovacího řízení dopisem ze dne 8. září 2008.
(6)
Francie dále dopisem ze dne 29. listopadu 2008, zaslaným v rámci řízení o navrácení podpor, které bylo předmětem rozhodnutí 2008/936/ES, sdělila, že FPAP byl dne 27. února 2008 zrušen a zbytek záloh od státu byl státu vrácen.
2. POPIS PODPORY
(7)
Ohledně podrobného popisu způsobu fungování a kroků FPAP odkazuje Komise na rozhodnutí 2008/936/ES.
(8)
Zvláštní daňový režim ve prospěch FPAP a jeho členů je popsán ve dvou dopisech francouzského ministerstva pro rozpočet, které byly předány Komisi po zveřejnění rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení, jež vyústilo v rozhodnutí 2008/936/ES (8).
(9)
První dopis ze dne 5. února 2004 spadá do doby založení FPAP, jehož návrh stanov byl schválen zakládající valnou hromadou konanou dne 10. února 2004. V tomto dopise se uvádí, že:
„-
fond založený jako profesní odborový svaz nebude podléhat dani z příjmů právnických osob kvůli příspěvkům zaplaceným podnikateli v odvětví rybolovu a kvůli finančním výnosům z investování peněz,
-
zaplacené příspěvky bude možné odečíst od zdanitelného výsledku podnikatelů v odvětví rybolovu v roce jejich zaplacení. Výjimečně bude možné první příspěvky zaplacené nejpozději 30. března 2004 odečíst od výsledku hospodaření za rok 2003.“
(10)
Rovněž uvádí částky, které mohou být předmětem uvedeného odpočtu: roční příspěvek podnikatelů v odvětví rybolovu, kteří jsou členy fondu, který by bylo možné odečíst od zdanitelného příjmu, by se pohyboval mezi 1 000 a 15 000 EUR.
(11)
Druhý dopis ze dne 28. listopadu 2004 je zaměřen na odpočet příspěvků zaplacených členy od příjmů. Byl napsán v kontextu změny smluvní dohody zavazující FPAP a jeho členy, která měla napříště umožnit vracet členům zaplacené a nepoužité příspěvky.
(12)
Uvádí se v něm:
„-
příspěvky zaplacené členy na základě této nové dohody budou odčitatelné v roce jejich zaplacení do výše 10 000 EUR za rok pro jednoho člena, tato horní hranice bude zvýšena o 25 % z části výnosu, který se bude pohybovat mezi 40 000 a 80 000 EUR,
-
příspěvky zaplacené nad výše uvedené limity z titulu návrhu záruky poskytované fondem budou v plné výši odčitatelné od zdanitelného příjmu členů v roce jejich zaplacení.“
(13)
V tomto dopise je upřesněno, že „bilance tohoto experimentu“ má být hotová koncem roku 2006 a „budou posouzeny případné nezbytné úpravy“. Nejedná se tedy o trvalý daňový režim.
(14)
Dále, i když v dopise ze dne 28. listopadu 2004 se uvádí, že příspěvky se odečítají od zdanitelného příjmu v roce jejich zaplacení, nic neukazuje na to, že odpočet příspěvků zaplacených na začátku roku 2004 (až do konce března) z příjmů za rok 2003, jak to uvádí dopis ze dne 5. února 2004, by byl zpochybněn.
(15)
Z výše uvedených dvou dopisů vyplývá, že daňový režim poskytnutý ministerstvem financí FPAP a jeho členům má dva aspekty:
-
jednak osvobození FPAP od daně z příjmů právnických osob,
-
jednak možnost odečíst si od svých zdanitelných příjmů své příspěvky do tohoto fondu, vztahující se na členy FPAP.
3. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(16)
Komise měla za to, že daňový režim, který francouzské orgány poskytly FPAP a jeho členům, by měl být, stejně jako v případě spisu C-9/06, analyzován z hlediska režimů státních podpor z hlediska výhod, které představuje jednak pro samotný FPAP a jednak pro členské rybářské podniky.
3.1 Existence státní podpory
3.1.1 Státní podpora ve prospěch FPAP
(17)
Jak bylo uvedeno v rozhodnutí 2008/936/ES, je třeba FPAP pokládat za podnik ve smyslu práva hospodářské soutěže Evropské unie. Skutečnost, že FPAP nevykonával výdělečnou činnost či že byl odborovým svazem, je v tomto směru bezpředmětná.
(18)
V důsledku toho se Komise domnívala, že daňový režim poskytnutý francouzskými orgány FPAP mu oproti soukromým investorům činným na termínovaných trzích s ropnými produkty poskytl dvojí výhodu:
-
za prvé, osvobození od daně z příjmů právnických osob, popsané v 9. bodě odůvodnění, jehož FPAP požívá, je snížením nákladů, které zpravidla zatěžují rozpočet podniků aktivních v této oblasti,
-
za druhé, daňové zvýhodnění poskytnuté členům FPAP, ať jakékoli povahy, je pobídkou k příspěvkům pro FPAP; umožňuje tak FPAP zvyšovat jeho finanční prostředky, zatímco ostatní podniky aktivní v této oblasti takového mechanismu nevyužívají.
(19)
Na konci svého předběžného šetření Komise považovala výhodu uvedenou v 17. bodě odůvodnění za poskytnutou státem a zahrnující vzdání se státních prostředků.
(20)
FPAP požíval, díky daňovým opatřením uvedeným v 17. bodě odůvodnění, oproti jiným společnostem působícím na termínovaných trzích finanční výhody, a to jak ve Francii, tak v jiných členských státech.
(21)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise rovněž uvedla, že právní základ umožňující FPAP využívat osvobození od daně z příjmů právnických osob je tvořen čl. 206 odst. 1a všeobecného daňového zákoníku (9), který umožňuje profesní odborové svazy za určitých podmínek od daní osvobodit. Za těchto okolností je možné, že FPAP zároveň využíval osvobození od daně z podnikání, jak jej stanoví článek 1447 téhož zákoníku ve prospěch subjektů využívajících osvobození uvedeného v čl. 206 odst. 1a téhož zákoníku.
3.1.2 Státní podpora ve prospěch rybářských podniků
(22)
Finanční zvýhodnění uvedené v 17. bodě odůvodnění umožnilo členským rybářským podnikům nakupovat palivo za zvýhodněnou sazbu díky činnosti prováděné FPAP na termínovaných trzích s ropnými produkty.
(23)
Možnost daná rybářským podnikům odečíst si od svých příjmů příspěvky pro FPAP měla za následek snížení jejich normální rozpočtové zátěže. O této možnosti odpočtu rozhodl ministr pověřený rozpočtem, takže ji lze připsat státu.
(24)
Podniky, které mohly provést odpočet uvedený v 22. bodě odůvodnění, požívaly vzhledem k jiným rybářským podnikům Unie finančního zvýhodnění. Stejným způsobem se toto finanční zvýhodnění dotklo obchodu mezi členskými státy a narušilo nebo mohlo narušit hospodářskou soutěž. Z tohoto důvodu je státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(25)
Na druhou stranu, vzhledem k informacím obsaženým v „Podrobném způsobu použití Fondu pro předcházení nepředvídaným rizikům v odvětví rybolovu“, dokumentu, který byl rovněž předán v rámci formálního vyšetřovacího řízení podpory C-9/06, Komise konstatovala, že zatímco příspěvky do FPAP, stanovené na deklaratorním základě podle předpokládané spotřeby paliva na příští rok, byly vypočteny na vyšším základě než skutečná spotřeba, provedený daňový odpočet zůstal v celé výši majiteli plavidla. Tento systém představoval pro majitele plavidla podnět, aby nadhodnocovali svou potřebu krytí pouze s cílem využít daňového odpočtu.
(26)
Na základě téhož dokumentu Komise rovněž konstatovala, že někteří členové, jejichž činnost nesouvisela s rybolovem, ale kteří jsou „připraveni poskytnout odborovému sdružení morální podporu“, rovněž měli možnost využít daňového odpočtu na své příspěvky do FPAP, i když tyto nebyly určeny na záruční riziko.
3.2 Slučitelnost s vnitrostátním trhem
(27)
V této otázce Komise odkázala na analýzu provedenou v rozhodnutí 2008/936/ES. Komise se domnívala, že se jednalo o provozní podpory pro FPAP a rybářské podniky a že žádné ustanovení Smlouvy o fungování Evropské unie nebo jakéhokoli nástroje přijatého Komisí v oblasti státních podpor neumožňuje pokládat tyto podpory za slučitelné s vnitrostátním trhem.
(28)
V důsledku toho sdělila Komise Francii své vážné pochybnosti o slučitelnosti těchto opatření s vnitrostátním trhem.
4. KOMENTÁŘE FRANCIE
4.1 Daňové opatření ve prospěch rybářských podniků
(29)
Francie se domnívá, že daňová opatření ve prospěch rybářských podniků nejsou státní podporou, protože příspěvky zaplacené rybářskými podniky do FPAP jsou součástí režijních nákladů těchto podniků pro výkon jejich činnosti. Takže na základě článku 39 všeobecného daňového zákoníku jsou tyto výdaje odčitatelné od zdanitelných příjmů. Odpočet těchto příspěvků tedy odpovídá provádění obecného opatření, a není tudíž státní podporou.
(30)
Francie uznává, že dopisy uvedené v 7. bodě odůvodnění neobsahují žádné informace o způsobu vracení příspěvků. Francie upřesňuje, že to ovšem neznamená, že toto vracení nemá daňový dopad. V souladu s principy obecného práva pro určení zdanitelného výsledku představuje vrácení těchto příspěvků rybářským podnikům, které jsou členy FPAP, výnos podléhající dani z příjmů právnických osob. Francie rovněž upřesňuje, že v případě, že cena paliva překročila horní hranici stanovenou v záruční úmluvě, kompenzace, kterou obdržely členské podniky FPAP, byla zahrnuta do zisku podléhajícího dani z příjmů. V důsledku toho neměly členské podniky žádný zájem nadhodnocovat své potřeby krytí, neboť by se to projevilo dodatečným zdaněním.
(31)
Na druhou stranu Francie uvádí, že selektivní povaha podpůrného opatření může být zdůvodněna povahou a ekonomikou systému. Mohou tak existovat zákonné důvody opravňující odlišný přístup a tedy i případně poskytnutí výhod, které z toho mohou vyplývat. Francie ovšem nepředložila nic, co by v tomto případě umožnilo zdůvodnit odlišné zacházení ve prospěch rybářských podniků.
4.2 Daňové opatření ve prospěch FPAP
(32)
Francie se domnívá, že osvobození od daně z příjmů právnických osob, kterého požíval FPAP, je odůvodněno jeho nevýdělečným účelem a jeho povahou profesního odborového sdružení.
(33)
Francie poznamenala, že toto je v souladu s právem Evropské unie. Předmětem daně z příjmů právnických osob je totiž zdanění výdělečné činnosti. Na základě této zásady Francie připomněla, že sama Komise ve svém sdělení o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti (10) (dále „sdělení o přímém zdanění“) uvádí, že může být zdůvodněno povahou daňového systému, že neziskové podniky jsou osvobozeny od daně z příjmů.
5. POSOUZENÍ
(34)
Posouzení provedené v rozhodnutí o zahájení řízení musí být zrevidováno a doplněno s ohledem na připomínky, které sdělila Francie dne 8. září a 29. listopadu 2008 (viz 5. a 6. bod odůvodnění).
(35)
Analýza byla provedena z hlediska dvojího cíle FPAP, jednak získat finanční opce na termínovaných trzích s ropou a jejími deriváty, a jednak vyplácet rybářským podnikům, které jsou jeho členy, rozdíl mezi průměrnou měsíční referenční cenou a „maximální krytou cenou“, nebo cenou 0,30 EUR za litr, podle období.
5.1 Daňové opatření ve prospěch rybářských podniků
(36)
Dotčené daňové opatření spočívá v možnosti odečíst od zdanitelného příjmu příspěvky, které rybářské podniky zaplatily FPAP.
(37)
Francie se domnívá, že tento odpočet není státní podporou, protože tyto příspěvky spadají do kategorie režijních nákladů podniků a francouzský daňový systém stanoví odpočet těchto nákladů od zdanitelných příjmů. Z tohoto důvodu by se jednalo o zavedení obecného opatření a tento odpočet by nebyl státní podporou.
(38)
Komise konstatuje, že režijní náklady jsou skutečně odčitatelné od zisku podniků na základě článku 39 obecného daňového zákoníku. Jedná se o obecné opatření platné pro všechny podniky, bez ohledu na oblast jejich činnosti. Tato možnost odpočtu by tedy spadala do kategorie daňových opatření otevřených pro všechny hospodářské subjekty, které jsou uvedeny v bodě 13 „sdělení o přímém zdanění“. Z tohoto titulu by takové opatření platné pro všechny podniky a všechny výroby nebylo státní podporou.
(39)
Francie vysvětlila, že odčitatelnost nákladů z titulu režijních nákladů se určuje podle předmětu nákladů. Pokud byly náklady vynaloženy v zájmu společnosti, jsou v zásadě odčitatelné. Příspěvky zaplacené profesním organizacím (odbory, obchodní komory atd.) jsou na základě definice výdaji v zájmu provozu a jsou vždy zahrnuty do odpočtu od zdanitelných příjmů. Protože FPAP je profesní odborová organizace, odpočitatelnost příspěvku spadá do stejné logiky.
(40)
Komise mimo jiné ve 20. bodě odůvodnění rozhodnutí 2008/936/ES uvedla, že „FPAP je zřízen jako společnost vzájemného pojištění nabízející svým členům jako protihodnotu za jejich příspěvky určitý počet služeb“.
(41)
Příspěvky na pojištění jsou tedy součástí nákladů, které podniky hradí, aby se zajistily před různými riziky. Riziko výkyvů cen ropy může být jedním z těchto rizik. Tyto výdaje jsou přímo spojené s prováděním profesní činnosti a nepřispívají ke zvyšování aktiv podniku; jsou rovněž odčitatelné od zdanitelných příjmů jako režijní náklady. Lze se tedy domnívat, že příspěvky do FPAP určené na riziko výkyvů cen ropy jsou odčitatelné od zisku podniků na základě článku 39 obecného daňového zákoníku Francie. Za těchto podmínek se jedná o provádění obecného ustanovení. Tato možnost odpočtu tedy není státní podporou.
5.2 Daňové opatření ve prospěch FPAP
(42)
Komise konstatuje, že FPAP byl zrušen dne 27. února 2008. Daňová ustanovení ve prospěch FPAP skončila ke stejnému datu.
(43)
Komise rovněž uvádí, že po skončení likvidace FPAP definitivně ukončil veškerou ekonomickou činnost. Činnosti a aktiva FPAP nebyly převedeny na jiný podnik. Navíc prostředky, kterými FPAP mohl ještě disponovat k datu svého zrušení, byly vráceny státu přes OFIMER, veřejný subjekt financovaný státem.
(44)
Z těchto důvodů se Komise domnívá, i za předpokladu, že by daňová opatření ve prospěch FPAP představovala výhodu pro FPAP a narušení hospodářské soutěže, by takové narušení skončilo v okamžiku, kdy FPAP ukončil činnost nebo kdy skončila opatření v jeho prospěch. Za těchto okolností by rozhodnutí Komise o existenci takových daňových podpor a případné slučitelnosti s vnitrostátním trhem bylo zbaveno jakéhokoli praktického účelu.
(45)
V důsledku toho se formální vyšetřovací řízení, zahájené na základě čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, stalo vůči FPAP bezpředmětným.
6. ZÁVĚR
(46)
Na základě analýzy uvedené v části 5.1 Komise konstatuje, že daňové výhody poskytnuté členům FPAP nepředstavují státní podporu ve smyslu č. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
(47)
Na základě úvah uvedených v části 5.2 Komise konstatuje, že řízení proti FPAP je bezpředmětné,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Daňová opatření poskytnutá Francií ve prospěch rybářských podniků nejsou státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
Článek 2
Formální vyšetřovací řízení zahájené na základě čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování EU ohledně daňových opatření ve prospěch FPAP je skončeno.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Francii.
V Bruselu dne 23. června 2010.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 23 päivänä kesäkuuta 2010,
kalastukselle aiheutuvien riskien torjuntarahastolle (FPAP) ja kalastusalan yrityksille Ranskan myöntämistä verotuista (valtiontuki C 24/08, (ex NN 38/07))
(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 3938)
(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2010/569/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan (1)
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (2) ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia (3) esittämään huomautuksensa,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
(1)
Kun komissio tutki kalastukselle aiheutuvien riskien torjuntarahastolle (Fonds de prévention des aléas pêche), jäljempänä ‘rahasto’, ja kalastusalan yrityksille myönnettyjä tukia ja teki sen johdosta päätöksen 2008/936/EY (4), se sai tietoonsa, että rahaston ja sen jäsenten hyväksi oli olemassa erityinen verojärjestelmä.
(2)
Tätä verojärjestelmää ei ollut tarkasteltu 20 päivänä toukokuuta 2008 tehtyyn päätökseen johtaneen menettelyn aikana, sillä kyseessä oli uusi seikka, josta komissio ei ollut tietoinen aloittaessaan muodollisen tutkintamenettelyn (5).
(3)
Koska komissio kuitenkin katsoi, että sillä oli käytössään riittävästi tietoja, jotka mahdollistaisivat johtopäätöksen tekemisen siitä, oliko kyseessä sääntöjenvastainen tuki, se päätti ryhtyä alustavasti tutkimaan kyseisiä verotukia (6). Tämän tarkastelun jälkeen komissio aloitti kyseisiä tukia koskevan muodollisen tutkintamenettelyn päätöksellä, joka sekin tehtiin 20 päivänä toukokuuta 2008 (7).
(4)
Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa kuukauden kuluessa julkaisupäivästä. Asianomaisilta ei saatu huomautuksia.
(5)
Ranska esitti huomautuksensa muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta 8 päivänä syyskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä.
(6)
Lisäksi Ranska ilmoitti 29 päivänä marraskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä, joka liittyi päätöksen 2008/936/EY kohteena olleiden tukien takaisinperintään, että rahasto oli lakkautettu 27 päivänä helmikuuta 2008 ja että valtion sille maksamien ennakoiden loppusumma oli palautettu valtiolle.
2. KUVAUS TUISTA
(7)
Rahaston toiminnan yksityiskohtaiseen kuvaukseen voi tutustua päätöksessä 2008/936/EY.
(8)
Rahastoa ja sen jäseniä hyödyttävää erityistä verojärjestelmää kuvataan kahdessa Ranskan talousarvioministeriön kirjeessä, jotka toimitettiin komissiolle sen jälkeen, kun päätökseen 2008/936/EY johtanut muodollinen tutkintamenettely oli aloitettu ja julkaistu (8).
(9)
Ensimmäinen, 5 päivänä helmikuuta 2004 päivätty kirje liittyy rahaston perustamiseen. Perussäännöstä esitetty luonnos hyväksyttiin järjestäytymisistunnossa 10 päivänä helmikuuta 2004. Kirjeessä todetaan, että
”-
ammattijärjestönä perustetulta rahastolta ei kanneta yhtiöveroa, kun kyse on itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien kalastajien jäsenmaksuista ja varoja sijoittamalla saaduista rahoitustuloista,
-
itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivat kalastajat voivat vähentää jäsenmaksut maksuvuoden verotettavasta tulosta. Ensimmäiset jäsenmaksut, jotka on maksettu viimeistään 30 päivänä maaliskuuta 2004, voidaan poikkeuksellisesti vähentää vuoden 2003 tulosta.”
(10)
Kirjeessä myös esitetään arvio summista, joita siinä mainittu vähennys mahdollisesti koskisi: rahaston jäseninä olevien itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien kalastajien vuosimaksu, joka voitaisiin vähentää verotettavasta tulosta, olisi 1 000-15 000 euroa.
(11)
Toisessa, 28 päivänä marraskuuta 2004 päivätyssä kirjeessä keskitytään jäsenten maksamien jäsenmaksujen vähennykseen tuloista. Kirje liittyy siihen, että rahaston ja sen jäsenten välistä takuusopimusta muutettiin siten, että sopimus vastedes mahdollisti maksettujen mutta käyttämättä jääneiden jäsenmaksujen palauttamisen jäsenille.
(12)
Kirjeessä todetaan, että
”-
jäsenten tämän uuden sopimuksen perusteella maksamat jäsenmaksut ovat vähennyskelpoisia niiden maksuvuonna. Kukin jäsen voi vähentää jäsenmaksuja enintään 10 000 euroa vuodessa. Kyseistä enimmäismäärää korotetaan 25 prosentilla voitto-osuudesta, joka on 40 000-80 000 euroa,
-
jäsenmaksut, jotka ylittävät edellä mainitut enimmäismäärät rahaston toteuttaman takuuhankkeen vuoksi, voidaan vähentää kokonaisuudessaan jäsenten verotettavasta tulosta maksuvuonna.”
(13)
Kirjeessä todetaan, että ”kokeilua on tarkasteltava” vuoden 2006 lopussa ja ”tutkittava, onko muutoksia mahdollisesti tehtävä”. Kyseessä ei siis ole pysyvä verojärjestelmä.
(14)
Marraskuun 28 päivänä 2004 päivätyn kirjeen mukaan jäsenmaksut vähennetään maksuvuoden verotettavasta tulosta. Mikään ei kuitenkaan viittaa siihen, että olisi kyseenalaistettu se, että vuoden 2004 alussa (maaliskuun loppuun saakka) maksetut jäsenmaksut voitiin 5 päivänä helmikuuta 2004 päivätyssä kirjeessä ilmoitetulla tavalla vähentää vuoden 2003 tuloista.
(15)
Ranskan valtiovarainministeriön rahastolle ja sen jäsenille myöntämässä verojärjestelmässä oli edellä mainittujen kahden kirjeen perusteella kaksi osatekijää:
-
rahastolle myönnetty vapautus yhtiöverosta,
-
rahaston jäsenille myönnetty mahdollisuus vähentää rahastolle maksetut jäsenmaksut verotettavasta tulostaan.
3. MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN PERUSTEET
(16)
Komissio katsoi, että arvioitaessa Ranskan viranomaisten rahaston ja sen jäsenten hyväksi soveltamaa verojärjestelmää oli, kuten tapauksessa C-9/06, pohdittava, oliko kyseessä valtiontukijärjestelmä ottaen huomioon ne edut, joita järjestelmään liittyi toisaalta rahaston itsensä osalta ja toisaalta sen jäseninä olevien kalastusalan yritysten osalta.
3.1 Valtiontuen olemassaolo
3.1.1 Rahaston hyväksi myönnetty valtiontuki
(17)
Kuten päätöksessä 2008/936/EY todetaan, rahastoa on pidettävä Euroopan unionin kilpailuoikeuden mukaisena yrityksenä. Sillä seikalla, että rahasto ei tavoittele voittoa, tai että se on ammattijärjestö, ei ole merkitystä tältä osin.
(18)
Sen vuoksi komissio katsoi, että verrattuna muihin öljytuotteiden futuurimarkkinoilla toimiviin yksityisiin sijoittajiin Ranskan viranomaisten rahastolle myöntämä verojärjestelmä tuotti rahastolle kahdenlaista etua:
-
ensinnäkin johdanto-osan 9 kappaleessa kuvattu rahastolle myönnetty vapautus yhtiöverosta keventää kustannuksia, jotka tavallisesti aiheutuisivat kyseisellä alalla toimivalle yritykselle,
-
toiseksi rahaston jäsenille myönnetty veroetu tarjoaa kannustimen kasvattaa rahaston varoja riippumatta siitä, millainen veroetu on kyseessä. Näin ollen rahasto pystyy lisäämään varojaan, mutta muut alalla toimivat yritykset eivät hyödy tällaisesta mekanismista.
(19)
Alustavan tarkastelun päätyttyä komissio katsoi, että johdanto-osan 17 kappaleessa tarkoitettu etu oli valtion myöntämä ja merkitsi valtion varoista luopumista.
(20)
Näin ollen rahasto sai johdanto-osan 17 kappaleessa kuvattujen verotoimenpiteiden ansiosta taloudellista etua, jota muut futuurimarkkinoilla toimivat yritykset eivät saaneet Ranskassa eivätkä muissa jäsenvaltiossa.
(21)
Muodollisen tutkintamenettelyn avaamisesta tehdyssä päätöksessä komissio myös totesi otaksuvansa, että oikeusperustana, joka mahdollisti rahastolle myönnetyn vapautuksen tuloverosta, oli yleisen verolainsäädännön (Code général des impôts) (9) 206 §:n 1a momentti, joka mahdollistaa ammattijärjestöille tietyin ehdoin myönnettävän vapautuksen. Tällöin on mahdollista, että rahasto oli saanut myös elinkeinoverosta vapautuksen, josta säädetään kyseisen verolainsäädännön 1447 §:ssä sellaisten järjestöjen hyväksi, joille on myönnetty 206 §:n 1a momentissa säädetty vapautus.
3.1.2 Kalastusalan yrityksiä hyödyttävä valtiontuki
(22)
Johdanto-osan 17 kappaleessa tarkoitettu taloudellinen etu mahdollisti sen, että kalastusalan yritykset pystyivät ostamaan polttoainetta edulliseen hintaan rahaston öljytuotteiden futuurimarkkinoilla harjoittaman toiminnan ansiosta.
(23)
Koska kalastusalan yritykset saivat vähentää rahaston jäsenmaksut tuloistaan, kustannukset, jotka ne olisivat tavallisesti joutuneet maksamaan, kevenivät. Koska vähennysoikeudesta oli päättänyt talousarviosta vastaava ministeriö, etu johtui valtiosta.
(24)
Yritykset, jotka pystyivät tekemään johdanto-osan 22 kappaleessa tarkoitetun vähennyksen, hyötyivät taloudellisesta edusta muihin unionin kalastusalan yrityksiin verrattuna. Tämä taloudellinen etu on samaan tapaan vaikuttanut jäsenvaltioiden väliseen kauppaan sekä vääristänyt tai uhannut vääristää kilpailua. Tämän vuoksi kyseessä on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki.
(25)
Tuesta C-9/06 avatun muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä oli toimitettu rahaston toimintaa yksityiskohtaisesti kuvaava asiakirja ”Mode d’emploi détaillé du Fonds de prévention des aléas pêche”. Kyseiseen asiakirjaan sisältyvien tietojen perusteella komissio oli todennut, että vaikka polttoaineen todellinen kulutus oli vuoden aikana ollut arvioitua vähäisempää, ennakoituun kulutukseen perustuvista rahaston jäsenmaksuista saatava verovähennys jäi kuitenkin kokonaisuudessaan laivanvarustajan eduksi. Järjestelmä vaikutti tarjoavan laivanvarustajille kannustimen arvioida polttoainetarpeensa liian suureksi, jotta ne voisivat hyötyä verovähennyksestä.
(26)
Saman asiakirjan perusteella komissio oli myös havainnut, että joillakin jäsenillä, joiden toiminta ei liittynyt kalastukseen mutta jotka olivat ”valmiit antamaan ammattijärjestölle moraalisen tukensa”, oli samoin mahdollisuus saada verovähennys rahastolle maksamistaan jäsenmaksuista, vaikka ne eivät olleetkaan ottaneet takuusuojaa.
3.2 Tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille
(27)
Tämän kysymyksen osalta komissio viittaa päätöksessä 2008/936/EY esitettyyn analyysiin. Komissio itse asiassa katsoi, että kyse oli rahastolle ja kalastusalan yrityksille tarjotusta toimintatuesta ja ettei SEUT-sopimuksessa tai missään komission valtiontukien osalta antamassa säädöksessä ollut määräyksiä tai säännöksiä, joiden perusteella kyseisiä tukia olisi voitu pitää yhteismarkkinoille soveltuvina.
(28)
Sen vuoksi komissio totesi Ranskalle epäilevänsä vahvasti kyseisten toimenpiteiden soveltuvuutta yhteismarkkinoille.
4. RANSKAN HUOMAUTUKSET
4.1 Kalastusalan yrityksiä hyödyttävä verotoimenpide
(29)
Ranska katsoi, etteivät kalastusalan yrityksiä hyödyttävät verotoimenpiteet ole valtiontukea, sillä kalastusalan yritysten rahastolle maksamat jäsenmaksut ovat osa yleisiä kustannuksia, joita näille yrityksille aiheutuu toimintansa harjoittamisesta. Yleisen verolainsäädännön 39 §:n mukaan kyseiset kustannukset voidaan vähentää verotettavasta tulosta. Jäsenmaksujen verovähennys on näin ollen yleinen toimenpide eikä valtiontuki.
(30)
Ranska myöntää, ettei johdanto-osan 7 kappaleessa mainittuihin kirjeisiin sisältynyt mitään tietoja jäsenmaksujen palautusjärjestelmästä. Ranska täsmentää kuitenkin, ettei tämä merkitse sitä, ettei palautuksella olisi verotuksellisia vaikutuksia. Verotettavaa tuloa koskevien yleisten säännösten sisältämien periaatteiden mukaisesti näiden jäsenmaksujen palauttaminen rahastoon kuuluville kalastusalan yrityksille on itse asiassa yhtiöveron alaista tuloa. Lisäksi Ranska täsmentää, että jos polttoaineen hinta ylittää takuusopimuksessa vahvistetun kynnyksen, rahastoon kuuluvien kalastusalan yritysten saama korvaus on yhtiöveron alaista tuloa. Jäsenyrityksillä ei näin ollen ollut minkäänlaista kannustinta arvioida suojautumistarpeitaan liian suuriksi, sillä se olisi johtanut lisäveroihin.
(31)
Lisäksi Ranska katsoo, että tietyn tukitoimenpiteen valikoivaa luonnetta voidaan perustella järjestelmän luonteella tai taloudellisella rakenteella. Näin ollen voi siis olla olemassa oikeudellisia syitä, jotka tekevät perustelluksi toimijoiden erilaisen kohtelun ja tarpeen mukaan tästä johtuvien etujen myöntämisen. Ranska ei kuitenkaan esitä tekijöitä, jotka tässä nimenomaisessa tapauksessa tekisivät kalastusalan yritysten erityiskohtelun perustelluksi.
4.2 Rahastoa hyödyttävä verotoimenpide
(32)
Ranska arvioi, että rahaston vapauttamisen yhtiöverosta tekee perustelluksi rahaston voittoa tavoittelematon luonne ja sen luonne ammattijärjestönä.
(33)
Ranskan mukaan tämä on Euroopan unionin oikeuden mukaista. Yhtiöveron varsinaisena tavoitteenahan on verottaa voittoa tavoittelevaa toimintaa. Tähän periaatteeseen nojautuen Ranska muistuttaa, että tiedonannossaan valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen (10), jäljempänä ‘välitöntä verotusta koskeva tiedonanto’, komissio itse katsoo, että on verojärjestelmän luonteen mukaisesti perusteltua, että voittoa tavoittelemattomat yritykset on vapautettu tuloverosta.
5. ARVIOINTI
(34)
Menettelyn aloittamista tehdyssä päätöksessä esitettyä arviointia on tarkistettava ja täydennettävä niiden huomautusten perusteella, jotka Ranska toimitti 8 päivänä syyskuuta ja 29 päivänä marraskuuta 2008 (ks. johdanto-osan 5 ja 6 kappale).
(35)
Tarkastelussa otetaan huomioon rahaston kaksinainen päämäärä: toisaalta hankkia optioita öljyn ja sen johdannaistuotteiden futuurimarkkinoilta ja toisaalta maksaa jäseninään oleville kalastusalan yrityksille erotus, joka on kuukausittaisen keskimääräisen viitehinnan ja ”katetun enimmäishinnan” tai ajanjaksosta riippuen 30 senttiä litralta olevan hinnan välillä.
5.1 Kalastusalan yrityksiä hyödyttävä verotoimenpide
(36)
Asianomainen verotoimenpide muodostuu mahdollisuudesta vähentää kalastusalan yritysten rahastolle maksamat jäsenmaksut verotettavasta tulosta.
(37)
Ranska katsoo, että kyseinen vähennys ei ole valtiontukea sillä perusteella, että kyseiset jäsenmaksut ovat yritysten yleisiä kustannuksia ja että Ranskan verotusjärjestelmässä kyseiset kustannukset voidaan vähentää verotettavasta tulosta. Tästä syystä kyseessä on yleinen toimenpide, eikä vähennys ole valtiontukea.
(38)
Komissio toteaa, että yleiset kustannukset voi todellakin vähentää yritysten tulosta yleisen verolainsäädännön 39 §:n nojalla. Kyseessä on kaikkiin yrityksiin sovellettu yleinen toimenpide niiden toiminta-alasta riippumatta. Tämä vähennys kuuluisi siis sellaisten verotoimenpiteiden luokkaan, jotka ovat avoinna kaikille talouden toimijoille ja joita tarkoitetaan välitöntä verotusta koskevan tiedonannon 13 kohdassa. Tällainen toimenpide, jota sovelletaan erottelematta kaikkiin yrityksiin ja kaikenlaiseen tuotantoon, ei olisi valtiontukea.
(39)
Ranskan mukaan se, ovatko yleiset kustannukset vähennyskelpoisia, riippuu siitä, mistä nämä kustannukset ovat aiheutuneet. Jos kustannusten perusteena on yhtiön etu, ne ovat periaatteessa vähennyskelpoisia. Näin ollen ammatillisille järjestöille (esimerkiksi ammattiyhdistykset, kauppakamarit) maksetut jäsenmaksut määritellään yhtiön edun mukaisiksi kustannuksiksi, joten ne voidaan aina vähentää verotettavasta tulosta. Koska rahasto on ammattijärjestö, jäsenmaksujen vähennyskelpoisuus noudattaa samaa periaatetta.
(40)
Komissio on lisäksi todennut päätöksen 2008/936/EY johdanto-osan 20 kappaleessa, että ”rahasto toimii siis kuin keskinäinen vakuutusyhtiö, joka tarjoaa jäsenilleen niiden maksuosuuksia vastaan tiettyjä palveluita”.
(41)
Vakuutusmaksut ovat osa menoja, joita yrityksille aiheutuu, kun ne yrittävät suojautua eri riskeiltä. Öljyn hinnan vaihtelu voi olla tällainen riski. Kyseiset menot liittyvät suoraan ammattitoiminnan harjoittamiseen, eivätkä ne lisää yrityksen varoja. Ne voidaan vähentää verotettavasta tulosta yleisinä kustannuksina. Voidaan katsoa, että rahastoon öljyn hinnan vaihteluiden vuoksi maksetut jäsenmaksut ovat vähennettävissä yritysten tuotosta Ranskan yleisen verolainsäädännön 39 §:n nojalla. Tällöin kyse on yleisestä toimenpiteestä. Vähennys ei siis ole valtiontukea.
5.2 Rahastoa hyödyttävä verotoimenpide
(42)
Komissio toteaa, että rahasto on lakkautettu 27 päivänä helmikuuta 2008. Rahastoa hyödyttävät verotoimenpiteet päättyivät samana päivänä.
(43)
Komissio toteaa myös, että koska rahasto on ollut likvidaatiomenettelyssä, sen kaikki taloudellinen toiminta on lopullisesti päättynyt. Rahaston toimintaa ja varoja ei ole siirretty millekään muulle yritykselle. Lisäksi rahastolla lakkauttamispäivänään mahdollisesti olleet varat on siirretty valtiolle valtion rahoittaman julkisyhteisön OFIMERin välityksellä.
(44)
Näistä syistä komissio katsoo, että vaikka oletettaisiin, että rahaston hyväksi toteutetut verotoimenpiteet olisivat tuoneet sille etua ja vääristäneet kilpailua, tällainen kilpailun vääristyminen päättyi hetkellä, jona rahasto lopetti toimintansa tai kaikki sen hyväksi toteutetut toimenpiteet päättyivät. Tällaisessa tilanteessa komission päätöksellä, jossa se ilmaisisi kantansa tällaisten verotukien olemassaolosta ja niiden mahdollisesta soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, ei olisi käytännön vaikutuksia.
(45)
SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan nojalla aloitettu muodollinen tutkintamenettely on sen vuoksi muuttunut aiheettomaksi rahaston osalta.
6. PÄÄTELMÄ
(46)
Edellä 5 jakson 1 kohdassa esitetyn arvioinnin perusteella komissio toteaa, etteivät rahaston jäsenille myönnetyt veroedut ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
(47)
Edellä 5 jakson 2 kohdassa esitetyn arvioinnin perusteella komissio toteaa, että rahastoa vastaan aloitettu menettely on aiheeton,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Ranskan kalastusalan yritysten hyväksi toteuttamat toimenpiteet eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea.
2 artikla
Rahastoa hyödyttäviä verotoimenpiteitä koskeva, SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan nojalla aloitettu muodollinen tutkintamenettely päätetään.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskalle.
Tehty Brysselissä 23 päivänä kesäkuuta 2010.