ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 25. února 2011,
kterým se stanoví minimální požadavky na přeshraniční zpracování dokumentů elektronicky podepsaných příslušnými orgány podle směrnice 2006/123/ES Evropského parlamentu a Rady o službách na vnitřním trhu
(oznámeno pod číslem K(2011) 1081)
(Text s významem pro EHP)
(2011/130/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 této směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Poskytovatelé služeb, jejichž služby spadají do oblasti působnosti směrnice 2006/123/ES, musí být prostřednictvím jednotných kontaktních míst a elektronickými prostředky schopni splnit postupy a formality potřebné pro přístup k jejich činnostem a jejich výkonu. V mezích stanovených v čl. 5 odst. 3 směrnice 2006/123/ES se nadále mohou vyskytovat případy, kdy poskytovatelé služeb musí při plnění takových postupů a formalit předkládat originály dokumentů, ověřené kopie nebo ověřené překlady dokumentů. V takových případech může být nezbytné, aby poskytovatelé služeb předložili dokumenty elektronicky podepsané příslušnými orgány.
(2)
Přeshraniční využití zaručených elektronických podpisů založených na kvalifikovaném osvědčení je usnadněno rozhodnutím Komise 2009/767/ES ze dne 16. října 2009, kterým se stanovují opatření pro usnadnění užití postupů s využitím elektronických prostředků prostřednictvím „jednotných kontaktních míst“ podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu (2), jež mimo jiné ukládá členským státům povinnost provést posouzení rizik před vyžádáním těchto elektronických podpisů od poskytovatelů služeb a stanoví pravidla pro přijímání zaručených elektronických podpisů založených na kvalifikovaném osvědčení členskými státy, ať již byly vytvořeny prostředky pro bezpečné vytváření podpisu, či ne. Rozhodnutí 2009/767/ES se však nezabývá formáty elektronických podpisů v dokumentech vydaných příslušnými orgány, které musí poskytovatelé služeb při plnění příslušných postupů a formalit předložit.
(3)
Vzhledem k tomu, že příslušné orgány v členských státech v současné době používají k elektronickému podepsání svých dokumentů různé formáty zaručených elektronických podpisů, mohou se přijímající členské státy, které musí tyto dokumenty zpracovat, v důsledku různých použitých formátů podpisu potýkat s technickými obtížemi. Aby mohli poskytovatelé služeb plnit postupy a formality elektronickou cestou i přes hranice, je nutné zajistit, aby členské státy při přijímání dokumentů elektronicky podepsaných příslušnými orgány z jiných členských států technicky podporovaly alespoň některé formáty zaručených elektronických podpisů. Definování určitého počtu zaručených elektronických podpisů, které mají být technicky podporovány přijímajícím členským státem, by umožnilo větší automatizaci a zlepšení přeshraniční interoperability elektronických postupů.
(4)
Členské státy, jejichž příslušné orgány používají jiné formáty elektronického podpisu, než jaké jsou běžně podporovány, mohly zavést ověřovací prostředky umožňující ověření těchto podpisů i za hranicemi. V takovém případě je nutné, aby informace o těchto nástrojích byly snadno přístupné (pokud potřebné informace nejsou obsaženy přímo v elektronických dokumentech, elektronických podpisech nebo nosičích elektronických dokumentů) tak, aby se přijímající členské státy mohly na tyto ověřovací nástroje spolehnout.
(5)
Toto rozhodnutí nemá vliv na stanovení toho, co představuje originál, ověřenou kopii nebo ověřený překlad ze strany členských států. Jeho cíl se omezuje na usnadnění ověřování elektronických podpisů, pokud jsou použity v originálech, ověřených kopiích nebo ověřených překladech, které mají poskytovatelé služeb předložit prostřednictvím jednotných kontaktních míst.
(6)
S cílem umožnit členským státům zavedení nezbytných technických nástrojů je vhodné, aby se toho rozhodnutí použilo od 1. srpna 2011.
(7)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru pro směrnici o službách,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Referenční formát elektronických podpisů
1. Členské státy zavedou nezbytné technické prostředky, které jim umožní zpracování elektronicky podepsaných dokumentů, jež v rámci plnění postupů a formalit předkládají poskytovatelé služeb prostřednictvím jednotných kontaktních míst, jak je stanoveno v článku 8 směrnice 2006/123/ES, a které jsou podepsány příslušnými orgány jiných členských států pomocí zaručeného elektronického podpisu XML nebo CMS nebo PDF ve formátu BES nebo EPES, který je v souladu s technickými specifikacemi uvedenými v příloze.
2. Členské státy, jejichž příslušné orgány podepisují dokumenty uvedené v odstavci 1 za použití jiných formátů elektronických podpisů, než jsou uvedeny v odstavci 1, oznámí Komisi stávající možnosti ověření, které umožní ostatním členským státům ověřit obdržené elektronické podpisy online, bez poplatku a způsobem, který je srozumitelný pro nerodilé mluvčí, pokud požadované informace nejsou již zahrnuty v dokumentu, elektronickém podpise nebo nosiči elektronického dokumentu. Komise zpřístupní tyto informace všem členským státům.
Článek 2
Použití
Toto rozhodnutí se použije od 1. srpna 2011.
Článek 3
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 25. února 2011.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 25 päivänä helmikuuta 2011,
palveluista sisämarkkinoilla annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY nojalla toimivaltaisten viranomaisten sähköisesti allekirjoittamien asiakirjojen maiden rajat ylittävää käsittelyä koskevista vähimmäisvaatimuksista
(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 1081)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2011/130/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon palveluista sisämarkkinoilla 12 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY (1) ja erityisesti sen 8 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Palveluntarjoajien, joiden palvelut kuuluvat direktiivin 2006/123/EY soveltamisalaan, on voitava hoitaa toimintansa aloittamisen ja harjoittamisen edellyttämät menettelyt ja muodollisuudet keskitetyn asiointipisteen kautta sähköisesti. Direktiivin 2006/123/EY 5 artiklan 3 kohdassa säädetyissä rajoissa voi edelleen ilmetä tapauksia, joissa palveluntarjoajien on toimitettava tällaisten menettelyjen ja muodollisuuksien yhteydessä alkuperäisiä asiakirjoja, oikeaksi todistettuja jäljennöksiä tai virallisia käännöksiä. Näissä tapauksissa palveluntarjoajat saattavat joutua toimittamaan asiakirjoja toimivaltaisten viranomaisten sähköisellä allekirjoituksella varustettuina.
(2)
Hyväksyttyyn varmenteeseen perustuvien kehittyneiden sähköisten allekirjoitusten käyttöä maiden rajojen yli helpotetaan toimenpiteistä sähköisten menettelyjen käytön edistämiseksi keskitettyjä asiointipisteitä käyttäen palveluista sisämarkkinoilla annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY mukaisesti 16 päivänä lokakuuta 2009 tehdyllä komission päätöksellä 2009/767/EY (2), jossa muun muassa velvoitetaan jäsenvaltiot suorittamaan riskinarviointeja ennen kuin ne edellyttävät palveluntarjoajilta tällaisia sähköisiä allekirjoituksia sekä asetetaan säännöt, joiden mukaisesti jäsenvaltiot hyväksyvät turvallisilla allekirjoitusten luomismenetelmillä tai muulla tavoin luotuja hyväksyttyyn varmenteeseen perustuvia kehittyneitä sähköisiä allekirjoituksia. Päätöksessä 2009/767/EY ei kuitenkaan käsitellä sähköisten allekirjoitusten muotoa toimivaltaisten viranomaisten myöntämissä asiakirjoissa, joita palveluntarjoajien on toimitettava hoitaessaan tarvittavia menettelyjä ja muodollisuuksia.
(3)
Koska jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset käyttävät tällä hetkellä asiakirjojaan sähköisesti allekirjoittaessaan erimuotoisia kehittyneitä sähköisiä allekirjoituksia, kyseisiä asiakirjoja käsittelemään joutuvat vastaanottavat jäsenvaltiot saattavat kohdata allekirjoitusmuotojen eroista johtuvia teknisiä ongelmia. Jotta palveluntarjoajat voisivat hoitaa menettelynsä ja muodollisuutensa rajojen yli sähköisesti, on varmistettava, että jäsenvaltioilla on tekniset valmiudet käsitellä ainakin joitain kehittyneiden sähköisten allekirjoitusten muotoja vastaanottaessaan muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten sähköisesti allekirjoittamia asiakirjoja. Määrittelemällä joukko kehittyneiden sähköisten allekirjoitusten muotoja, joiden käsittelyyn vastaanottavalla jäsenvaltiolla on oltava valmiudet, mahdollistettaisiin pidemmälle menevä automaatio ja parannettaisiin sähköisten menettelyjen yhteentoimivuutta rajojen yli.
(4)
Jäsenvaltiot, joiden toimivaltaiset viranomaiset käyttävät muita kuin yleisesti tuettuja sähköisten allekirjoitusten muotoja, ovat saattaneet ottaa käyttöön validointimenetelmiä, jotka mahdollistavat niiden allekirjoitusten todentamisen myös rajojen yli. Näissä tapauksissa, ja jotta vastaanottavat jäsenvaltiot voisivat hyödyntää kyseisiä validointimenetelmiä, on tarpeen asettaa menetelmiä koskevat tiedot helposti saataville, elleivät tarvittavat tiedot sisälly jo suoraan sähköisiin asiakirjoihin, sähköisiin allekirjoituksiin tai sähköisen asiakirjan siirtosovellukseen.
(5)
Tämä päätös ei vaikuta siihen, miten jäsenvaltiot määrittelevät alkuperäiskappaleen, oikeaksi todistetun jäljennöksen tai virallisen käännöksen. Päätöksen tavoitteena on yksinomaan helpottaa sähköisten allekirjoitusten todentamista, kun niitä käytetään alkuperäiskappaleissa, oikeaksi todistetuissa jäljennöksissä tai virallisissa käännöksissä, joita palveluntarjoajat saattavat joutua toimittamaan keskitettyjen asiointipisteiden kautta.
(6)
Jotta jäsenvaltioille jää riittävästi aikaa toteuttaa tarvittavat tekniset ratkaisut, tätä päätöstä on asianmukaista soveltaa 1 päivästä elokuuta 2011.
(7)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat palveludirektiivikomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Viitemuoto sähköisille allekirjoituksille
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat tekniset valmiudet käsitellä sähköisesti allekirjoitettuja asiakirjoja, joita palveluntarjoajat toimittavat keskitetyn asiointipisteen kautta hoitaessaan menettelyjä ja muodollisuuksia direktiivin 2006/123/EY 8 artiklassa tarkoitetulla tavalla, ja jotka toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat allekirjoittaneet BES- tai EPES-muotoisella kehittyneellä sähköisellä XML-, CMS- tai PDF-allekirjoituksella, joka vastaa liitteessä esitettyjä teknisiä eritelmiä.
2. Jäsenvaltioiden, joiden toimivaltaiset viranomaiset allekirjoittavat 1 kohdassa tarkoitettuja asiakirjoja muunlaisella kuin kyseisessä kohdassa tarkoitetulla sähköisellä allekirjoituksella, on ilmoitettava komissiolle olemassa olevista validointimahdollisuuksista, joiden avulla muut jäsenvaltiot voivat validoida vastaanotetut sähköiset allekirjoitukset verkossa veloituksetta ja muunkielisten käyttäjien ymmärrettävissä olevalla tavalla, ellei tarvittavia tietoja jo esitetä itse asiakirjassa, sähköisessä allekirjoituksessa tai sähköisen asiakirjan siirtosovelluksessa. Komissio välittää kyseiset tiedot kaikille jäsenvaltioille.
2 artikla
Soveltaminen
Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä elokuuta 2011.
3 artikla
Osoitus
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 25 päivänä helmikuuta 2011.