PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 917/2011
ze dne 12. září 2011,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo z dovozu keramických obkládaček pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Nařízením (EU) č. 258/2011 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila Komise prozatímní antidumpingové clo na dovoz keramických obkládaček pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „Čína“).
(2)
Dne 31. května 2011 byla zveřejněna oprava (3) za účelem odstranění určitých tiskových chyb, zejména názvů některých čínských vyvážejících výrobců, které byly v příloze I prozatímního nařízení uvedeny nesprávně.
(3)
Po ověření určitých tvrzení, která byla obdržena po zveřejnění opravy, u nichž bylo zjištěno, že jsou oprávněná, bylo zaznamenáno, že nesprávně byly uvedeny určité jiné názvy. Správné názvy všech společností, na něž se vztahuje vážené průměrné clo, jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
(4)
Připomíná se, že řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo Sdružení výrobců evropských keramických obkládaček (European Ceramic Tile Manufacturers‘ Federation, CET) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 30 %, celkové výroby keramických obkládaček v Unii. Jak je uvedeno ve 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 (dále jen „období šetření“). Co se týká trendů významných pro posouzení újmy, Komise analyzovala údaje týkající se období od 1. ledna 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. Následný postup
(5)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložila řada zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení a na žádost dvou zúčastněných stran byla uspořádána slyšení s úředníkem pro slyšení.
(6)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění.
(7)
Všechny strany byly informovány o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramických obkládaček pocházejících z Číny a s konečnou platností vybrat částky zajištěné prostřednictvím prozatímního cla. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly vznést vůči tomuto oznámení námitku.
(8)
Ústní a písemné připomínky zúčastněných stran byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
3. Strany dotčené řízením
3.1 Výběr vzorku čínských vyvážejících výrobců
(9)
Při výběru vzorku vyvážejících výrobců byla do vzorku zařazena jedna žádající „skupina“ společností vzhledem ke skutečnosti, že společný objem vývozu dvou výrobců patřících do údajné skupiny znamenal, že se podle objemu jednalo o třetího největšího vývozce na trh Unie. Tyto společnosti udávaly spojení na základě čl. 143 odst. 1 písm. b) nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (4), v němž je stanoveno, že za osoby ve spojení se považují osoby, které „jsou právně uznanými obchodními společníky“. Šetřením bylo následně zjištěno, že tyto společnosti nebyly ve spojení v tomto smyslu, a (jak je uvedeno v 35. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) tito dva výrobci se považovali za samostatné subjekty.
(10)
Několik vyvážejících výrobců předložilo podání, v nichž se uvádělo, že by tyto společnosti měly být ze vzorku vyloučeny kvůli poskytnutí nepravdivých či zavádějících informací. Tito výrobci dále uvedli, že by vážený průměr dumpingových rozpětí měl být vypočítán bez přihlédnutí k těmto dvěma společnostem zařazeným do vzorku.
(11)
V tomto ohledu se podotýká, že informace, které tyto strany poskytly před výběrem vzorku, se pokládaly za dostatečné, aby je bylo možno považovat za strany ve spojení, a vzhledem k společnému objemu vývozu na trh Unie byly zařazeny do vzorku. Při inspekci na místě v prostorách těchto dvou společností byla otázka jejich spojení podrobně přezkoumána. Byly ověřeny informace, které společnosti poskytly k doložení svého tvrzení, že jsou ve spojení, bylo však zjištěno, že jsou nedostatečné, aby bylo možno tyto společnosti pokládat za společnosti ve spojení, na rozdíl od názoru dotčených společností na tuto záležitost. Byl proto vyvozen závěr, že tyto společnosti nelze pokládat za strany ve spojení ve smyslu čl. 143 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 2454/93. Jelikož společnosti při šetření spolupracovaly a poskytly informace ohledně svého údajného spojení, usuzuje se, že není důvod pro jejich vyloučení ze vzorku. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(12)
I za předpokladu, že by výběr jiných společností do vzorku během šetření vedl k podstatně většímu objemu vývozu na trh Unie během období šetření, bylo by obtížné v době, která byla k dispozici, prošetřit společnosti nově zařazené do vzorku. Navzdory skutečnosti, že se ukázalo, že tyto společnosti nejsou ve spojení, vyhovuje vzorek i nadále kritériím stanoveným v základním nařízení. Poukazuje se rovněž na skutečnost, že nebyly předloženy žádné důkazy prokazující, že by společnosti úmyslně tvrdily, že jsou ve spojení, aby byly zařazeny do vzorku.
(13)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzuje se 5. a 6. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
Po uložení prozatímních opatření jedna ze stran tvrdila, že žádný z výrobců v Unii, kteří podpořili podnět, neposkytl odpověď na formulář pro výběr vzorku, a proto by se mělo mít za to, že tito výrobci při řízení nespolupracovali. Toto tvrzení zůstalo nezměněno i po poskytnutí konečných informací.
(15)
Co se týká tvrzení, že neposkytnutí odpovědí na formulář pro výběr vzorku naznačuje, že výrobci v Unii, kteří podpořili podnět, nespolupracovali, připomíná se, že právním zástupcem všech žádajících společností bylo sdružení CET. Jak bylo vyžadováno, poskytlo sdružení CET jménem žadatelů také dodatečné informace týkající se údajů za období šetření. Jak je podrobně uvedeno v oznámení o zahájení, informace související s výběrem vzorku se požadovaly pouze od společností, které dosud neposkytly všechny potřebné informace. Z toho vyplývá, že žádající výrobci plně spolupracovali, jelikož ve fázi podání podnětu poskytli všechny potřebné informace a jejich právní zástupce v průběhu šetření jejich jménem předložil nezbytné aktualizace údajů týkajících se období šetření.
(16)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že rozdělení výrobního odvětví Unie na jednotlivé segmenty a zeměpisné pokrytí vzorku znamená, že tento vzorek není statisticky reprezentativní. V tomto ohledu se připomíná, že odvětví výroby keramických obkládaček v Unii je velmi roztříštěné a zahrnuje více než 500 výrobců. Rovněž bylo zjištěno, že výrobci jsou zastoupeni ve všech třech segmentech výrobního odvětví (tj. velké, střední a malé společnosti). K tomu, aby bylo zajištěno, že v analýze újmy nepřevládají výsledky velkých společností, nýbrž že byla náležitě zohledněna situace malých společností, na něž společně připadá největší podíl výroby v Unii, usuzovalo se, že by ve vzorku měly být zastoupeny všechny segmenty, tj. malé, střední a velké společnosti. V rámci každého segmentu byly vybrány největší společnosti za předpokladu, že bylo možno zajistit reprezentativnost ze zeměpisného hlediska.
(17)
Jedna zúčastněná strana rovněž uvedla, že Komise neprokázala, že vzorek je reprezentativní i po odstoupení polského výrobce, a že vzorek byl každopádně nedostatečně reprezentativní, pokud jde o objem prodeje na trhu Unie.
(18)
Je pravdou, že se jeden polský výrobce rozhodl ukončit spolupráci, a musel být proto ze vzorku vyloučen. Není však nezbytně nutné, aby vzorek zohledňoval přesné zeměpisné rozložení a váhu vyrábějících členských států, aby byl reprezentativní. Vzhledem ke skutečnosti, že zeměpisné rozložení je pouze jedním z činitelů, které je nutno vzít v úvahu, aby byla zajištěna reprezentativnost, takovýto přístup by nebyl z administrativního hlediska možný. Spíše postačuje, aby vzorek do značné míry odrážel podíly hlavních dotčených vyrábějících zemí. Na základě tohoto kritéria bylo zjištěno, že odstoupení polské společnosti neovlivnilo celkovou reprezentativnost vzorku. Potvrzuje se proto, že vzorek výrobců v Unii byl dostatečně reprezentativní ve smyslu článku 17 základního nařízení.
(19)
Pokud jde o tvrzení týkající se celkové reprezentativnosti vzorku, připomíná se, že vzhledem ke skutečnosti, že výrobní odvětví Unie je velmi roztříštěné, je nevyhnutelné, aby společnosti ve vzorku představovaly relativně malou část celkové výroby v Unii. V článku 17 základního nařízení je každopádně stanoveno, že šetření může být omezeno na vzorky, které jsou statisticky reprezentativní nebo které představují největší reprezentativní objem výroby, prodeje nebo vývozu, který může být přiměřeně přezkoumán, aniž by však byla uvedena konkrétní kvantitativní prahová hodnota, pokud jde o výši takovéhoto reprezentativního objemu. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzuje, že vybraný vzorek je reprezentativní ve smyslu článku 17 základního nařízení.
(20)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise nezařadila do vzorku výrobce v Unii, kteří nabízejí nízké prodejní ceny a kteří jsou usazeni v zemích, jako Polsko a Česká republika; takto získaný vzorek prý proto není reprezentativní, pokud jde o průměrné prodejní ceny výrobců v Unii.
(21)
Pokud jde o výše uvedené tvrzení, Komise zjistila, že průměrné prodejní ceny vzorku výrobního odvětví Unie byly ve stejném rozmezí jako průměrné prodejní ceny ve veřejně dostupných statistikách. V každém případě, a jak je vysvětleno ve 125. bodě odůvodnění, se šetřením prokázalo, že i při zohlednění veřejně dostupných cen v případě těchto zemí by se konečná zjištění významně nezměnila.
(22)
Řada stran podala připomínky k metodice použité při výběru vzorku výrobního odvětví Unie v porovnání s výběrem vzorku čínských vývozců, který byl založen výhradně na objemu vývozu.
(23)
Co se týká různých metodik použitých při výběru vzorku výrobců v Unii na straně jedné a čínských vyvážejících výrobců na straně druhé, je nutno podotknout, že metodiky byly použity v souladu s cíli výběru vzorku. Pokud jde o výrobní odvětví Unie, Komise musela posoudit situaci celého výrobního odvětví, a proto byla zvolena kritéria, která zajistí co nejreprezentativnější představu o celém odvětví. Pokud jde o čínské vývozce, považovalo se za vhodné vybrat vzorek na základě největšího objemu vývozu dotčeného výrobku, a proto byli do vzorku zařazeni největší vývozci. Podotýká se rovněž, že v článku 17 základního nařízení není stanovena povinnost vybrat oba vzorky na základě stejných kritérií. V tomto případě bylo mimoto před dokončením výběru vzorku čínských vyvážejících výrobců spolupracujícím stranám v Číně a rovněž čínským orgánům umožněno, aby se k navrhovanému vzorku vyjádřily. S ohledem na složení vzorku byly obdrženy připomínky, nikoli však v souvislosti s jeho reprezentativností.
(24)
Po poskytnutí konečných informací uvedlo jedno sdružení dovozců, že podle článku 17 základního nařízení by měly být vzorky výrobců v Unii a vyvážejících výrobců vybrány na základě stejných kritérií. Několik čínských stran po poskytnutí konečných informací nadále tvrdilo, že se při výběru příslušných vzorků jednalo o diskriminaci mezi zacházením s čínskými vyvážejícími výrobci a výrobci v Unii.
(25)
V reakci na tvrzení, jež následovalo po poskytnutí konečných informací, že při výběru vzorků výrobců v Unii a vyvážejících výrobců by měla být použita stejná kritéria, se má z důvodů uvedených v 23. bodě odůvodnění za to, že vzorky mohou být vybrány na základě různých kritérií. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(26)
Pokud jde o skutečnost, že, jak je uvedeno v 23. bodě odůvodnění, nebyly obdrženy žádné připomínky týkající se reprezentativnosti vzorku, tyto strany tvrdí, že v době výběru vzorků nebyly čínské strany informovány o tom, že se pro výběr vzorků použijí různá kritéria, a proto tuto skutečnost nemohly připomínkovat.
(27)
Co se týká skutečnosti, že čínské strany nebyly o použití různých kritérií pro výběr vzorků informovány, je třeba uvést, že v souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení je běžnou praxí konzultovat se stranami složení navrhovaných vzorků v případě jejich vlastní kategorie, tj. vyvážející výrobci jsou konzultováni pouze v souvislosti s navrhovaným vzorkem vyvážejících výrobců. Za těchto okolností se k tvrzení stran o nemožnosti připomínkovat použití různých kritérií pro výběr různých vzorků v době jejich výběru nepřihlédne.
(28)
Po poskytnutí konečných informací uvedla jedna ze zúčastněných stran, že tím, že Komise při výběru vzorku přihlédla k různým segmentům, byl porušen čl. 4 odst. 1 základního nařízení, podle kterého je nutno analýzu provést ve vztahu k celému výrobnímu odvětví Unie, a nikoli určitým skupinám nebo typům společností.
(29)
Tvrzení, že rozdělení vzorku do tří segmentů je porušením čl. 4 odst. 1 základního nařízení, nelze uznat. Z 23. bodu odůvodnění lze vyvodit, že vybraný vzorek představoval celé výrobní odvětví Unie a nikoli pouze určitou skupinu společností, jak tvrdí dotčená strana. Kromě toho čl. 17 odst. 1 základního nařízení výslovně umožňuje použít ke zjištění újmy výběr vzorku. Toto tvrzení bylo tudíž neopodstatněné, a bylo odmítnuto.
(30)
Po poskytnutí konečných informací zpochybnila tatáž zúčastněná strana skutečnost, že při výběru vzorku bylo zohledněno zeměpisné rozložení, přičemž tvrdila, že Unie je jednotným trhem a že podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení může být vzorek vybrán pouze na základě největšího reprezentativního objemu.
(31)
Pokud jde o tvrzení týkající se použití kritéria zeměpisného rozložení, je možné konstatovat, že se jedná o roztříštěné výrobní odvětví a že zeměpisné rozložení výrobců v členských státech slouží při posuzování reprezentativnosti společností zařazených do vzorku k tomu, aby byly zohledněny rozličné podmínky, které se mohou v Unii vyskytovat. Vzorek zahrnuje členské státy, v nichž se vyrábí přibližně 90 % výroby v Unii. Po odstoupení polské společnosti zůstala tato úroveň stále vysoká, a to přibližně na 80 %. Metodika, již Komise použila, tedy zajistila, že vzorek reprezentoval výrobu v Unii jako celek a byl v souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
(32)
Po poskytnutí konečných informací tvrdila jedna zúčastněná strana, že do vzorku výrobců v Unii byly vybrány pouze střední a malé společnosti, které měly údajně vyšší náklady a ceny než velké čínské společnosti.
(33)
Toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy. Je třeba poznamenat, že vzorek zahrnoval společnosti ze všech segmentů. Kromě toho mohou být náklady ovlivněny i jinými činiteli, než je velikost společnosti, jako jsou náklady na suroviny, odpisy nebo využití kapacity.
4. Práva stran
4.1 Důvěrná povaha jmen žadatelů a názvů společností podporujících podnět
(34)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že neposkytnutí informací o totožnosti žadatele neumožňuje zúčastněným stranám uplatnit plně právo na obhajobu. Uvádělo se rovněž, že vzhledem ke skutečnosti, že někteří výrobci nepožádali o nezveřejnění svých jmen, nebyla žádost o anonymitu oprávněná.
(35)
Jedna strana zopakovala své tvrzení, že neexistovaly důvody pro zachování důvěrnosti jmen většiny žádajících výrobců ani zastánců podnětu. Zejména tvrdila, že ve spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, nejsou uvedeny žádné důkazy na podporu žádostí o důvěrný způsob zacházení. Dále tvrdila, že nedostatek informací o totožnosti společností zařazených do vzorku znamenal, že ostatní zúčastněné společnosti nemohly podat připomínky ke správnosti posouzení mikroukazatelů.
(36)
V reakci na poskytnutí konečných informací zpochybnila tatáž strana to, zda všechny společnosti ve spojení s výrobci zařazenými do vzorku předložily odpověď na dotazník.
(37)
Připomíná se, že článek 19 základního nařízení připouští ochranu důvěrných údajů v případech, kdy by jejich prozrazení znamenalo významnou soutěžní výhodu pro konkurenta nebo by nepříznivě ovlivnilo poskytovatele informace nebo osobu, od níž byly tyto informace získány. Velká většina žadatelů si přála, aby jejich totožnost nebyla zveřejněna, a poskytla dostatečné důkazy, které prokazovaly, že skutečně existuje značná možnost odvetných opatření, mimo jiné ve formě ušlých tržeb u výrobců, kteří zveřejní svá jména. Žádost těchto společností proto útvary Komise akceptovaly.
(38)
Pokud jde o tvrzení, že někteří výrobci nepožádali o důvěrný způsob zacházení se svými jmény, je nutno podotknout, že touto skutečností není dotčeno právo ostatních společností požádat o tento důvěrný způsob zacházení, jsou-li uvedeny dostatečné důvody. Tyto žádosti byly posouzeny jednotlivě, a proto bylo tvrzení odmítnuto.
(39)
Pokud jde o to, zda všechny společnosti ve spojení s výrobci v Unii zařazenými do vzorku předložily odpověď na dotazník, je třeba poznamenat, že nedostatek odpovědí od výrobce v Unii ve spojení by v zásadě nezbytně nebránil Komisi v tom, aby došla ke spolehlivým závěrům o újmě za předpokladu, že předložené odpovědi na dotazník mohou být ověřeny. To by platilo především v případě, kdy jsou společnosti ve spojení samostatnými právnickými osobami se samostatným účetnictvím.
5. Předmět šetření: zahrnutí dovozu z Turecka
(40)
Jedna strana zastupující zájmy vyvážejících výrobců uvedla, že se toto šetření mělo vztahovat i na dovoz dotčeného výrobku z Turecka.
(41)
Co se týká nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu, je nutno uvést, že v době zahájení šetření nebyly z této země k dispozici žádné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, které by odůvodňovaly zahájení antidumpingového řízení týkajícího se tohoto dovozu. Tvrzení, že Turecko mělo být zahrnuto do šetření, je proto odmítnuto.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(42)
Po uložení prozatímních opatření jedna zúčastněná strana uvedla, že v kódech KN zahrnujících dotčených výrobek, které byly uvedeny v nařízení o uložení prozatímních opatření, došlo v porovnání s oznámením o zahájení ke změnám, a dotázala se na důvody těchto rozdílů a na to, zda znamenají změnu definice výrobku.
(43)
V této souvislosti se zdůrazňuje, že rozdíly mezi kódy KN uvedenými v nařízení o uložení prozatímních opatření a kódy zmíněnými v oznámení o zahájení nesouvisí se změnou definice výrobku ani předmětu šetření. Změny nemění typy obkládaček, na něž se vztahuje šetření, nýbrž souvisí jednoduše s nutností zohlednit obecné změny v kombinované nomenklatuře, které byly stanoveny v nařízení Komise (EU) č. 861/2010, které vstoupily v platnost dne 1. ledna 2011 (5).
(44)
Jedna ze zúčastněných stran požadovala, aby z definice výrobku byly vyloučeny některé keramické mozaiky. Strana tvrdila, že pokud by opatření byla uložena, ztratila by tato kategorie dotčeného výrobku na konkurenceschopnosti vůči ostatním výrobkům, s nimiž je nahraditelná, a že v tomto konkrétním segmentu v žádném případě nedochází k dumpingu.
(45)
Pokud jde o toto tvrzení, odhalilo šetření, že vzhledem k tomu, že keramické mozaiky a ostatní typy keramických obkládaček mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti, není revize definice výrobku odůvodněná. Co se týká tvrzení o neexistenci dumpingu v tomto segmentu, které nebylo podloženo žádnými důkazy, musí analýza dumpingu a újmy odrážet situaci pro dotčený výrobek jako celek. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(46)
Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k neexistenci dalších připomínek týkajících se dotčeného a obdobného výrobku se potvrzuje 25. až 32. bod odůvodnění nařízení o uložení prozatímních opatření.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(47)
Jelikož ohledně zacházení jako v tržním hospodářství nebyly předloženy žádné další připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 33. až 40. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Individuální zacházení
(48)
Co se týká rozhodnutí o přiznání či nepřiznání individuálního zacházení jednotlivým společnostem, nebyly obdrženy žádné připomínky.
(49)
Dva dovozci však zpochybnili platnost celé analýzy Komise týkající se individuálního zacházení a tvrdili, že Unie prostřednictvím programu strukturálních fondů každoročně poskytuje subvence.
(50)
V této souvislosti se podotýká, že čl. 9 odst. 5 základního nařízení stanoví podmínky, které je nutno splnit, aby bylo možno využít statusu individuálního zacházení. Údajná existence subvencí v Unii není pro účely tohoto posouzení důležitá. Toto tvrzení je proto odmítnuto a jsou zachovány závěry uvedené v 41. až 44. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Individuální zjišťování
(51)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo osm spolupracujících vyvážejících výrobců. Bylo rozhodnuto, že individuální zjišťování bude provedeno u jednoho vyvážejícího výrobce, skupiny Kito, jelikož jeho provedení neznamenalo příliš velké zatížení. Na tuto skupinu připadal zdaleka největší objem vývozu z osmi výrobců žádajících o individuální zjišťování.
(52)
Tato skupina požádala o individuální zacházení. Po přezkoumání této žádosti bylo nejprve navrženo, že skupině Kito bude přiznáno individuální zacházení, jelikož nebyly zjištěny žádné důvody, proč by této skupině nemělo být individuální zacházení přiznáno.
(53)
Po poskytnutí konečných informací tvrdil žadatel, že čl. 17 odst. 3 základního nařízení neumožňuje, aby v případě, kdy byly obdrženy četné žádosti, byl počet žádostí o individuální zjišťování omezen. Žadatel tvrdil, že tento názor je podložen celou řadou předchozích antidumpingových šetření. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že srovnávacím kritériem v čl. 17 odst. 3 základního nařízení pro posouzení žádosti o individuální zjišťování je, zda by tato zjišťování znamenala příliš velké zatížení a bránila by včasnému ukončení šetření. V tomto šetření, a jak je uvedeno v 51. bodě odůvodnění, neznamenalo provedení individuálního zjišťování u jedné z osmi žádostí příliš velké zatížení. Pokud jde o předchozí šetření, která zahrnovala žádosti o individuální zacházení, je třeba poznamenat, že rozsah zatížení u těchto žádostí a potřeba včasného ukončení šetření musí být posouzeny individuálně. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se tvrzení žadatele odmítají.
(54)
Po poskytnutí konečných informací byly předloženy informace a důkazy o tom, že skupina Kito nemusela zveřejnit všechny společnosti ve spojení se skupinou, s tím závěrem, že zjištění týkající se skupiny mohou být neúplná. Skupina dostala příležitost, aby se k těmto informacím vyjádřila, a byla informována o tom, že může být uplatněn článek 18 základního nařízení. Ve své odpovědi skupina potvrdila, že v odpovědi na antidumpingový dotazník skutečně nezveřejnila dvě společnosti ve spojení, avšak uvedla, že vzhledem k tomu, že se jednalo o pouhé nedopatření bez jakýchkoliv důsledků, jelikož se tyto společnosti nepodílely na výrobě ani obchodním využití dotčeného výrobku, by tato skutečnost neměla zjištění nikterak ovlivnit. Nicméně skutečnost, že existence těchto dvou společností nebyla zveřejněna, neumožnila řádné posouzení a ověření činností skupiny v souvislosti s dotčeným výrobkem. Za těchto okolností je vyvozen závěr, že skupina neposkytla nezbytné informace v příslušné lhůtě, a zjištění týkající se společnosti tedy vycházejí z dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení.
4. Běžná hodnota
4.1 Volba srovnatelné země
(55)
Dva dovozci vznesli námitku proti volbě Spojených států amerických (dále jen „USA“) jako srovnatelné země a uvedli, že USA nejsou vhodnou srovnatelnou zemí kvůli nevýznamné vlastní výrobě a nekonkurenceschopnosti na světovém trhu. Tito dovozci dále uvedli, že USA byly vybrány nepřiměřeně, a tvrdili, že neexistence alternativních srovnatelných zemí byla zapříčiněna nepatřičným tlakem, jenž sdružení výrobců v Unii vyvíjelo na výrobce z jiných možných srovnatelných zemí s cílem odradit je od případné spolupráce. Dva dovozci tvrdili, že Komise nevzala v úvahu informace z řady možných spolupracujících zemí a že nebyly posouzeny veřejně dostupné údaje vnitrostátních či nadnárodních sdružení výrobců ve třetích zemích.
(56)
Pokud jde o poslední tvrzení, připomíná se, že k provedení šetření týkajícího se úrovně dumpingu jsou zapotřebí informace konkrétních společností. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(57)
Co se týká tvrzení ohledně nepatřičného tlaku ze strany sdružení výrobců v Unii s cílem odradit od spolupráce, podotýká se, že nebyly předloženy žádné důkazy. Tyto připomínky nebylo proto možno vzít v potaz.
(58)
Tito dovozci dále tvrdili, že roční objem výroby keramických obkládaček v USA činil přibližně 60 milionů m2 ročně, a nikoli 600 milionů m2, jak bylo uvedeno v 51. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato informace byla ověřena a bylo zjištěno, že je správná.
(59)
Co se týká vhodnosti USA jako srovnatelné země na základě podstatně nižšího objemu výroby, je nutno zdůraznit, že trh v USA je vysoce konkurenční - existuje řada místních výrobních podniků a dovážené množství je značné. Jak je mimoto zmíněno v 52. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neexistují žádné důkazy o necelních překážkách, které by významně bránily hospodářské soutěži na trhu. Za této situace se navzdory nižšímu objemu výroby nezměnil celkový závěr, že USA jsou vhodnou srovnatelnou zemí.
(60)
Dva dovozci tvrdili, že jednotkové prodejní ceny obkládaček vyráběných v USA na domácím trhu USA jsou mnohem vyšší než na trhu Unie a při srovnání s vývozními cenami to znamená existenci dumpingu. Bylo zjištěno, že toto tvrzení není pro účely tohoto řízení relevantní, jelikož jakákoli taková tvrzení za předpokladu, že pro ně existují důkazy prima facie, mohou být důkladně posouzena pouze ve zvláštním antidumpingovém řízení týkajícím se USA. Toto tvrzení se proto nebralo v úvahu.
(61)
Tito dovozci dále uvedli, že spolupracující výrobce v USA je ve vlastnictví výrobců v Unii či je k nim přidružen, a šetření bylo tudíž chybné, jelikož získané údaje nebyly nezávislé.
(62)
Připomíná se, že údaje, které poskytl spolupracující výrobce v USA, byly ověřeny na místě. Bylo tudíž shledáno, že toto tvrzení je neopodstatněné, a nebylo k němu přihlédnuto.
(63)
Tito dovozci mimoto uvedli, že objem vývozu z USA byl omezený. Toto tvrzení se pro účely výběru srovnatelné země pokládalo za nepodstatné, jelikož se údaje ze srovnatelné země používají k určení běžné hodnoty, a nikoli vývozních cen. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(64)
Titíž dovozci rovněž tvrdili, že nezveřejnění údajů o totožnosti, objemu, hodnotě a jakosti výroby spolupracujícího výrobce ve srovnatelné zemi není opodstatněné. Připomíná se, že spolupracující výrobce ve srovnatelné zemi požádal o důvěrný způsob zacházení kvůli obavě z odvetných obchodních opatření a bylo shledáno, že tato žádost je opodstatněná. Mimoto nelze vyloučit, že by poskytnutí údajů, které požadovali dovozci, a to i formou rozpětí, mohlo vést k zjištění totožnosti výrobce ve srovnatelné zemi. Žádosti dovozců nebylo proto vyhověno.
(65)
Po poskytnutí konečných informací zopakovali dva výše uvedení dovozci řadu svých výše uvedených tvrzení, aniž by však předložili další důkazy. Za těchto okolností se jejich tvrzení znovu odmítají.
(66)
Mimoto tito dva dovozci také tvrdili, že vzhledem k tomu, že spolupracující výrobce v USA je údajně ovládán výrobcem v Unii, je výběr této společnosti z USA coby vhodného výrobce ve srovnatelné zemi chybný. Zejména pak tvrdili, že společnost z USA není ekonomicky nezávislá, a nemůže tedy sloužit jako srovnávací kritérium pro dumping. Jako opodstatnění svého tvrzení citují dovozci čl. 2 odst. 1 třetí a čtvrtý pododstavec základního nařízení. V reakci na toto tvrzení je především třeba konstatovat, že (jak je uvedeno v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v níže uvedeném 69. bodě odůvodnění) spolupracující výrobce v USA požádal o anonymitu a této jeho žádosti bylo vyhověno. Za těchto okolností nelze potvrdit ani popřít, zda mezi společností z USA a výrobcem v Unii existuje spojení. Je však třeba poznamenat, že výše uvedená ustanovení základního nařízení se týkají toho, jak mají být posuzovány ceny společnosti, které se týká šetření, při prodeji straně ve spojení. Tato ustanovení se netýkají otázky možného spojení mezi výrobcem ve srovnatelné zemi a výrobcem v Unii. Za těchto okolností se tvrzení odmítá.
(67)
Po poskytnutí konečných informací předložilo sdružení dovozců několik tvrzení. Za prvé sdružení tvrdilo, že údajně malý objem prodeje výrobců v USA na jejich domácím trhu v porovnání s čínským vývozem do Unie znamená, že USA nejsou vhodným trhem srovnatelné země. V tomto ohledu se při posuzování možných srovnatelných zemí mimo jiné coby jeden z prvků posuzovala úroveň hospodářské soutěže v těchto zemích. Podobné úrovně domácího prodeje domácího výrobního odvětví a dovozu ze země, které se týká šetření, není předpokladem pro to, aby byla země považována za vhodnou srovnatelnou zemi. V souvislosti s těmito tvrzeními byl pro účely tohoto šetření, a jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění, trh USA shledán dostatečně konkurenčním, aby byl vhodnou volbou. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(68)
Sdružení dovozců rovněž tvrdilo, že nemělo za to, že by skutečnost, že dovoz na trh USA je významný, byla pro volbu USA jako srovnatelné země důležitá. Pokud jde o toto tvrzení, je třeba poznamenat, že úroveň dovozu je skutečně jedním z důležitých činitelů posuzovaných při výběru vhodné srovnatelné země. Kombinace domácí výroby a velkého objemu dovozu přispívá ke konkurenčnímu trhu, jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(69)
Sdružení dovozců se rovněž dotazovalo, jaké důkazy byly předloženy spolupracujícím výrobcem ve srovnatelné zemi k doložení rizika odvetných obchodních opatření, jak je uvedeno v 64. bodě odůvodnění. V tomto ohledu poukázala společnost z USA na to, že na trhu USA soutěží o stejné odběratele s celou řadou čínských vyvážejících výrobců keramických obkládaček. Společnost z USA uvedla, že v případě odhalení její totožnosti by se za těchto okolností obávala odvetných obchodních opatření. V souvislosti s důkazy předloženými za účelem doložení rizika odvetných obchodních opatření je třeba poznamenat, že možné riziko vyplývající ze skutečnosti, že společnost USA a čínští vyvážející výrobci působící na trhu USA spolu soutěží o stejné odběratele, bylo shledáno věrohodným. Za těchto okolností byla žádost společnosti o anonymitu přijata.
(70)
Sdružení rovněž uvedlo, že vzhledem k tomu, že průměrná domácí prodejní cena keramických obkládaček vyráběných na domácím trhu byla v USA údajně několikrát vyšší než cena dovozu z Unie do Číny, není výrobek z USA „obdobným výrobkem“ k dováženému výrobku z Číny. V tomto ohledu není skutečnost, že se tyto dvě ceny liší, důvodem se domnívat, že výrobek z USA není obdobným výrobkem k dotčenému výrobku. Jak je uvedeno v 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo shledáno, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v USA mají mimo jiné stejné základní fyzické a technické vlastnosti a také stejná základní použití. Za těchto okolností se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení. Tvrzení sdružení se proto odmítá.
(71)
Sdružení také vzneslo otázku, proč v situaci, kdy jiné třetí země kromě USA nespolupracovaly, nebyla za vhodnou srovnatelnou zemi vybrána Unie. V tomto ohledu se poznamenává, že vzhledem k tomu, že USA byly shledány vhodnou srovnatelnou zemí, jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění, nebylo zapotřebí posuzovat jiné možné vhodné trhy. Toto tvrzení sdružení je proto odmítnuto.
(72)
Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se, že volba USA jako srovnatelné země byla vhodná a přiměřená v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení, a je potvrzen 45. až 54. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2 Určení běžné hodnoty
(73)
Dva dovozci uvedli, že bez informací o objemu výroby výrobce v USA nemohou zúčastněné strany ověřit, zda by kvůli úsporám z rozsahu mohl existovat významný rozdíl ve výrobních nákladech výrobce v USA v porovnání s náklady čínských výrobců zařazených do vzorku, kteří vyrábějí ročně více než 10 milionů m2 keramických obkládaček. Tito dovozci dále tvrdili, že objem výroby výrobce ve srovnatelné zemi a objem výroby čínských výrobců není srovnatelný vzhledem k nižšímu objemu výroby výrobce ve srovnatelné zemi či ve srovnatelné zemi. Připomíná se, že objem výroby spolupracujícího výrobce ve srovnatelné zemi je důvěrným údajem, a nelze jej tedy zveřejnit. Taktéž se připomíná, že čínské výrobní odvětví je vysoce roztříštěné a skládá se převážně z malých a středních podniků. Tato tvrzení se proto považovala za neopodstatněná.
(74)
Tito dovozci uvedli, že vzhledem ke skutečnosti, že se v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci základního nařízení vyžaduje, aby byla běžná hodnota určena na základě cen „jiných prodejců nebo výrobců“, bylo určení běžné hodnoty na základě údajů jediné společnosti chybné.
(75)
V této souvislosti se připomíná, že se toto řízení týká dovozu ze země bez tržního hospodářství, pro niž je nutno běžnou hodnotu určit v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení. Toto tvrzení bylo tudíž odmítnuto.
(76)
Po poskytnutí konečných informací uvedlo sdružení dovozců, že mělo za to, že běžná hodnota ve srovnatelné zemi nemůže být založena na údajích poskytnutých jedinou společností. Toto tvrzení však bylo z důvodů uvedených v 75. bodě odůvodnění odmítnuto.
(77)
Tito dovozci taktéž tvrdili, že výrobek výrobce ze srovnatelné země není reprezentativní, jelikož je určen výhradně pro segment trhu s drahými výrobky. Jelikož bylo vyhověno žádosti o důvěrný způsob zacházení s údaji výrobce ve srovnatelné zemi, není toto tvrzení popřeno ani odmítnuto. I kdyby bylo toto tvrzení pravdivé, byly (jak je objasněno v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) provedeny úpravy početně zjištěné běžné hodnoty, pokud byly odůvodněné, s cílem zohlednit všechny typy obkládaček, včetně označení při dalším prodeji. Bylo proto zjištěno, že toto tvrzení není opodstatněné, a bylo tudíž odmítnuto.
4.3 Vývozní cena
(78)
Po poskytnutí konečných informací uvedl jeden vyvážející výrobce, že prodej některých typů keramických obkládaček do Unie během období šetření byl útvary Komise chybně zařazen a že dumpingové rozpětí společnosti by mělo být odpovídajícím způsobem opraveno. V tomto ohledu bylo při inspekci v prostorách společnosti zjištěno, že společnost špatně zařadila některé keramické obkládačky, a společnost o tom byla informována. Tyto obkládačky byly následně správně zařazeny pro účely provedení přesného výpočtu dumpingu. Za těchto okolností se tvrzení společnosti odmítá.
(79)
Po poskytnutí konečných informací tentýž vyvážející výrobce tvrdil, že některé vývozní prodejní transakce do Unie během období šetření nebyly při výpočtu dumpingového rozpětí společnosti zohledněny. V tomto ohledu bylo zjištěno, že tyto transakce nebyly zohledněny, jelikož na faktuře bylo uvedeno pozdější datum než konec období šetření. Za těchto okolností bylo tvrzení společnosti odmítnuto.
(80)
Jelikož s ohledem na vývozní ceny nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 59. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.4 Srovnání
(81)
Byly předloženy připomínky týkající se srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou.
(82)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu jeho hodnoty CIF měla být zohledněna skutečnost, že se vývoz uskutečňoval prostřednictvím obchodníků, kteří nejsou ve spojení. Bylo shledáno, že toto tvrzení je oprávněné, a následně byly hodnoty CIF pro tohoto vývozce přepočítány. Po poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že tento přepočet vývozních cen neměl být proveden, jelikož informace poskytnuté obchodníky, kteří nejsou ve spojení, nebyly spolehlivé vzhledem k tomu, že informace předložilo údajně pouze několik obchodníků, jejichž prostřednictvím prodával vyvážející výrobce. V tomto ohledu bylo zjištěno, že všichni obchodníci, kteří nejsou ve spojení, jejichž prostřednictvím prodával vyvážející výrobce, předložili informace o cenách. Za těchto okolností se tvrzení odmítá.
(83)
Další vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu jeho hodnoty CIF nebyly náležitě zohledněny náklady na pojištění. Bylo zjištěno, že toto tvrzení je oprávněné, a hodnoty CIF u tohoto vývozce byly odpovídajícím způsobem opraveny.
(84)
Jedna skupina vyvážejících společností tvrdila, že náklady na pojištění zahrnuté v jejích hodnotách CIF byly vypočítány chybně. Bylo zjištěno, že toto tvrzení je oprávněné, a hodnoty CIF byly proto přepočítány. Mimoto bylo zjištěno, že u jedné společnosti ve skupině nebyly při určování hodnoty ze závodu zohledněny náklady na manipulaci. Toto bylo rovněž napraveno.
(85)
Dva dovozci uvedli, že výpočet vývozních cen měl zohledňovat vývoj směnného kurzu USD v období šetření. Připomíná se však, že podle běžné praxe Komise se při přepočtu měny v průběhu období šetření použily měsíční směnné kurzy, takže vývoj směnného kurzu během období šetření byl zohledněn.
(86)
Po poskytnutí konečných informací uvedl jeden vyvážející výrobce, že jelikož byla běžná hodnota založena na údajích od jediného výrobce ve srovnatelné zemi, a následně nemohly být z důvodů zachování důvěrnosti zveřejněny přesné údaje, je nezbytné zajistit, aby byly ve vhodných případech provedeny úpravy k zajištění srovnatelnosti výrobku pro účely výpočtů dumpingu. V tomto ohledu byly, jak je uvedeno v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě potřeby provedeny úpravy, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou.
(87)
Po poskytnutí konečných informací tvrdili dva vývozci, že spolupracující výrobce v USA zásobuje výlučně sektor s drahými keramickými obkládačkami, zatímco čínští vyvážející výrobci zásobují sektor s nízkými cenami. V rámci zajištění spravedlivého srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou tito dovozci tvrdili, že jim nebyly poskytnuty údaje o nezbytných úpravách podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že úpravy, které byly provedeny za účelem zajištění spravedlivého srovnání, jsou vysvětleny v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4.5 Dumpingová rozpětí u spolupracujících vývozců zařazených do vzorku
(88)
Konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením u spolupracujících výrobců zařazených do vzorku s přihlédnutím ke všem výše uvedeným připomínkám činí:
Název společnosti/skupiny
Konečné dumpingové rozpětí
Shandong Yadi Co. Ltd
36,5 %
Skupina Xinruncheng
29,3 %
Skupina Wonderful
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd
67,7 %
4.6 Dumpingová rozpětí u všech ostatních spolupracujících vyvážejících výrobců
(89)
V důsledku změn ve výpočtu dumpingových rozpětí (jak je uvedeno v 88. bodě odůvodnění) činí vážený průměr dumpingových rozpětí výrobců zařazených do vzorku, který je založen na dumpingových rozpětích u čtyř spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, 30,6 %. V této souvislosti se podotýká, že pro společnost Heyuan Becarry Co. Ltd, které nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství ani individuální zacházení, bylo dumpingové rozpětí vypočteno způsobem popsaným v 88. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V souladu s čl. 9 odst. 6 první větou základního nařízení bylo toto dumpingové rozpětí použito k výpočtu váženého průměru dumpingových rozpětí stran zařazených do vzorku uplatněného na spolupracující vývozce, kteří nebyli zařazeni do vzorku. Mimoto vzhledem ke skutečnosti, že společnosti Heyuan Becarry Co. Ltd nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství a že bylo zjištěno, že její rozhodnutí o vývozním prodeji podléhají výrazným státním zásahům, mělo by být clo uložené na dovozy společnosti Heyuan Becarry Co. Ltd stejné jako clo použitelné na dovozy spolupracujících vývozců, kteří nebyli zařazeni do vzorku.
(90)
Pokud jde o způsob výpočtu dumpingového rozpětí pro společnost Heyuan Becarry Co. Ltd, která byla, jak bylo zmíněno, spolupracujícím vyvážejícím výrobcem zařazeným do vzorku, jemuž však nebylo přiznáno individuální zacházení, jak je uvedeno v 65. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, odkaz ve zmíněném bodě odůvodnění na 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení by se měl vztahovat na 62. bod odůvodnění.
4.7 Dumpingové rozpětí u společnosti žádající o individuální zjišťování
(91)
U společnosti uvedené v 51. až 54. bodě odůvodnění, u níž bylo provedeno individuální zjišťování, se použije s ohledem na použití článku 18 základního nařízení celostátní dumpingové rozpětí.
4.8 Dumpingová rozpětí u všech ostatních nespolupracujících vyvážejících výrobců
(92)
Jelikož ohledně výpočtu dumpingového rozpětí pro všechny ostatní vyvážející výrobce nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 66. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(93)
S přihlédnutím k připomínkám, které byly uvedeny v 81. až 85. bodě odůvodnění, bylo celostátní dumpingové rozpětí stanoveno ve výši 69,7 %.
4.9 Podání týkající se seznamu spolupracujících vývozců
(94)
Byla obdržena řada tvrzení, že se v případě 13 vyvážejících výrobců využívajících vážené prozatímní clo podle prozatímního nařízení, uvedených v jeho příloze, jedná pouze o obchodníky, a nikoli výrobce, a proto by v této příloze neměli být uvedeni.
(95)
Po dalším zkoumání bylo zjištěno, že tato tvrzení jsou pravdivá v případě pěti společností. Tyto společnosti byly informovány o záměru vyškrtnout je z příslušné přílohy a bylo jim umožněno se k tomu vyjádřit. Tři z těchto společností nepodaly žádné další připomínky, zatímco dvě společnosti předložily v této záležitosti další tvrzení. Tato další tvrzení neobsahovala dostatečné důkazy, které by prokazovaly, že tyto společnosti jsou ve skutečnosti vyvážejícími výrobci dotčeného výrobku, a byla proto odmítnuta. Těchto pět společností bylo vyškrtnuto ze seznamu společností využívajících vážené průměrné konečné clo.
4.10 Události, které nastaly po období šetření
(96)
Po zveřejnění prozatímních zjištění se kvůli změnám ve vlastnické struktuře údajně přerušil vztah dvou spolupracujících vyvážejících výrobců v rámci skupiny. Jedna z těchto společností proto požádala o individuální clo nezávislé na clu druhé společnosti.
(97)
Podle poskytnutých informací se zdá, že se po období šetření vztahy těchto dvou společností přerušily. Dopad tohoto údajného rozdělení ve struktuře skupiny a rovněž žádost jedné ze společností o individuální celní sazbu bude nutno podrobně přezkoumat. Pokud by jedna či obě tyto společnosti požádaly o přezkum své situace po tomto údajném rozdělení, lze to provést v příhodném čase v souladu se základním nařízením. Za této situace je žádost společnosti o stanovení individuálního cla v tomto šetření odmítnuta.
(98)
Po poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že pro jednoho z vyvážejících výrobců ve spojení uvedených v 97. bodu odůvodnění by mělo platit individuální clo, které by bylo vypočtené pro něj, jelikož existovaly důkazy o tom, že jeho dumping byl na vyšší úrovni než u druhého vyvážejícího výrobce. V tomto ohledu by mělo být poznamenáno, že pro vyvážející výrobce, kteří byli během období šetření ve spojení, by nevypočtení jednoho váženého průměru dumpingových rozpětí a cla pro tyto společnosti ponechalo prostor pro obcházení cel ze strany vyvážejícího výrobce, na něhož se vztahuje vyšší clo. Vzhledem k tomu, že bylo zjištěno, že oba vyvážející výrobci dotčení tímto šetřením byli během období šetření ve spojení, neexistují důvody pro stanovení individuálních cel pro každého z nich. Jak je uvedeno v 97. bodě odůvodnění, pokud by jedna či obě tyto společnosti požádaly o přezkum své situace po tomto údajném rozdělení, lze to provést v souladu se základním nařízením. Za těchto okolností se tvrzení žadatele odmítá.
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(99)
Jelikož ohledně výroby v Unii a výrobního odvětví Unie nebyly předloženy žádné připomínky ani nová zjištění, potvrzují se závěry v 68. až 70. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.1 Spotřeba Unie
(100)
Jelikož ohledně spotřeby Unie nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry v 71. a 72. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Dovoz z Číny
(101)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila analýzu dovozu a tvrdila, že v podnětu i v prozatímním nařízení chyběly údaje o objemu dovozu a že míra v m2 je jednotkou plochy, a nikoli objemu.
(102)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že vývoj ceny a objemu dovozu z Číny jednoduše ukazuje běžné výkyvy v obchodu, a nemůže být proto náznakem chování čínských vývozců, pokud jde o dumping.
(103)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana zpochybnila spolehlivost statistických údajů Eurostatu a uvedla, že skutečné čínské dovozní ceny jsou vyšší, a jsou tudíž srovnatelné s dovozními cenami z ostatních třetích zemí. Dále tvrdila, že tato skutečnost by měla dopad na zjištěná dumpingová rozpětí.
(104)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že se její analýza statistik Eurostatu s ohledem na podíl na trhu a dovozní cenu mírně lišila od analýz uvedených v prozatímním nařízení a že by tato zjištění měla být odpovídajícím způsobem pozměněna.
(105)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že útvary Komise nezohlednily zvýšení cen čínského dovozu po období šetření, v roce 2010.
(106)
Pokud jde o tvrzení týkající se použité měrné jednotky k určení objemu dovozu, výraz „objem“ v čl. 3 odst. 2 základního nařízení se vztahuje na „množství“, nikoli na „krychlový objem“. Pro každý výrobek je nutno použít nejreprezentativnější měrnou jednotku. Pokud jde o dotčený výrobek, hospodářské subjekty na světovém trhu používají důsledně metry čtvereční (m2). Tato jednotka byla proto považována za nejvhodnější pro účely tohoto šetření a tvrzení v tomto ohledu bylo odmítnuto.
(107)
Co se týká vývoje ceny a objemu dovozu z Číny, je pravdou, že rozdíly jsou omezené, vezmou-li se v úvahu absolutní hodnoty. Čínský dovoz se v posuzovaném období snížil o 3 %. Závěr ohledně objemu čínského dovozu je však nutno posoudit v kontextu celkového poklesu spotřeby na trhu Unie. Skutečnost, že čínský dovoz v tomto období klesl pouze o 3 %, zatímco se celková spotřeba snížila o 29 %, měla jednoznačně dopad na jeho přítomnost na trhu Unie. Udržení stálého dovozu tudíž čínskému dovozu umožnilo získat podíl na trhu v době, kdy ostatní hospodářské subjekty ztrácely.
(108)
Pokud jde o vývoj čínských cen, průměrné dovozní ceny uvedené v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházely ze statistických údajů Eurostatu. Byly vzneseny dotazy týkající se přesnosti průměrných dovozních cen do některých členských států, avšak nebyly potvrzeny žádné změny úředních statistik. V každém případě se připomíná, že údaje Eurostatu byly použity pouze ke stanovení obecných trendů a že i kdyby čínské dovozní ceny měly být upraveny směrem nahoru, celkový obraz o újmě by zůstal nezměněn, tj. s vysokými rozpětími pro cenové podbízení a prodej pod cenou. V těchto souvislostech je třeba poznamenat, že pro výpočet rozpětí újmy a dumpingových rozpětí nebyly údaje Eurostatu použity. K určení úrovně rozpětí byly použity pouze ověřené údaje od navštívených společností. I kdyby tedy byly zjištěny nesrovnalosti ve statistických údajích, nemělo by to žádný dopad na úroveň rozpětí, která byla zveřejněna.
(109)
Pokud jde o tvrzení, že útvary Komise nezohlednily údaje Eurostatu z roku 2010, nelze toto tvrzení uznat, jelikož hodnota za období šetření zahrnovala první čtvrtletí roku 2010. V souvislosti s druhým až čtvrtým čtvrtletím roku 2010 je třeba poznamenat, že tyto údaje se týkají období po období šetření, k němuž by se nemělo přihlížet. Kromě toho, i kdyby tyto údaje zohledněny byly, z dovozních statistik vyplývá, že se zvýšily také dovozní ceny ze třetích zemí, což poukazuje na to, že se jednalo o obecný trend a nikoli o jev týkající se pouze čínského dovozu.
3. Cenové podbízení
(110)
Připomíná se, že v prozatímní fázi bylo (jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) cenové podbízení stanoveno jako vážené průměrné prodejní ceny výrobců v Unii pro odběratele na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnané podle typu výrobku s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z Číny prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající cla, náklady po dovozu a obchodní úroveň.
(111)
Jedna strana tvrdila, že výpočty vývozní ceny, které byly stranám poskytnuty, neodpovídají vysvětlení podanému v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po ověření se potvrzuje, že se v daném bodě odůvodnění jednalo o chybu v textu. V prozatímní fázi byla úprava o obchodní úroveň provedena u prodejních cen ze závodu účtovaných výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a ve výpočtu průměrné vývozní ceny nebyla provedena úprava o náklady po dovozu. V konečné fázi byly ceny CIF vyvážejících výrobců z dotčené země na hranice Unie upraveny o stávající cla a náklady po dovozu (náklady vzniklé v přístavu Unie s ohledem na dovoz, dopravu a uskladnění před dalším prodejem dovozci), a to na základě informací, které poskytli spolupracující dovozci, kteří nejsou ve spojení.
(112)
Jiná strana tvrdila, že by po úpravě směrem dolů k zohlednění nákladů na distribuci/marketing měly být ceny podobné cenám čínského vývozu. Prozatímní výpočet však již zahrnoval tyto úpravy. Toto tvrzení bylo tudíž neopodstatněné, a bylo proto odmítnuto.
(113)
Šetření zjistilo úrovně cenového podbízení v rozmezí od 43,2 % do 55,7 %, což se mírně liší od úrovní zjištěných v prozatímní fázi (viz 77. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Důvodem změny je výpočet nové hodnoty CIF pro vyvážejícího výrobce, jak je uvedeno v 83. až 85. bodě odůvodnění, a výpočet individuální vývozní ceny CIF pro vyvážejícího výrobce, skupinu Kito, jak je uvedeno v 51. bodě odůvodnění.
4. Dovoz ze třetích zemí s výjimkou Číny
(114)
Jelikož ohledně dovozu ze třetích zemí s výjimkou Číny nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 78. až 80. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Situace výrobního odvětví Unie
5.1 Makroekonomické ukazatele
5.1.1 Výroba, výrobní kapacita a vytížení kapacity
(115)
Jelikož ohledně výroby, výrobní kapacity a vytížení kapacity nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 84. a 85. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(116)
Jelikož ohledně objemu prodeje a podílu na trhu nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 86. a 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.3 Zaměstnanost a produktivita
(117)
Jelikož ohledně zaměstnanosti a produktivity nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 88. a 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.4 Rozsah dumpingového rozpětí
(118)
Dumpingová rozpětí jsou upřesněna v 88. až 93 bodě odůvodnění. Potvrzuje se, že veškerá zjištěná rozpětí jsou podstatně vyšší než minimální úroveň. Vzhledem k objemu a cenám dumpingového dovozu se proto potvrzuje, že dopad skutečného dumpingového rozpětí nelze považovat za zanedbatelný.
5.2 Mikroekonomické ukazatele
5.2.1 Zásoby
(119)
Jedna strana zpochybnila správnost údajů uvedených v 93. až 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana tvrdila, že hodnota zásob jako procento výroby byla během celého posuzovaného období podstatně nižší, než jak bylo uvedeno v tabulce 10 téhož nařízení. Tyto výpočty byly přezkoumány a bylo zjištěno, že chybně vypočteny byly pouze procentní údaje pro rok 2009 a období šetření a že v těchto obdobích bylo procento zásob ve skutečnosti mírně vyšší, než bylo uvedeno dříve. Správná verze tohoto výpočtu je uvedena v tabulce 1 tohoto nařízení.
(120)
Tatáž strana uvedla, že pokud by bylo výrobní odvětví Unie přinuceno zvýšit úroveň zásob až na šest měsíců výroby, jak je uvedeno v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, představovalo by procento zásob 50 % celkové výroby místo 59 %, jak je uvedeno v tabulce 10 prozatímního nařízení.
(121)
V této souvislosti je třeba zdůraznit, že analýzy uvedené v 93. a 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se doplňovaly, nebyly však totožné. První analýza ukazovala procento zásob společností zařazených do vzorku (vyjádřených v metrech čtverečních) v porovnání s výrobou společností zařazených do vzorku (rovněž vyjádřenou v metrech čtverečních) (v období šetření 61 %). Druhá analýza, která se rovněž týkala společností zařazených do vzorku, ukazovala počet měsíců výroby uložené na skladě ve vztahu k dvanácti měsícům v roce (v období šetření 50 %).
(122)
Další analýza umožnila zpřesnit posouzení vývoje počtu měsíců výroby, která je uložena na skladě. V roce 2007 měli výrobci zařazení do vzorku na skladě výrobu přibližně za pět měsíců (43 %), tlak dumpingového dovozu je však v období šetření přinutil zásoby zvýšit na více než sedm měsíců výroby (což odpovídá 61 % celkové roční výroby). V tabulce 1 je uveden objem zásob rovněž ve formě počtu měsíců z celkové roční výroby.
(123)
Tabulka 1
Zásoby
2007
2008
2009
OŠ
Zásoby (v tis. m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Index (2007 = 100)
100
105
82
86
Zásoby jako procento výroby
43 %
49 %
56 %
61 %
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Počet měsíců výroby na skladě v porovnání s celkovou roční výrobou
5,2
5,9
6,7
7,4
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Procento měsíců výroby na skladě (základ 12 měsíců)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
Potvrzuje se proto závěr, že tendence zaznamenaná u stavu zásob prokazuje, že dochází k újmě.
5.2.2 Prodejní ceny
(125)
Jedna zúčastněná strana (jak již bylo zmíněno v 20. bodě odůvodnění) zpochybnila zjištění uvedená v 96. až 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o prodejní ceny výrobního odvětví Unie, a tvrdila, že Komise do určení jednotkové ceny v Unii nezahrnula výrobce v Polsku a České republice a že se tyto údaje neshodují se skutečnými veřejně dostupnými údaji.
(126)
Pokud jde o toto tvrzení, byla provedena simulace s použitím prodejních cen zaznamenaných v Polsku, na něž připadá přibližně 10 % celkové výroby v Unii. Pro Českou republiku, jejíž výroba představuje méně než 3 % celkové výroby v Unii, nebyla simulace provedena. Tato simulace prokázala, že i při zohlednění polských cen se konečná zjištění významně nezmění. V souladu se svou metodikou vypočítala Komise prodejní ceny výrobního odvětví Unie po provedení příslušných úprav s cílem získat ceny účtované prvnímu nezávislému odběrateli, aby byla zajištěna srovnatelnost s čínskými prodejními cenami.
(127)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že argumentace v 97. bodě odůvodnění prozatímního nařízení objasňující, že výrobní odvětví Unie bylo nuceno prodávat menší množství a širší sortiment, nebyla správná, jelikož výrobní odvětví Unie by v tomto případě údajně přišlo o mnohem větší podíl na trhu než jen o 2 %.
(128)
Je třeba poznamenat, že zaměření se na prodej menších sérií neznamená nutně úbytek většího podílu na trhu. Za prvé, výrobní odvětví Unie nebylo zcela vytěsněno z trhu pro větší, homogenní série výrobku, a to i přesto, že tlak levného čínského dovozu je v tomto odvětví obzvláště silný. Za druhé, výrobnímu odvětví Unie se podařilo zachovat přítomnost na celém trhu stlačením prodejních cen a výrobou dražší sortimentní skladby, což vedlo k poklesu ziskovosti, jak je uvedeno v 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nepřišlo o větší podíl na trhu, proto vysvětluje rozhodnutí zachovat přítomnost na trhu navzdory cenovému tlaku ze strany Číny.
5.2.3 Ziskovost, peněžní tok, návratnosti investic a mzdy
(129)
Jedna strana tvrdila, že mezi velkými a malými společnostmi existují velké rozdíly v ziskovosti. Uvádělo se proto, že se průměrný zisk musí považovat za nereprezentativní, jelikož vzorek obsahoval údaje pouze jedné velké společnosti.
(130)
Jiná strana uvedla, že finanční situace velkých výrobců v Unii je dobrá. Tatáž strana tvrdila, že jelikož neexistují žádné ztráty, a to ani v případě, že se k průměrnému ziskovému rozpětí výrobního odvětví Unie připočítají malé společnosti, jak je uvedeno v 101. bodě odůvodnění a tabulce 12 prozatímního nařízení, nelze prokázat celkovou újmu.
(131)
Je nutno uvést, že aby byla zajištěna konzistentnost zjištění s reprezentativností vzorku, byly všechny ukazatele újmy (včetně zisku) zváženy na základě podílu každého segmentu na celkové výrobě Unie. Na druhou stranu se potvrzuje reprezentativnost velké společnosti, pokud jde o segment větších podniků. Celkové ukazatele odvozené z analýzy společností zařazených do vzorku jsou proto reprezentativní s ohledem na situaci celého výrobního odvětví Unie, a výše uvedené tvrzení bylo nutno odmítnout.
(132)
S ohledem na tvrzení, že velkým podnikům nebyla způsobena žádná újma, je třeba uvést, že podle čl. 4 odst. 1 základního nařízení je nutno analýzu provést ve vztahu k celému výrobnímu odvětví Unie, a nikoli určitým skupinám nebo typům společností. Jak již bylo zmíněno ve 130. bodě odůvodnění, skutečnost, že v období šetření nebyly zaznamenány žádné ztráty, sama o sobě neznamená, že nedošlo k újmě.
5.2.4 Výrobní náklady
(133)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila závěr, že v důsledku navýšení zásob a změny sortimentní skladby se výrobní náklady výrobního odvětví Unie zvýšily o 14 %. Podle této strany není tento závěr pravdivý, jelikož výše zásob ani sortimentní skladba nejsou součástí výrobních nákladů.
(134)
Toto tvrzení je nutno odmítnout, jelikož vysoké úrovně zásob představují značné finanční náklady, které jsou zahrnuty v analýze výrobních nákladů. Opakovaná změna sortimentní skladby znamená na druhou stranu dodatečné výrobní náklady, jelikož výrobce musí často výrobní proces revidovat: tato operace může být nákladná, jelikož znamená prostoje a neoptimální využití strojního zařízení.
6. Závěr o újmě
(135)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila závěr uvedený v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že negativní dopad na výrobní odvětví Unie mělo snížení spotřeby. Podle této strany nemůže existovat újma v důsledku snížení spotřeby, jelikož celkový podíl na trhu zůstal stejný.
(136)
Pokud jde o připomínku týkající se stálého podílu výrobního odvětví Unie na trhu navzdory klesající spotřebě, je nutno zmínit, že podíl na trhu není jediným důležitým ukazatelem újmy. Výrobcům v Unii se podařilo zachovat jejich podíl na trhu Unie pouze na úkor ziskovosti, která se v posuzovaném období snížila. Nelze proto vyvodit závěr, že stálý podíl výrobců v Unii na trhu vylučuje existenci újmy.
(137)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzují závěry ohledně újmy uvedené v 107. až 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(138)
Komise obdržela připomínky k prozatímním zjištěním týkajícím se příčinných souvislostí. Tyto připomínky byly zopakováním připomínek, jimiž se již zabývalo prozatímní nařízení v 128. až 132. bodě odůvodnění týkajícím se újmy, kterou si mohlo způsobit samo výrobní odvětví Unie. Nebyly předloženy žádné další důkazy, které by změnily prozatímní závěry. Potvrzují se proto závěry uvedené v 135. a 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1. Dopad dovozu z Číny
(139)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo v prozatímní fázi ověřeno, zda dumpingový dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Číny způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
(140)
Některé strany tvrdily, že snížení výroby a prodeje výrobního odvětví Unie bylo důsledkem snižující se spotřeby. Uvádělo se rovněž, že dopad čínského dovozu musel být omezený, jelikož podíl Číny na trhu se zvýšil pouze o 1,6 %, přičemž s podílem výrobního odvětví Unie na trhu mohlo souviset nejvýše 1 %.
(141)
V této souvislosti se připomíná, že při šetření byla zjištěna časová shoda mezi vyšším podílem čínského dovozu na trhu a poklesem zisku výrobního odvětví Unie a navýšením jeho zásob. Na výrobní odvětví Unie mimoto nevyvíjel tlak pouze vyšší podíl na trhu, nýbrž ještě více cenové chování čínských vyvážejících výrobců a vysoké úrovně jejich cenového podbízení.
(142)
Jak bylo připomenuto v 113. bodě odůvodnění, šetřením byly zjištěny značné úrovně cenového podbízení. Šetření rovněž prokázalo, že výrobní odvětví Unie a dovozci prodávali své výrobky velkou měrou stejným odběratelům, což znamená, že výrobní odvětví Unie s dumpingovým dovozem přímo soutěžilo o objednávky.
(143)
To celkově prokazuje, že pokles ziskovosti výrobního odvětví Unie a zhoršení většiny ukazatelů újmy nezpůsobil jen objem dovozu, nýbrž i cenový tlak.
2. Neexistence hospodářské soutěže mezi obkládačkami vyráběnými v Unii a dumpingovými obkládačkami dováženými z Číny
(144)
Řada zúčastněných stran uvedla, že dovoz keramických obkládaček z Číny nemohl způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, jelikož tyto výrobky nejsou srovnatelné. V této souvislosti se uvádělo, že keramické obkládačky z Číny jsou určeny pro trh s homogenními výrobky, zatímco výrobní odvětví Unie vyrábí obkládačky na objednávku, v menších sériích. Rovněž se uvádělo, že čínští výrobci a výrobní odvětví Unie spolu vzájemně nesoutěží kvůli skutečnosti, že čínští výrobci působí v segmentu levných až středně drahých výrobků, zatímco výrobní odvětví Unie působí v segmentu středně drahých až drahých výrobků. Jako důkaz v tomto ohledu byl předložen malý úbytek podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(145)
Ačkoliv na podporu výše uvedených tvrzení nebyly předloženy žádné podstatné důkazy, bylo nicméně pečlivě posouzeno, zda čínský dovoz skutečně soutěžil s obkládačkami vyráběnými v Unii.
(146)
V této souvislosti je nutno zmínit, že Komise provedla velmi podrobná srovnání, která rozlišovala mezi stovkami různých typů obkládaček. V tomto případě šetření prokázalo značnou úroveň shody mezi typy vyráběnými výrobním odvětvím Unie a vývozci. To jednoznačně prokazuje, že výrobní odvětví Unie a čínský dovoz vzájemně soutěží, pokud jde o jednotlivé typy výrobku. Připomíná se rovněž, že při šetření bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie a vyvážející výrobci spolu přímo soutěží, jelikož mají stejnou zákaznickou základnu.
(147)
Pokud jde o tvrzení, že keramické obkládačky z Číny jsou určeny pro trh homogenních výrobků, zatímco výrobní odvětví Unie vyrábí na objednávku, v menších sériích, připomíná se (viz 95. bod odůvodnění prozatímního nařízení), že to byl právě tlak ze strany čínského dovozu, který výrobní odvětví Unie přinutil přejít na menší série a širší škálu výrobků z hlediska barev a rozměrů. Výrobní odvětví Unie je dosud zastoupeno ve všech segmentech trhu a na rozdíl od výše uvedeného tvrzení je nutno strukturu prokazující, že se výrobní odvětví Unie muselo zaměřit na zvláštní typy výrobku, považovat za náznak existence přímé hospodářské soutěže.
(148)
Na základě výše uvedených skutečností nelze uznat tvrzení, že čínský dovoz nezpůsobil výrobnímu odvětví Unie újmu, jelikož spolu vzájemně nesoutěžily.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dopad dovozu z ostatních třetích zemí
(149)
Některé strany trvaly na tom, že dopad tureckého dovozu je nutno považovat za významný. Pokud jde o ceny, jedna strana zpochybnila závěr, že zvýšení tureckých cen o 19 % bylo významné.
(150)
Toto tvrzení bylo projednáno v 118. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a nebyly zjištěny žádné nové důkazy, které by zneplatnily závěr vyvozený v prozatímní fázi. V těchto souvislostech se potvrzuje, že zvýšení tureckých cen o 19 % musí být pokládáno za významné. Mimoto se připomíná, jak je uvedeno v 41. bodě odůvodnění, že neexistují žádné důkazy o dumpingovém dovozu z této země, který by způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu, a tudíž nelze toto tvrzení uznat.
3.2 Dopad poklesu spotřeby
(151)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že pokles spotřeby postihl především Španělsko a Itálii, v nichž byla újma údajně největší. Hlavním místem určení čínského vývozu byly naopak severské členské státy, které nevykazovaly pokles spotřeby a v nichž byli výrobci v Unii údajně poškozeni méně. Tatáž strana rovněž tvrdila, že se španělské odvětví keramických obkládaček v roce 2010 zotavilo, což prokazuje, že mezi čínským vývozem a údaji o výrobě a prodeji výrobního odvětví Unie neexistuje žádná souvislost.
(152)
Jedna strana uvedla, že navýšení zásob výrobního odvětví Unie by mělo být přičteno poklesu spotřeby v Unii a nikoli dumpingovému dovozu z Číny.
(153)
Tvrzení, že členské státy v severní Evropě nebyly poklesem spotřeby dotčeny a že dovoz z Číny byl nasměrován pouze do severní Evropy, nebylo podpořeno žádnými doloženými důkazy. Naopak, údaje od čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku prokazují, že prodej je rozložen rovnoměrně na celou Unii. Na Španělsko a Itálii mimoto připadá společně 28 % tohoto prodeje, což je jen o něco málo méně než prodej do Německa (32 %). Na tomto základě byla tato tvrzení odmítnuta.
(154)
S ohledem na tvrzení, že navýšení zásob výrobního odvětví Unie by mělo být přičítáno poklesu spotřeby v Unii, připomíná Komise zdůvodnění uvedené v 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že tlak čínského dovozu byl velmi silný zejména v sektoru prodeje velkých sérií, což mělo jasný dopad na zásoby výrobců v Unii. Růst míry zásob během posuzovaného období nelze vysvětlit pouze obtížemi s prodejem výrobků, nýbrž také tím, že bylo nutné mít k dispozici zásoby mimořádně velké škály výrobků. Závěr o účincích čínského dovozu působícího újmu na zásoby se tudíž potvrzuje.
3.3 Dopad hospodářské krize
(155)
Několik zúčastněných stran trvalo na tom, že skutečnou příčinou potíží výrobního odvětví Unie byla hospodářská krize. To bylo doloženo skutečností, že k hlavnímu zhoršení došlo mezi rokem 2008 a 2009, tj. v roce, který postihla krize, zatímco v následujícím období byla tendence méně výrazná. Uvádělo se rovněž, že posuzované období zahrnovalo vrchol a dno hospodářského cyklu, přičemž vrchol se vyznačuje hospodářským rozmachem stavebnictví a dno finanční krizí, a snížení vývozu kvůli zřizování nových výrobních závodů v zemích třetího světa.
(156)
Po poskytnutí konečných informací trvala jedna zúčastněná strana na tom, že ke zhoršení řady ukazatelů újmy došlo kvůli hospodářské krizi a nikoli v důsledku dumpingového dovozu. Účinkem recese bylo podle této strany zvýšení poptávky po velkých objemech levných výrobků. Následkem toho se výrobní odvětví Unie muselo více zaměřit na výrobu pro objednávky ve velkém, tedy na segment, v němž již působilo čínské výrobní odvětví, čímž došlo k navýšení úrovně zásob. Kromě toho recese údajně způsobila inflaci v Unii, která byla v porovnání s Čínou vyšší, což vedlo ke zvýšení výrobních nákladů výrobců v Unii, a výrobní odvětví Unie proto údajně muselo prodávat za ceny, jež byly nižší než výrobní náklady.
(157)
Jiná strana tvrdila, že zisk výrobního odvětví Unie se v posledním čtvrtletí období šetření významně zvýšil, což poukazuje na to, že výrobní odvětví Unie se po hospodářské krizi zotavilo. Tato strana požadovala, aby byl zisk za období šetření udáván za čtvrtletí, což by pravděpodobně naznačilo, že ziskovost ke konci období šetření byla výrazně vyšší.
(158)
Skutečnost, že na výkonnost výrobního odvětví Unie měl dopad hospodářský útlum, byla uznána již v 120. bodě odůvodnění nařízení o uložení prozatímních opatření. V této souvislosti je třeba připomenout, že aby byla zjištěna příčinná souvislost, příslušná právní norma stanoví, že dumpingový dovoz musí výrobnímu odvětví Unie způsobovat podstatnou újmu. Dumpingový dovoz však nemusí být jedinou příčinou újmy.
(159)
Šetřením bylo mimoto prokázáno, že tendence rostoucího čínského vývozu mohla pokračovat navzdory hospodářské krizi. Čína byla skutečně jediným účastníkem na trhu, který byl schopen udržet si svůj podíl na trhu i ve složité hospodářské situaci.
(160)
Pokud jde o změnu ve struktuře poptávky v Unii, jak se uvádí v 156. bodě odůvodnění, nebyly na podporu tohoto tvrzení předloženy žádné důkazy. Připomíná se, že šetření naopak ukázalo, jak je vysvětleno v 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že výrobní odvětví Unie muselo změnit sortimentní skladbu a nabízet větší výběr výrobků z hlediska typů, barev a rozměrů a muselo navýšit své zásoby, aby bylo schopno v krátkém čase reagovat na velmi specifické objednávky. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(161)
Pokud jde o dopad inflace na výrobní náklady, je možné pozorovat, že průměrná míra inflace v Unii nebyla vyšší než míra inflace v Číně během posuzovaného období, a že jí proto nemohou být vysvětlovány obtíže výrobců v Unii s prodejem za udržitelné ceny. S ohledem na úroveň cenového podbízení navíc nelze vyvodit závěr, že tlak na snižování čínských dovozních cen byl způsoben výrobním odvětvím Unie. Z těchto důvodů muselo být tvrzení této strany odmítnuto.
(162)
Pokud jde na druhou stranu o situaci výrobního odvětví Unie, připomíná se, že v prozatímním nařízení (126. bod odůvodnění) bylo prokázáno, že agresivní cenové chování čínských vývozců nepříznivě ovlivnilo ziskovost výrobního odvětví Unie v posuzovaném období již v době před světovým hospodářským útlumem. To prokazuje, že i kdyby nedošlo ke krizi, tlak ze strany levného dovozu z Číny byl sám o sobě dostatečný, aby mohl výrobnímu odvětví Unie způsobit podstatnou újmu.
(163)
Tato skutečnost (vezme-li se v úvahu společně s dumpingovými cenami) podporuje závěr, že hospodářský útlum nenarušuje příčinnou souvislost mezi čínským vývozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(164)
Požadavek, aby byl zisk za období šetření udáván za čtvrtletí, není pro současné šetření považován za relevantní, protože i kdyby se ukázalo, že byl zisk výraznější, musel by být porovnán s cílovým ziskem ve výši 3,9 %.
3.4 Dopad neprovedení restrukturalizace výrobního odvětví Unie
(165)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že újmu způsobenou výrobcům v Unii je nutno přičíst tomu, že neprovedli restrukturalizaci, jelikož zmenšení trhu ve výši 29 % bylo doprovázeno pouze 7% snížením kapacity a 16% snížením zaměstnanosti.
(166)
V tomto odvětví je zrušení výrobní kapacity složitým procesem, jelikož obnovení kapacity v případě zotavení trhu je pro výrobce mimořádně nákladné. Snížení zaměstnanosti, k němuž došlo v dotčeném období, bylo stejného řádu jako zmenšení trhu. Tendence v oblasti zaměstnanosti nemusí naprosto přesně odrážet tendenci výroby, jelikož ne všechna pracovní místa souvisí přímo s vlastní výrobou. Skutečnost, že zrušení kapacity a propouštění pracovníků ve výrobním odvětví neodpovídalo přesně zmenšení trhu, nenaznačuje, že nedošlo k restrukturalizaci. V rozporu s těmito tvrzeními a s přihlédnutím ke struktuře výrobního odvětví je proto 7% snížení kapacity a 16% snížení zaměstnanosti nutno pokládat za významné.
3.5 Dopad výkonnosti výrobního odvětví Unie na vývozních trzích
(167)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že snížení objemu vývozu výrobního odvětví Unie bylo zapříčiněno vysokými cenami, a nikoli dopadem čínského vývozu.
(168)
S ohledem na toto tvrzení se připomíná, že se po hospodářské krizi vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie zlepšila. Tvrzení, že vývozní výkonnost měla značný nepříznivý dopad na výsledky výrobního odvětví Unie, není proto možno přijmout.
4. Závěr o příčinných souvislostech
(169)
Žádné z tvrzení, která předložily zúčastněné strany, neprokazuje, že dopad ostatních činitelů kromě dumpingového dovozu z Číny byl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a zjištěnou újmou. Potvrzují se proto závěry o příčinných souvislostech uvedené v prozatímním nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
(170)
S ohledem na připomínky stran provedla Komise další analýzu všech tvrzení týkajících se zájmu Unie. Všechny záležitosti byly posouzeny a byly potvrzeny závěry uvedené v prozatímním nařízení.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(171)
Jelikož s ohledem na zájem výrobního odvětví Unie nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se závěry uvedené v 137. až 141. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem dovozců
(172)
Jedna strana uvedla, že uložení opatření ohrozí ekonomickou existenci dovozců, jelikož budou moci přenést pouze částečně vyšší náklady v důsledku cla na své odběratele.
(173)
Po poskytnutí konečných informací se dvě strany vyjádřily proti závěru, že dovozci mohou snadno přejít z čínských dodávek k jiným zdrojům dodávek, a jako důvod uvedli zejména to, že kvalita a ceny nejsou srovnatelné.
(174)
S ohledem na toto tvrzení se připomíná, že velká část dovozu není cly dotčena, jelikož nepochází z Číny. Vlastnosti výrobku, jenž se ve srovnatelné kvalitě vyrábí na celém světě, naznačují, že jsou tyto výrobky nahraditelné, a že je tudíž možné využívat celou řadu alternativních zdrojů dodávek, a to i navzdory učiněným tvrzením. I v případě dovozců, kteří se spoléhají na čínský dovoz, jenž je podle zjištění šetření dumpingový a prodává se za podstatně nižší ceny, než jsou ceny výrobků pocházejících z Unie, bylo při šetření zjištěno, že dovozci mohou u svých prodejních cen uplatnit přirážky přesahující 30 %. To spolu se zjištěnou skutečností, že dovozci dosáhli zisku ve výši přibližně 5 % a mohou přenést přinejmenším část možných vyšších nákladů na své odběratele, naznačuje, že jim jejich postavení umožňuje vypořádat se s dopadem opatření.
(175)
Jak je uvedeno v 144. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, uložení opatření nebude dovozcům v Unii bránit v tom, aby zvýšili podíly dovozu výrobků z jiných nedumpingových zdrojů, které jsou dostupné v Unii i v ostatních třetích zemích.
(176)
Jeden dovozce tvrdil, že pro určitý typ výrobku jsou prý v současné době čínské ceny vyšší než ceny výrobního odvětví Unie, a že by tedy opatření neumožňovala tento konkrétní typ výrobku v budoucnu vyvážet.
(177)
Toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy. Podle dostupných informací navíc tento typ výrobku představoval pouze menší část trhu a významně by neovlivnil dodávky na trhu Unie. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
3. Zájem uživatelů
(178)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že dopad na uživatele bude značný. Zejména se uvádělo, že i minimální zvýšení cen o 32,3 % odběratelům zabrání v nákupu kvalitních výrobků. Rovněž se uvádělo, že ačkoliv může být pravdou, že dopad na velké diverzifikované obchody pro kutily může být omezený, malé specializované obchody budou značně dotčeny.
(179)
Pokud jde o dopad na konečné uživatele, Komise potvrzuje prozatímní závěr uvedený v 152. a 153. bodě odůvodnění nařízení Komise o prozatímním clu, tj. že dopad na ceny bude omezený.
(180)
Stavebnictví, jeden z největších odběratelů výrobců keramických obkládaček, se rozhodlo při šetření nespolupracovat. Po uložení prozatímních opatření byla Evropská federace stavebního průmyslu (European Construction Industry Federation (FIEC)) znovu vyzvána, aby poskytla statistické údaje, které prokazují, do jaké míry (pokud vůbec) bude toto odvětví nepříznivě ovlivněno uložením opatření. Federace FIEC potvrdila, že ačkoliv nejsou údaje přímo dostupné, nákladový dopad opatření na celkovou činnost jejích členů je velmi malý. Federace rovněž objasnila, že nízký zájem ze strany jejích členů je nutno pokládat za podporu návrhu Komise.
(181)
Pokud jde o malé specializované obchody, Komisi se nepodařilo získat žádné přesvědčivé údaje, které by potvrzovaly velikost a rozsah dopadu antidumpingového opatření. Stejně jako u dopadu na dovozce je nutno mít na paměti, že se keramické obkládačky vyrábějí v Unii a v mnoha třetích zemích neuplatňujících dumping; lze proto vyloučit vážné riziko nedostatečných dodávek pro maloobchody.
4. Zájem konečných spotřebitelů
(182)
Usilovalo se o získání podrobnějšího posouzení dopadů ze strany spotřebitelů. Šetření prokázalo, že dopad bude pravděpodobně omezený.
(183)
Absolutní hodnota opatření je za prvé vypočítána z dovozní ceny, a tudíž na základě, který je mnohem nižší než konečná maloobchodní cena dotčeného výrobku. Tato hodnota může být na různých stupních (dovozci, velkoobchodníci a maloobchodníci) dříve, než se výrobek dostane ke konečnému spotřebiteli, snížena. A i kdyby dovozci a prodejci přesunuli celou výši cla na odběratele, připomíná se, že na trhu existuje velká nabídka výrobků, na něž se opatření nevztahují a které vyrábějí výrobci v Unii i výrobci ze třetích zemí.
(184)
Komise vypočítala dopad antidumpingových cel na ceny účtované spotřebitelům, a to stanovením výše cla, jež má být zaplaceno podle skutečného dovozu z Číny, a přidělením této částky přímo spotřebitelům za předpokladu, že dovozci, velkoobchodníci a maloobchodníci přenesou veškeré dodatečné náklady na konečné spotřebitele. Takto vypočítaný dopad na náklady je podstatně nižší než 0,5 EUR/m2. Připomíná se, že v prozatímním nařízení byl vyvozen závěr, že v Unii činí průměrná roční spotřeba u spotřebitelů přibližně 2,2 m2 na osobu. Vzhledem k nízkému dopadu cla na metr čtvereční bude zvýšení nákladů pravděpodobně omezené, a to i v případě, že spotřebitel nakoupí značné množství dotčeného výrobku za účelem stavby nebo renovace.
5. Závěr týkající se zájmu Unie
(185)
Lze očekávat, že uložení opatření pomůže výrobnímu odvětví Unie s následnými příznivými dopady na podmínky hospodářské soutěže na trhu Unie a snížením hrozby uzavírání podniků a snižování počtu pracovníků.
(186)
Mimoto lze předpokládat, že uložení opatření bude mít omezený dopad na uživatele/dovozce, kteří budou moci pořizovat dodávky u široké škály dodavatelů na trhu Unie a v ostatních třetích zemích.
(187)
Na základě výše uvedených skutečností nelze dospět k závěru, že uložení opatření není v zájmu Unie.
G. KONEČNÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
1.1 Zveřejnění
(188)
Dvě zúčastněné strany uvedly, že Komise měla v prozatímním ånařízení zveřejnit rozpětí cenového podbízení, a jedna z nich tvrdila, že nezveřejnění tohoto údaje znamená, že zúčastněné strany nemohly posoudit, zda bylo náležitě uplatněno pravidlo nižšího cla.
(189)
V reakci na výše uvedené skutečnosti jsou zveřejněna prozatímní rozpětí:
Společnost
Rozpětí újmy
Skupina Wonderful
52,6 %
Skupina Xinruncheng
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
73,9 %
Všichni ostatní spolupracující výrobci
66,0 %
Zbytkové rozpětí
95,8 %
1.2 Rozpětí újmy
(190)
Jedna strana tvrdila, že pro zjištění újmy použila Komise nejednotný přístup a měla své závěry založit na vážených průměrných údajích pro celé výrobní odvětví.
(191)
V souvislosti s tímto tvrzením se poznamenává, že zjištění týkající se úrovně pro odstranění újmy vycházejí z ověřených údajů od konkrétních společností, jež byly považovány za nejspolehlivější základ k tomu, aby byly zohledněny všechny příslušné skutečnosti pro účely srovnání. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(192)
Vzhledem k výše dosaženým závěrům ohledně dumpingu, výsledné újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz z Číny.
(193)
Pro účely stanovení úrovně těchto cel byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(194)
Považovalo se proto se vhodné vypočítat rozpětí cenového podbízení na základě cen zjištěných z údajů, které poskytli výrobci v Unii a čínští vývozci.
(195)
Při výpočtu výše antidumpingového cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by clo mělo být vypočítáno tak, aby výrobnímu odvětví Unie umožnilo pokrýt výrobní náklady a dosáhnout přiměřeného zisku. Usuzovalo se, že tímto přiměřeným ziskem před zdaněním je zisk, jehož by výrobní odvětví tohoto typu dosáhlo za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. pokud by neexistoval dumpingový dovoz, u prodeje obdobného výrobku v Unii. Tento zisk byl stanoven s přihlédnutím k ziskovosti ve výši 3,9 %, jíž výrobní odvětví Unie dosáhlo v roce 2007, jak je uvedeno v tabulce 12 prozatímního nařízení.
(196)
Zjištěná rozpětí újmy jsou tato:
Společnost
Rozpětí újmy
Skupina Wonderful
58,5 %
Skupina Xinruncheng
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
58,6 %
Všichni ostatní spolupracující výrobci
65,0 %
Zbytkové rozpětí
82,3 %
(197)
Podotýká se, že rozpětí újmy u „všech ostatních spolupracujících výrobců“ bylo stanoveno bez použití údajů skupiny Kito, jelikož skupina Kito nebyla součástí vzorku, a aby bylo zajištěno, že je v souladu se způsobem výpočtu dumpingového rozpětí pro „všechny ostatní spolupracující výrobce“. (Viz čl. 9 odst. 6 první věta základního nařízení.) Pro skupinu Kito se s ohledem na použití článku 18 základního nařízení použije zbytkové rozpětí újmy, jak je uvedeno v 54. bodě odůvodnění.
(198)
Podotýká se rovněž, že rozpětí cenového podbízení jsou vyšší než zjištěná dumpingová rozpětí uvedená v 88. až 93. bodě odůvodnění, a proto by jako základ pro stanovení výše cel mělo v souladu s pravidlem nižšího cla sloužit dumpingové rozpětí.
(199)
V zájmu zajištění rovného zacházení mezi novými vyvážejícími výrobci a spolupracujícími společnostmi nezařazenými do vzorku uvedenými v příloze I tohoto nařízení by mělo být přijato ustanovení zajišťující, že se na nové výrobce bude vztahovat vážený průměr cla uloženého spolupracujícím společnostem nezařazeným do vzorku, jelikož noví výrobci by jinak neměli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení vzhledem k tomu, že čl. 11 odst. 4 neplatí v případě, kdy byl použit výběr vzorku.
2. Celní prohlášení
(200)
Statistické údaje týkající se dotčeného výrobku se často vyjadřují v metrech čtverečních. Nicméně pro dotčený výrobek není v kombinované nomenklatuře stanovené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (6) žádná taková doplňková jednotka uvedena. Je proto nezbytné stanovit, že v prohlášení o propuštění do volného oběhu se má kromě hmotnosti v kilogramech nebo tunách uvádět pro dovoz i počet metrů čtverečních dotčeného výrobku.
3. Konečný výběr prozatímního cla
(201)
Vzhledem k velikosti zjištěného dumpingového rozpětí a na základě úrovně újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považovalo za nezbytné, aby se částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením vybraly s konečnou platností.
(202)
Jestliže jsou konečná cla vyšší než prozatímní cla, vyberou se s konečnou platností pouze zajištěné částky ve výši prozatímního cla, zatímco částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, by se měly uvolnit.
4. Forma opatření
(203)
Jedna zúčastněná strana navrhla, aby opatření měla formu minimální dovozní ceny namísto valorických cel. Minimální dovozní cena však není pro dotčený výrobek vhodná, jelikož výrobek existuje ve velkém množství typů výrobků, jejichž ceny vykazují významné rozdíly, což představuje velmi vysoké riziko vzájemné kompenzace. Kromě toho se očekává, že typy výrobku se budou dále vyvíjet, pokud jde o design a konečnou úpravu, a minimální dovozní cena by pak už nebyla vhodným základem pro výši cla. Proto se žádost o uložení opatření ve formě minimální dovozní ceny zamítá.
(204)
Jiná strana požadovala, aby měla opatření formu dovozních kvót. Avšak dovozní kvóty nejsou ani v souladu se základním nařízením, ani s mezinárodně dohodnutými pravidly. Proto musela být žádost zamítnuta,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz glazovaných a neglazovaných keramických dlaždic a obkládaček, obkládaček pro krby nebo stěny; glazovaných a neglazovaných keramických mozaikových kostek a podobných výrobků, též na podložce, v současnosti kódů KN 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 a 6908 90 99, pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyráběné níže uvedenými společnostmi činí:
Společnost
Clo
Doplňkový kód TARIC
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co. Ltd; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
36,5 %
B010
Společnosti uvedené v příloze I
30,6 %
Všechny ostatní společnosti
69,7 %
B999
3. Použití individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. Není-li tato faktura předložena, použije se celní sazba platná pro všechny ostatní společnosti.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 258/2011 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz keramických obkládaček, v současnosti kódů KN 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 a 6908 90 99, pocházejících z Čínské lidové republiky budou vybrány s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, budou uvolněny.
Článek 3
Pokud jakýkoli výrobce z Čínské lidové republiky předloží Komisi dostatečné důkazy o tom, že v období šetření (tj. od 1. dubna 2009 do 31. března 2010) nevyvážel zboží popsané v čl. 1 odst. 1 pocházející z Čínské lidové republiky, o tom, že není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem, na něž se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a o tom, že po skončení období šetření vyvezl dotčené zboží do Unie nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie, může Rada na návrh Komise a po konzultaci s poradním výborem prostou většinou změnit čl. 1 odst. 2 tak, aby bylo pro tohoto výrobce stanoveno clo platné pro spolupracující výrobce nezařazené do vzorku, tj. 30,6 %.
Článek 4
Při předložení prohlášení o propuštění do volného oběhu v souvislosti s výrobky uvedenými v článku 1 se do příslušného pole takového prohlášení zapíše počet metrů čtverečních dovezených výrobků.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. září 2011.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 917/2011,
annettu 12 päivänä syyskuuta 2011,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöönotetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Väliaikaiset toimenpiteet
(1)
Komissio otti asetuksella (EU) N:o 258/2011 (2), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, peräisin olevien keraamisten laattojen tuonnissa.
(2)
Asetuksesta julkaistiin oikaisu (3)31 päivänä toukokuuta 2011 tiettyjen typografisten virheiden korjaamiseksi, erityisesti tiettyjen väliaikaista tullia koskevan asetuksen liitteessä I olevien vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien nimissä olevien oikeinkirjoitusvirheiden korjaamiseksi.
(3)
Eräissä oikaisun julkaisemisen jälkeen saaduissa huomautuksissa, jotka tarkistuksissa todettiin perustelluiksi, todettiin, että tietyissä muissa nimissä oli oikeinkirjoitusvirheitä. Tämän asetuksen liitteessä I luetellaan kaikkien yritysten, joihin sovelletaan painotettua keskimääräistä tullia, oikeat nimet.
(4)
Menettely aloitettiin, kun Euroopan keraamisten laattojen valmistajia edustava järjestö CET (European Ceramic Tiles Manufacturer's Association), jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli tehnyt valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa huomattavan osan eli yli 30 prosenttia keraamisten laattojen kokonaistuotannosta unionissa. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja siitä aiheutunutta vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2009 ja 31 päivän maaliskuuta 2010 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntauksien arvioimiseksi komissio tarkasteli tietoja, jotka kattoivat 1 päivän tammikuuta 2007 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
2. Myöhempi menettely
(5)
Niiden olennaisten tosiseikkojen ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, joiden perusteella väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotosta päätettiin, useat asiaan liittyvät osapuolet esittivät kirjalliset huomautukset alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille tahoille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi ja kahden asiaan liittyvän osapuolen pyynnöstä järjestettiin kuulemisia kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan kanssa.
(6)
Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista.
(7)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa Kiinasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista aiottiin suositella. Osapuolille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat esittää tästä ilmoituksesta johtuvia huomautuksia.
(8)
Kaikkia asiaan liittyvien osapuolten esittämiä suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja ne otettiin huomioon soveltuvin osin.
3. Menettelyn osapuolet
3.1 Kiinalaisia vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta
(9)
Valittaessa vientiä harjoittavia tuottajia koskevaa otosta, yhteistyössä toimiva yritysryhmä otettiin niiden pyynnöstä mukaan otokseen, koska väitettyyn ryhmään kuuluvien kahden tuottajan yhteenlasketun viennin määrä teki niistä yhdessä kolmanneksi suurimman viejän, kun tarkastellaan unionin markkinoille suuntautuneen viennin määrää. Nämä yritykset väittivät, että niillä oli yhteys, joka perustui tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (4) 143 artiklan 1 kohdan b alakohtaan, jonka mukaan osapuolten katsotaan olevan etuyhteydessä keskenään ainoastaan, jos ”he ovat oikeudelliselta asemaltaan liikekumppaneita”. Tutkimuksessa kävi ilmi, että kyseiset yritykset eivät olleet edellä tarkoitetulla tavalla etuyhteydessä keskenään, ja niitä kohdeltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 35 kappaleessa tarkoitetulla tavalla erillisinä yksikköinä.
(10)
Useat vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että kyseiset yritykset olisi jätettävä otoksen ulkopuolelle, koska ne olivat toimittaneet vääriä tai harhaanjohtavia tietoja. Nämä tuottajat väittivät, että painotettu polkumyyntimarginaali olisi sen vuoksi laskettava ilman kyseistä kahta otokseen valittua yritystä.
(11)
Tältä osin todetaan, että kyseessä olevien osapuolten ennen otokseen valitsemista toimittamia tietoja pidettiin riittävinä, jotta niitä voitiin pitää etuyhteydessä olevina, ja ne otettiin mukaan otokseen niiden yhteenlasketun unionin markkinoille suuntautuvan viennin määrän vuoksi. Näiden kahden yrityksen toimitiloihin tehtyjen tarkastuskäyntien jälkeen niiden välinen yhteys tarkastettiin yksityiskohtaisesti. Yritysten toimittamat, etuyhteyttä koskevan väitteensä tueksi tarkoitetut tiedot tarkastettiin, ja sen vuoksi todettiin, että yrityksiä ei voida niiden perusteella pitää etuyhteydessä olevina, toisin kuin yritykset itse katsoivat. Näin ollen pääteltiin, että kyseisiä yrityksiä ei voida pitää asetuksen (ETY) N:o 2454/93 143 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuina etuyhteydessä olevina yrityksinä. Koska kyseiset yritykset toimivat tutkimuksen yhteydessä yhteistyössä ja toimittivat tietoja niiden väitetystä yhteydestä, niiden jättämistä otoksen ulkopuolelle ei pidetä perusteltuna. Näin ollen väite hylätään.
(12)
Lisäksi vaikka oletettaisiin, että muiden yritysten valitseminen otokseen tutkimuksen ajaksi olisi johtanut tulokseen, jossa unionin markkinoille suuntautuvan viennin määrä olisi ollut kyseisenä tutkimusajanjaksona huomattavasti suurempi, käytettävissä olevan ajan puitteissa olisi ollut vaikeaa tutkia uusia otokseen valittuja yrityksiä. Edellä sanotun vuoksi otos täyttää edelleen perusasetuksessa säädetyt kriteerit, vaikka kyseiset yritykset eivät siis olekaan etuyhteydessä keskenään. Lisäksi korostetaan, että mitään näyttöä siitä, että yritykset olisivat tarkoituksella väittäneet olevansa etuyhteydessä sen vuoksi, että ne olisi sisällytetty otokseen, ei ole.
(13)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 5 ja 6 kappale voidaan vahvistaa.
3.2 Unionin tuottajia koskeva otanta
(14)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen yksi osapuoli väitti, ettei yksikään valitusta tukevista unionin tuottajista ollut toimittanut otosta koskevaan kyselyyn vastauksia ja että sen vuoksi olisi katsottava, että ne eivät toimi menettelyssä yhteistyössä. Tämä väite pidettiin voimassa lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen.
(15)
Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan vastausten puute otosta koskevaan kyselyyn osoittaisi sen, etteivät valitusta tukevat unionin tuottajat toimi yhteistyössä, on muistettava, että CET oli kaikkien valittaneiden yritysten laillinen edustaja. CET toimitti myös vaatimusten mukaisesti valittajien puolesta täydentäviä tietoja tutkimusajanjaksoa varten. Kuten tarkastelun vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa eritellään, otoksen valintaa koskevia tietoja vaadittiin ainoastaan yrityksiltä, jotka eivät olleet aikaisemmin toimittaneet kaikkia tarvittavia tietoja. Sen vuoksi voidaan katsoa, että valituksen tehneet tuottajat toimivat täysin yhteistyössä, koska ne olivat toimittaneet valitusvaiheessa kaikki tarvittavat tiedot ja koska niiden laillinen edustaja oli tutkimuksen aikana toimittanut niiden puolesta kaikki tarvittavat tutkimusajanjakson tietoja koskevat päivitykset.
(16)
Yksi asiaan liittyvä osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan jako eri segmentteihin ja otoksen maantieteellinen kattavuus merkitsivät, ettei otos ollut tilastollisesti pätevä. Tältä osin muistutetaan, että keraamisia laattoja tuottava tuotannonala on unionissa erittäin pirstaloitunut ja että siihen kuuluu yli 500 tuottajaa. Lisäksi todettiin, että tuotannonala oli edustettuna kaikilla kolmella tuotantosegmentillä eli edustettuina oli sekä pieniä, keskisuuria että suuria yrityksiä. Jotta suuryritysten tulokset eivät saisi liian suurta painoarvoa vahinkoa koskevassa analyysissa, vaan pienyritysten, jotka yhteenlaskettuna vastasivat suurimmasta osasta unionin tuotantoa, tilanne näkyisi analyysissä asianmukaisesti, katsottiin, että otoksessa olisi oltava edustettuina kaikki segmentit eli pienet, keskisuuret ja suuret yritykset. Kultakin segmentiltä valittiin suurimmat yritykset edellyttäen, että maantieteellinen edustavuus säilyi.
(17)
Yksi asiaan liittyvä osapuoli väitti lisäksi, ettei komissio ollut onnistunut osoittamaan, että otos oli edelleen edustava senkin jälkeen, kun yksi puolalainen toimittaja oli vetäytynyt otoksesta ja että otos oli joka tapauksessa riittämätön, kun otetaan huomioon unionin markkinoilla tapahtuvan myynnin määrä.
(18)
On totta, että yksi puolalainen tuottaja päätti lopettaa yhteistyön, minkä vuoksi se oli jätettävä otoksen ulkopuolelle. Otoksen ei kuitenkaan tarvitse vastata jäsenvaltioiden tarkkaa maantieteellistä jakaumaa ja painoarvoa ollakseen edustava. Tällainen lähestymistapa ei olisi ollut hallinnollisesti mahdollinen, koska maantieteellinen jakauma on vain yksi tekijä monien muiden huomioon otettavien tekijöiden joukossa edustavuutta varmistettaessa. Riittää, että otos kuvastaa laajalti asiaa koskevien tärkeimpien tuottajavaltioiden osuuksia. Tämän kriteerin perusteella tilannetta arvioitaessa todettiin, että puolalaisen yrityksen vetäytyminen ei vaikuttanut näytteen kokonaisedustavuuteen. Edellä esitetyn perusteella vahvistetaan, että valittu otos oli perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti edustava.
(19)
Otoksen yleisen edustavuuden osalta on syytä muistaa, että unionin tuotannonala on hyvin pirstaloitunut, eikä voida välttää sitä, että otoksessa mukana olevat yritykset kattavat suhteellisen pienen osan unionin kokonaistuotannosta. Joka tapauksessa perusasetuksen 17 artiklassa säädetään, että tutkimus voidaan rajoittaa otoksiin, jotka ovat joko tilastollisesti edustavia tai jotka edustavat sellaista tuotannon, myynnin tai viennin suurinta mahdollista määrää, joka voi kohtuudella olla tutkimuksen kohteena. Edustavan määrän tasosta ei kuitenkaan anneta mitään määrällistä kynnystä. Näin ollen vahvistetaan, että valittu otos oli perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti edustava.
(20)
Yksi asiaan liittyvä osapuoli väitti, että komissio ei ollut saanut otokseen sellaisia unionin tuottajia, jotka tarjoavat alhaisia myyntihintoja ja jotka sijaitsevat Puolan ja Tšekin kaltaisissa maissa; näin ollen saatu otos ei olisi unionin tuottajien keskimääräisten myyntihintojen osalta edustava.
(21)
Vastauksena edellä mainittuun väitteeseen komissio selvitti, että unionin tuotannonalasta valitun otoksen keskimääräiset myyntihinnat ja julkisesti saatavilla olevissa tilastoissa esitetyt keskimääräiset myyntihinnat olivat samaa luokkaa. Joka tapauksessa, kuten 125 kappaleesta ilmenee, lopulliset tulokset eivät muuttuisi mitenkään merkittävästi, vaikka edellä tarkoitettuja maita koskevat julkisesti saatavilla olevat tilastot otettaisiin huomioon.
(22)
Usea osapuoli esitti huomautuksia unionin tuotannonalaa koskevan otoksen valinnassa käytetyistä menetelmistä ja vertasi niitä kiinalaisia viejiä koskevan otoksen valintaan, joka perustui ainoastaan myyntimäärään.
(23)
Mitä tulee eri menetelmiin, joita käytettiin unionin tuottajia ja kiinalaisia vientiä harjoittavia tuottajia koskevien otosten valinnassa, todetaan, että menetelmiä käytettiin otantatehtävän tavoitteiden mukaisesti. Komission on unionin tuotannonalan osalta arvioitava koko tuotannonalan tilannetta, minkä vuoksi on valittu kriteerit, joilla varmistetaan mahdollisimman edustava kuva koko tuotannonalasta. Kiinalaisten viejien osalta katsottiin asianmukaiseksi valita otos, joka perustuu tarkasteltavana olevan tuotteen suurimpaan vientimäärään, minkä vuoksi otokseen otettiin suurimmat viejät. Perusasetuksen 17 artikla ei aseta velvoitetta, jonka mukaan molemmat otokset olisi valittava samojen kriteerien perusteella. Lisäksi tässä tapauksessa Kiinassa yhteistyössä toimiville osapuolille ja Kiinan viranomaisille annettiin mahdollisuus antaa huomautuksensa ehdotetusta otoksesta ennen kuin kiinalaisista vientiä harjoittavia tuottajia koskevasta otoksesta päätettiin lopullisesti. Huomautuksia saatiin otoksen kokoonpanosta, mutta ei sen edustavuudesta.
(24)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen eräs tuojien järjestö väitti, että perusasetuksen 17 artiklan mukaan unionin tuottajia ja vientiä harjoittavia tuottajia koskevat otokset olisi valittava samojen kriteerien perusteella. Useat kiinalaiset osapuolet esittivät vielä lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen väitteitä, joiden mukaan Kiinan vientiä harjoittavien tuottajien ja unionin tuottajien välillä harjoitettiin edustavia näytteitä valittaessa syrjintää.
(25)
Vastauksena lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen esitettyihin väitteisiin, joiden mukaan unionin tuottajia ja vientiä harjoittavia tuottajia koskevien otosten valinnassa olisi käytettävä samoja kriteereitä, katsotaan 23 kappaleessa mainituista syistä, että kyseiset otokset voidaan valita erilaisten kriteerien perusteella. Näin ollen väite hylätään.
(26)
Edellä 23 kappaleessa esitettyyn seikkaan, jonka mukaan otoksen edustavuudesta ei saatu huomautuksia, kyseessä olevat osapuolet väittivät, että otoksia valittaessa kiinalaisille osapuolille ei ollut tiedotettu siitä, että otosten valinnassa oli käytetty eri kriteerejä, joten he eivät voineet esittää kyseisestä seikasta huomautuksia.
(27)
Mitä tulee siihen, ettei kiinalaisia osapuolia oltu informoitu otosten valinnasta käytetyistä eri kriteereistä, todetaan, että on perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukainen vakiokäytäntö, että osapuolia kuullaan ehdotettujen otosten kokoonpanosta ainoastaan oman kategoriansa osalta, esimerkiksi siten, että vientiä harjoittavia tuottajia kuullaan ainoastaan ehdotetusta vientiä harjoittavia tuottajia koskevasta otoksesta. Näin ollen kyseessä olevien osapuolten väitettä siitä, ettei heille annettu mahdollisuutta esittää huomautuksia otosten valinta-ajankohtana eri otosten valinnassa käytetyistä erilaisista valintakriteereistä, ei oteta huomioon.
(28)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi asiaan liittyvä osapuoli väitti, että ottaessaan otoksen valinnassa huomioon eri segmentit komissio rikkoi perusasetuksen 4 artiklan 1 kohtaa, jossa säädetään, että analyysi olisi tehtävä unionin tuotannonalasta kokonaisuutena, eikä tietyistä ryhmistä tai yritystyypeistä.
(29)
Väitettä siitä, että otoksen jakaminen olisi perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan rikkomus, ei voida hyväksyä. Kuten 23 kappaleesta voidaan päätellä, valittu otos edusti koko unionin tuotannonalaa, eikä vain pientä yritysryhmää, kuten kyseessä oleva osapuoli väittää. Lisäksi perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdassa erityisesti sallitaan otoksen valinta vahingon määrittämistä varten. Näin ollen väite ei ollut perusteltu, ja se hylättiin.
(30)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama asiaan liittyvä osapuoli kyseenalaisti sen, että maantieteellinen jakauma oli otettu otosta valittaessa huomioon, ja väitti, että unioni muodostaa yhtenäismarkkinat ja että perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan nojalla otos voidaan valita ainoastaan suurimman edustavan määrän perusteella.
(31)
Mitä tulee maantieteellistä jakaumaa koskevan kriteerin käyttöön, todetaan, että tuotannonala on pirstaloitunut, minkä vuoksi tuottajien maantieteellistä jakaumaa jäsenvaltioissa käytetään valittujen yritysten edustavuuden arvioimiseksi, jotta otos kuvastaisi eri tilanteita, joita unionissa voi esiintyä. Otos kattaa jäsenvaltiot, joissa tuotetaan noin 90 prosenttia unionin tuotannosta; puolalaisen yrityksen vetäytymisen jälkeen määrä on noin 80 prosenttia eli edelleen korkea. Näin ollen komission käyttämillä menetelmillä on varmistettu, että otos edusti unionin tuotantoa kokonaisuutena ja että se on perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukainen. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(32)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli väitti, että unionin tuottajiin on valittu vain pieniä ja keskisuuria yrityksiä, joiden kustannusten ja hintojen väitettiin olevan suuremmat kuin kiinalaisten yritysten, jotka olivat kooltaan suurempia.
(33)
Väitteen tueksi ei esitetty todisteita. Todetaan, että otokseen kuuluu yrityksiä kaikilta segmenteiltä. Lisäksi kustannuksiin voivat vaikuttaa muutkin tekijät kuin yrityksen koko, esimerkiksi raaka-ainekustannukset, arvon alentuminen ja kapasiteetin käyttö.
4. Osapuolten oikeudet
4.1 Valituksen tekijöiden ja valitusta tukevien yritysten nimen luottamuksellisuus
(34)
Yksi asiaan liittyvä osapuoli väitti, että osapuolet eivät voineet täysin käyttää puolustautumisoikeuksiaan, koska valituksen tekijän henkilöllisyys ei ollut tiedossa. Lisäksi väitettiin, että koska eräät tuottajat eivät olleet pyytäneet nimensä pitämistä luottamuksellisena, luottamuksellisuutta koskeva pyyntö ei ollut perusteltu.
(35)
Yksi osapuoli toisti väitteensä, jonka mukaan luottamuksellisuuden sallimisella suurimmalle osalle valituksen tehneitä yrityksiä ja valituksen tukijoita ei ollut perusteita. Erityisesti väitettiin, ettei luottamuksellisuutta koskevien pyyntöjen tueksi oltu asiaan liittyvien osapuolten tarkastuksille avoinna olevissa tiedostoissa toimitettu minkäänlaisia todisteita. Lisäksi väitettiin, että otokseen valittujen yritysten nimen puuttuminen esti muita asiaan liittyviä osapuolia esittämästä huomautuksia niiden mikroindikaattoreita koskevan arvioinnin oikeellisuudesta.
(36)
Vastauksena lopullisten päätelmien ilmoittamiseen sama osapuoli kyseenalaisti sen, olivatko kaikki otokseen valitut etuyhteydessä olevat tuottajat toimittaneet vastauksen kyselyyn.
(37)
Muistutetaan, että perusasetuksen 19 artikla sallii luottamuksellisten tietojen suojaamisen olosuhteissa, joissa niiden luovuttamisesta olisi merkittävää etua kilpailijalle tai sillä olisi huomattavan epäsuotuisa vaikutus tiedon toimittaneeseen henkilöön tai siihen, jolta hän sai tiedon. Suuri enemmistö valituksen tekijöistä halusi henkilöllisyytensä säilyvän luottamuksellisena ja toimitti riittävät todisteet, joiden mukaan vastatoimet, muun muassa myyntimenetysten muodossa, olisivat hyvinkin mahdollisia, jos tuottajien nimet ilmoitettaisiin. Komissio hyväksyi näiden yritysten nimien luottamuksellisuutta koskevan pyynnön.
(38)
Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan eräät tuottajat eivät olleet pyytäneet nimelleen luottamuksellista kohtelua, todetaan, että tämä seikka ei vaikuta muiden yritysten oikeuteen pyytää luottamuksellista kohtelua, jos siihen osoitetaan riittävät perusteet. Tällaisten pyyntöjen arviointi suoritettiin tapauskohtaisesti. Sen vuoksi väite hylätään.
(39)
Mitä tulee siihen, olivatko kaikki otokseen kuuluneet unionin tuottajat toimittaneet vastauksen kyselyyn, todetaan periaatteen vuoksi, että vastauksen puuttuminen etuyhteydettömältä unionin tuottajalta ei sinällään välttämättä estä komissiota tekemästä luotettavia päätelmiä vahingosta edellyttäen, että saadut vastaukset voidaan todentaa. Tämä pätee erityisesti tapauksiin, joissa etuyhteydessä olevat yritykset ovat erillisiä yksiköitä, joilla on oma kirjanpito.
5. Tutkimuksen soveltamisala. Turkista peräisin olevan tuonnin huomioon ottaminen
(40)
Yksi vientiä harjoittavien tuottajien etuja edustava osapuoli katsoi, että tässä tutkimuksessa olisi pitänyt ottaa huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Turkista.
(41)
Turkista peräisin olevan tuonnin sisällyttämistä tutkimukseen ei vaadittu valituksessa, koska menettelyn vireillepanovaiheessa tämän maan osalta ei ollut näyttöä polkumyynnistä, vahingosta ja syy-yhteydestä, eikä Turkista peräisin olevaa tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittaminen näin ollen ollut perusteltua. Sen vuoksi väite, jonka mukaan Turkki olisi pitänyt sisällyttää tutkimukseen, hylätään.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
(42)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen yksi asiaan liittyvä osapuoli ilmoitti, että väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotosta annetussa asetuksessa olevissa tarkasteltavana olevan tuotteen CN-koodeissa oli muutoksia verrattuna tutkimuksen vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa oleviin koodeihin, ja tiedusteli syitä mainittuihin eroihin ja sitä, tarkoittivatko ne muutosta tuotteen rajauksessa.
(43)
Tässä yhteydessä korostetaan, että väliaikaisista toimenpiteistä annetun asetuksen ja vireillepanoilmoituksessa mainittujen CN-koodien väliset erot eivät tarkoita muutoksia tuotteen määritelmässä tai tutkimuksen soveltamisalassa. Muutokset eivät vaikuta soveltamisalaan kuuluviin laattatyyppeihin, vaan johtuvat pelkästään 1 päivänä tammikuuta 2011 voimaan tulleessa komission asetuksessa (EU) N:o 861/2010 (5) säädettyjen, yhdistettyyn nimikkeistöön tehtyjen yleisten muutosten huomioon ottamisesta.
(44)
Yksi asiaan liittyvä osapuoli pyysi, että tietyt keraamiset mosaiikit jätetään tuotteen rajauksen ulkopuolelle. Osapuoli väitti, että tarkasteltavana olevan tuotteen kyseessä oleva tuoteluokka menettäisi kilpailukykyään muihin tuotteisiin nähden, joihin se on korvattavissa, jos toimenpiteet otetaan käyttöön, ja että polkumyyntiä ei missään tapauksessa esiinny kyseisellä segmentillä.
(45)
Tämän väitteen osalta tutkimuksessa kävi ilmi, että keraamisilla mosaiikeilla ja muilla keraamisilla laattatyypeillä on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet, joten tuotteen rajauksen tarkistaminen ei ollut perusteltua. Mitä tulee polkumyynnin puuttumiseen tältä segmentiltä, asiasta ei esitetty mitään näyttöä, ja polkumyynti- ja vahinkoanalyysin on kuvattava koko tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevaa tilannetta. Näin ollen väite hylätään.
(46)
Edellä sanottu huomioon ottaen ja koska muita huomautuksia tarkasteltavana olevasta tuotteesta ja samankaltaisesta tuotteesta ei ole, väliaikaisista toimenpiteistä annetun asetuksen johdanto-osan 25-32 kappale vahvistetaan.
C. POLKUMYYNTI
1. Markkinatalouskohtelu
(47)
Koska muita markkinatalouskohtelua koskevia huomautuksia tai tuloksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 33-40 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
2. Yksilöllinen kohtelu
(48)
Yksilöllisen kohtelun myöntämistä yksittäisille yritykselle tai sen epäämistä koskevaan päätökseen ei saatu yhtään huomautusta.
(49)
Kaksi tuojaa kyseenalaisti kuitenkin komission tekemän yksilöllistä kohtelua koskevan analyysin yleisen pätevyyden ja väitti, että unioni jakaa vuosittain tukia rakennerahastojärjestelmän kautta.
(50)
Tältä osin todetaan, että perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa vahvistetaan yksilöllisen kohtelun saamista koskevat edellytykset. Väitetyn tukemisen olemassaolo unionissa on tämän tarkastelun osalta merkityksetön. Näin ollen väite hylättiin, ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 41-44 kappaleessa esitetyt päätelmät pidetään voimassa.
3. Yksilöllinen tarkastelu
(51)
Kahdeksan yhteistyössä toimivaa vientiä harjoittavaa tuottajaa toimitti yksilöllistä tarkastelua koskevat pyynnöt perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Yksilöllinen tarkastelu päätettiin suorittaa yhdelle vientiä harjoittavalla tuottajalle, Kito Group -yritykselle, koska se ei aiheuttanut kohtuutonta rasitetta. Kyseisen ryhmän viennin määrä oli suurin niistä kahdeksasta tuottajasta, jotka pyysivät yksilöllistä tarkastelua.
(52)
Kyseinen ryhmä pyysi yksilöllistä kohtelua. Pyyntö tutkittiin ja ehdotettiin alustavasti, että Kito Groupille myönnetään yksilöllinen kohtelu, koska ei voitu todeta syytä siihen, miksi sitä ei voisi myöntää.
(53)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä väitti, ettei yksilöllistä tarkastelua perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan nojalla voitaisi sallia rajatulle määrälle pyyntöjä silloin, kun pyyntöjä on saatu paljon. Valituksen tekijä väitti, että useat aikaisemmat polkumyyntitutkimukset tukivat tätä tulkintaa. Tältä osin todetaan, että perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaan yksilöllistä tarkastelua koskevista pyynnöistä päätetään sen mukaan hankaloittaako se tehtävää kohtuuttomasti ja estäisikö se tutkimuksen loppuun saattamisen hyvissä ajoin. Käsillä olevassa tutkimuksessa ja kuten 51 kappaleessa todetaan, yhden yksilöllistä tarkastelua koskevan pyynnön tutkimista kahdeksasta ei pidetty kohtuuttoman hankalana. Mitä tulee aikaisempiin tutkimuksiin, joissa yksilöllistä tarkastelua koskevia pyyntöjä käsiteltiin, todetaan, että tällaisten pyyntöjen aiheuttamaa hankaluutta ja yksilöllisen tarkastelun vaikutusta tutkimuksen loppuun saattamiseen tarvittavaan aikaan arvioidaan tapauskohtaisesti. Näin ollen valituksen tekijän väitteet hylätään.
(54)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen saatiin tietoa ja näyttöä siitä, että Kito Group on voinut jättää ilmoittamatta joitakin etuyhteydessä olevia ryhmään kuuluvia yrityksiä ja että näin ollen ryhmää koskevat tulokset olisivat mahdollisesti epätäydelliset. Ryhmälle annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa aiheesta ja sille ilmoitettiin, että perusasetuksen 18 artiklan soveltamista harkitaan. Kito Group vahvisti vastauksessaan, että se ei ollut ilmoittanut polkumyyntikyselyyn antamassaan vastauksessa kahta etuyhteydessä olevaa yritystä, mutta että kyse oli pelkästä huolimattomuudesta, jolla ei ollut merkitystä, sillä kyseiset yritykset eivät olleet osallisena tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannossa ja/tai kaupan pitämisessä, eikä niillä pitäisi olla tulosten kannalta merkitystä. Ryhmän toimintaa ei kuitenkaan voitu arvioida ja todentaa asianmukaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen osalta, koska näiden kahden yrityksen olemassaoloa ei ollut ilmoitettu. Näin ollen päätellään, että ryhmä ei toimittanut tarvittavia tietoja asianmukaisiin määräaikoihin mennessä, minkä vuoksi yritystä koskevat tulokset selvitetään saatavilla olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.
4. Normaaliarvo
4.1 Vertailumaan valinta
(55)
Kaksi tuojaa esitti huomautuksensa Amerikan yhdysvaltojen, jäljempänä ’Yhdysvallat’, valitsemisesta vertailumaaksi ja väitti, että Yhdysvallat ei ole vertailumaaksi soveltuva, koska sen oma tuotanto on pientä eikä se ole maailmanmarkkinoilla kilpailukykyinen. Ne väittivät edelleen, että Yhdysvallat valittiin epäasianmukaisella tavalla ja että vaihtoehtoisten vertailumaiden puute johtui unionin tuottajien järjestön painostuksesta, joka kohdistui muista mahdollisista vertailumaista tuleviin tuottajiin ja jonka tarkoituksena oli heikentää niiden mahdollista yhteistyötä. Kaksi tuojaa väitti, että komissio ei ottanut useilta mahdollisilta yhteistyössä toimivilta mailta saatuja tietoja, eikä kolmansien maiden kansallisilta tai monikansallisilta tuottajajärjestöiltä julkisesti saatavilla olevia tietoja huomioon.
(56)
Mitä tulee viimeksi mainittuun väitteeseen, muistutetaan, että yrityskohtaisia tietoja tarvitaan polkumyyntitason tutkimiseen. Tästä syystä väite hylättiin.
(57)
Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan unionin tuottajajärjestöt ovat harjoittaneet epäasianmukaista painostusta estääkseen yhteistyötä, todetaan, että mitään näyttöä asiasta ei ole. Siksi huomautuksia ei voitu ottaa huomioon.
(58)
Kyseiset tuojat väittivät edelleen, että keraamisten laattojen vuosittainen tuotantomäärä Yhdysvalloissa oli noin 60 milj. m2 vuotta kohti, eikä 600 milj. m2, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 51 kappaleessa mainitaan. Asia tarkistettiin ja todettiin, että tieto on oikea.
(59)
Mitä tulee Yhdysvaltojen soveltuvuuteen vertailumaaksi sen huomattavasti alhaisemman tuotantotason vuoksi, korostetaan, että Yhdysvaltojen markkinat ovat huomattavan kilpailukykyiset: Yhdysvalloissa on useita paikallisia tuotantoyrityksiä, joiden tuontimäärät ovat suuret. Lisäksi, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 52 kappaleessa todetaan, tullien ulkopuolisista esteistä, jotka haittaisivat merkittävästi kilpailua markkinoilla, ei ole näyttöä. Näin ollen yleistä päätelmää, jonka mukaan Yhdysvallat on asianmukainen vertailumaa alhaisemmasta tuotantomäärästä huolimatta, ei muuteta.
(60)
Kaksi tuojaa väitti, että Yhdysvalloissa tuotettujen laattojen yksikkökohtaiset myyntihinnat olivat Yhdysvaltojen kotimarkkinoilla paljon unionin markkinoilla sovellettuja hintoja korkeammat ja että niiden vertailu vientihintoihin osoittaa, että polkumyyntikäytäntöjä harjoitetaan. Todettiin, että väite ei ole tämän tutkimuksen kannalta merkityksellinen, sillä kaikki tällaiset väitteet, edellyttäen, että niistä olisi alustavaa näyttöä, voitaisiin tutkia perusteellisesti vain Yhdysvaltoja koskevan erillisen polkumyyntimenettelyn yhteydessä. Sitä ei sen vuoksi otettu huomioon.
(61)
Kyseiset tuojat väittivät myös, että Yhdysvaltojen yhteistyössä toimiva tuottaja on unionin tuottajien omistuksessa tai sidoksissa unionin tuottajiin ja että näin ollen tutkimus oli virheellinen, koska saadut tiedot eivät olleet puolueettomia.
(62)
Muistutetaan, että Yhdysvaltojen yhteistyössä toimivan tuottajan toimittamat tiedot on tarkastettu paikan päällä. Sen vuoksi tätä väitettä ei pidetty merkityksellisenä, ja se hylättiin.
(63)
Kyseiset tuojat väittivät myös, että Yhdysvaltojen vientimäärät olivat pienet. Tätä väitettä pidettiin vertailumaan valinnan kannalta merkityksettömänä, sillä vertailumaan tietoja käytetään normaaliarvon, ei vientihintojen määrittämiseen. Sitä ei sen vuoksi otettu huomioon.
(64)
Samat tuojat väittivät lopuksi, että yhteistyössä toimineen vertailutuottajan henkilöllisyyden ja tuloksen määrän, arvon ja laadun pitäminen luottamuksellisena ei ollut perusteltua. Muistutetaan, että yhteistyössä toiminut tuottaja oli pyytänyt luottamuksellisuutta kaupallisten vastatoimien pelosta, ja pyyntö todettiin perustelluksi. Ei voida myöskään sulkea pois sitä mahdollisuutta, että minkä tahansa tuojan pyytämän tiedon ilmoittaminen, vaikka vain suuruusluokkana, voisi johtaa vertailumaan tuottajan tunnistamiseen. Sen vuoksi tuojien väite hylättiin.
(65)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen edellä mainitut kaksi tuojaa toistivat useita edellä mainittuja väitteitä, mutta eivät kuitenkaan toimittaneet uutta perusteltua näyttöä. Näin ollen heidän väitteensä ovat edelleen hylättyinä.
(66)
Kyseiset kaksi tuojaa väittivät myös, että yhteistyössä toimineen tuottajan väitetään olevan unionin tuottajan määräysvallassa ja että näin ollen kyseisen yhdysvaltalaisen yrityksen valinta soveltuvaksi vertailumaan tuottajaksi on virheellinen. Ne väittivät erityisesti, että kyseinen yhdysvaltalainen yritys ei ole taloudellisesti riippumaton, eikä voi siksi toimia polkumyynnin vertailukohteena. Perusteena väitteelleen tuojat lainaavat perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan kolmatta ja neljättä kohtaa. Vastauksena väitteeseen todetaan ensiksi, että kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 23 kappaleessa ja jäljempänä olevassa 69 kappaleessa mainitaan, yhteistyössä toimiva yhdysvaltalainen tuottaja on pyytänyt nimelleen luottamuksellista käsittelyä, ja pyyntö on hyväksytty. Näissä olosuhteissa yhteyttä Yhdysvaltojen yrityksen ja unionin tuottajan välillä ei voida vahvistaa eikä kieltää. Todetaan kuitenkin, että perusasetuksen edellä mainituissa säännöksissä säädetään siitä, miten tarkasteltavana olevan yrityksen myyntihintoja olisi käsiteltävä silloin, kun myynti tapahtuu etuyhteydessä olevalle osapuolelle. Kyseisissä säännöksissä ei käsitellä vertailumaan tuottajan ja unionin tuottajan välillä mahdollisesti olevaa yhteyttä. Näin ollen väite hylätään.
(67)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen tuojien järjestö esitti useita väitteitä. Se väitti ensiksikin, että yhdysvaltalaisten tuottajien väitetyt alhaiset myyntimäärät kotimarkkinoille verrattuna kiinalaisten viejien unioniin suuntautuvan viennin määriin teki Yhdysvaltojen markkinoista vertailumarkkinoiksi soveltumattomat. Tutkittaessa tältä osin mahdollisia vertailumaita muun muassa niiden kilpailutaso on yksi tutkittavista seikoista. Sama taso kotimaan tuotannonalan kotimarkkinamyynnin ja tarkasteltavana olevan maan tuonnin kanssa ei ole edellytys sille, että maa katsotaan soveltuvaksi vertailumaaksi. Näiden väitteiden osalta ja 59 kappaleessa todetun mukaisesti Yhdysvaltojen markkinat todettiin riittävän kilpailukykyisiksi, jotta sitä voidaan tässä tutkimuksessa pitää vertailumaaksi soveltuvana valintana. Näin ollen väite hylätään.
(68)
Tuojien järjestö väitti myös, ettei se, että tuonti Yhdysvaltojen markkinoille on huomattavaa, ole sen mielestä merkityksellistä Yhdysvaltojen valinnalle vertailumaaksi. Tämän väitteen osalta todetaan, että tuonnin taso on tärkeä tekijä valittaessa sopivaa vertailumaata. Kotimainen tuotanto yhdessä tuonnin suuren määrän kanssa edistää kilpailuun perustuvia markkinoita, kuten edellä johdanto-osan 59 artiklassa todetaan. Näin ollen väite hylätään.
(69)
Tuojien järjestö kysyi lisäksi, mitä näyttöä yhteistyössä toimiva vertailumaan tuottaja oli toimittanut todistaakseen 64 kappaleessa mainitusta kaupallisten vastatoimien riskistä. Yhdysvaltalainen yritys korosti tältä osin, että kyseinen yhdysvaltalainen yritys kilpaili samoista asiakkaista useiden Yhdysvaltojen markkinoille keraamisia laattoja tuovien kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien kanssa. Näin ollen yhdysvaltalainen yritys totesi, että se pelkää kaupallisia vastatoimia, jos sen henkilöllisyys paljastetaan. Vastatoimia koskevan riskin todistamista koskevan näytön osalta todetaan uskottavaksi mahdollinen riski, joka johtuu siitä tosiseikasta, että yhdysvaltalainen yritys ja Yhdysvaltojen markkinoilla toimiva kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja kilpailevat samoista asiakkaista. Näin ollen yrityksen nimen luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö hyväksyttiin.
(70)
Tuojien järjestö väitti myös, että koska Yhdysvalloissa tuotetun keraamisen laatan myyntihintojen keskimääräinen kotimarkkinahinta Yhdysvalloissa oli väitetysti useita kertoja korkeampi kuin unioniin Kiinasta tuodun keraamisen laatan hinta, yhdysvaltalainen tuote ei ollut Kiinasta tuotuun tuotteeseen verrattuna ”samankaltainen tuote”. Sitä, että edellä tarkoitetut kaksi hintaa eroavat toisistaan, ei voida pitää perusteena sille, että yhdysvaltalainen tuote ei ole samankaltainen tuote kuin tarkasteltavana oleva tuote. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 32 kappaleen mukaisesti todettiin että tarkasteltavana olevalla tuotteella ja muun muassa Yhdysvaltojen kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä tuotteella on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja peruskäyttötarkoitukset. Näin ollen niitä pidetään perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina. Sen vuoksi järjestön väite hylätään.
(71)
Tuojien järjestö kysyi lopuksi, miksi unionia ei pidetty sopivana vertailumaana tilanteessa, jossa muut kolmansien maiden tuottajat, Yhdysvaltoja lukuun ottamatta, eivät toimineet yhteistyössä. Koska Yhdysvallat todettiin soveltuvaksi vertailumaaksi, kuten 59 kappaleessa todetaan, muita soveltuvia markkinoita ei ollut tarpeen tutkia. Näin ollen järjestön väite hylätään.
(72)
Koska muita huomautuksia ei ole, vahvistetaan, että Yhdysvallat oli soveltuva ja kohtuullinen valinta vertailumaaksi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 45-54 kappale vahvistetaan.
4.2 Normaaliarvon määrittäminen
(73)
Kaksi tuojaa väitti, että ilman Yhdysvaltojen tuottajien määrää koskevia tulostietoja asiaan liittyvät osapuolet eivät voisi todentaa oliko Yhdysvaltojen tuottajan tuotantokustannuksissa merkittäviä mittakaavasta johtuvia eroja verrattuna otokseen kuuluviin kiinalaisiin tuottajiin, joilla keraamisten laattojen vuosituotanto oli yli 10 milj. m2. Kyseiset tuojat väittivät lisäksi, että vertailutuottajan ja kiinalaisten tuottajien tuotantomäärät eivät ole vertailukelpoisia, koska vertailutuottajan tai vertailumaan tuotantomäärät ovat alhaisemmat. Muistutetaan, että yhteistyössä toimineen vertailutuottajan tuotantomäärä on luottamuksellinen, eikä sitä voida sen vuoksi paljastaa. Lisäksi muistutetaan, että kiinalainen tuotannonala on hyvin pirstaloitunut ja koostuu pääosin pienistä ja keskisuurista yrityksistä. Sen vuoksi edellä esitetyt väitteet todettiin perusteettomiksi.
(74)
Kyseiset tuojat korostivat, että koska perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa edellytetään, että normaaliarvo määritetään ”muiden myyjien tai tuottajien hintojen perusteella”, normaaliarvon määrittäminen yhden ainoan yrityksen tietojen perusteella on väärin.
(75)
Todetaan, että tämä menettely koskee tuontia maasta, joka ei ole markkinatalousmaa ja jossa normaaliarvo on määritettävä perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti. Tästä syystä väite hylättiin.
(76)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen yksi tuojien järjestö totesi, että se katsoi, että vertailumaan normaaliarvoa ei voida perustaa yhden ainoan yrityksen tietoihin. Tämä väite kuitenkin hylätään 75 kappaleessa mainituista syistä.
(77)
Kyseiset tuojat väittivät lopuksi, että vertailutuottajan tuote ei ollut edustava, koska se palveli yksinomaan korkeasti hinnoiteltua segmenttiä. Koska vertailutuottajan henkilöllisyyden luottamuksellisuutta koskeva pyyntö oli hyväksytty, tätä väitettä ei vahvistettu eikä hylätty. Joka tapauksessa vaikka väite olisi oikea, laskennalliseen normaaliarvoon tehtiin perustelluissa tapauksissa oikaisuja, jotta kaikki laattatyypit, jälleenmyyntibrändit mukaan lukien, otettaisiin huomioon, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 61 kappaleessa selitetään. Sen vuoksi väite todettiin perusteettomaksi ja hylättiin.
4.3 Vientihinta
(78)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komissio oli luokitellut tiettyjen keraamisten laattatyyppien myynnin unioniin tarkasteluajankohtana väärin ja että yrityksen polkumyyntimarginaalia olisi korjattava vastaavasti. Yrityksen tiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikana todettiin, että yritys oli luokitellut tietyt keraamiset laatat väärin ja yritystä informoitiin tästä. Kyseiset laatat luokiteltiin sen jälkeen oikein, jotta saadaan tarkat polkumyyntilaskelmat. Näin ollen yrityksen väite hylätään.
(79)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen sama vientiä harjoittava tuottaja väitti, että tietyt unioniin tarkasteluajanjaksolla suuntautuneet vientitoimet olisi jätetty huomioimatta yrityksen polkumyyntimarginaalia laskettaessa. Todettiin, että kyseiset liiketoimet oli jätetty huomioimatta, sillä laskun päivämäärät osuivat tutkimusajanjakson jälkeiselle ajalle. Näin ollen yrityksen väite hylätään.
(80)
Koska vientihintoja koskevia huomautuksia ei ole, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 59 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.4 Vertailu
(81)
Huomautuksia esitettiin normaaliarvon ja vientihinnan välisestä vertailusta.
(82)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sen CIF-arvon laskennassa olisi otettava huomioon se tosiseikka, että vientimyynti tapahtui etuyhteydettömien kauppiaiden välityksellä. Väite todettiin perustelluksi ja kyseisen viejän CIF-arvot laskettiin uudelleen. Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä väitti, että kyseistä vientihintojen uudelleenlaskentaa ei olisi pitänyt tehdä, koska kyseisten etuyhteydettömien kauppiaiden toimittamat tiedot eivät olleet luotettavia, koska väitetysti vain jotkin kauppiaista, joiden välityksellä vientiä harjoittavat tuottajat myivät tuotteitaan, olivat toimittaneet tietoja. Tältä osin todettiin, että kaikki etuyhteydettömät kauppiaat, joiden välityksellä vientiä harjoittava tuottaja oli harjoittanut myyntiä, olivat toimittaneet hintatiedot. Näin ollen väite hylätään.
(83)
Toinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että vakuutusmaksua ei ollut otettu oikealla tavalla huomioon CIF-arvoa laskettaessa. Väite todettiin perustelluksi ja kyseisen viejän CIF-arvot korjattiin.
(84)
Yksi vientiä harjoittava yritysryhmä väitti, että niiden CIF-arvoihin sisällytetyt vakuutuskustannukset oli laskettu väärin. Väite todettiin perustelluksi ja kyseisen viejän CIF-arvot laskettiin uudelleen. Lisäksi todettiin, että yhden ryhmään kuuluvan yrityksen käsittelykustannuksia ei ollut otettu huomioon vapaasti tehtaalla -arvoa määritettäessä. Tämä korjattiin myös.
(85)
Kaksi tuojaa väitti, että vientihintojen laskennassa olisi pitänyt ottaa huomioon Yhdysvaltain dollarin valuuttakurssissa tutkimusajanjaksona tapahtunut kehitys. Tältä osin huomautetaan kuitenkin, että komission vakiokäytännön mukaisesti tutkimusajanjakson valuutanvaihdossa käytetään kuukausittaisia valuuttakursseja. Näin ollen valuuttakurssien kehitys tutkimusajanjaksona on otettu huomioon.
(86)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että koska normaaliarvo perustui vertailumaan yhden tuottajan tuotantoon ja tarkkoja tietoja ei voitu luottamuksellisuutta koskevista syistä paljastaa, oli välttämätöntä varmistaa, että polkumyyntilaskelmia varten oli tehty tarvittavat oikaisut tuotteiden vertailukelpoisuuden varmistamiseksi. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 61 kappaleessa todetaan, tarvittaessa tehtiin oikaisuja, jotta varmistetaan normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolinen vertailu.
(87)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen kaksi tuojaa väitti, että yhteistyössä toimiva yhdysvaltalainen tuottaja toimii yksinomaan korkeasti hinnoitellulla keraamisten laattojen sektorilla, kun taas kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat toimivat alhaisesti hinnoitellulla segmentillä. Kyseiset tuojat väittivät normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolisen vertailun osalta, ettei niille oltu ilmoitettu perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisia tarvittavia oikaisuja. Tältä osin todetaan, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 61 kappaleessa selitetään oikaisut, jotka tehtiin tasapuolisen vertailun varmistamiseksi.
4.5 Polkumyyntimarginaalit yhteistyössä toimiville otokseen kuuluville viejille
(88)
Lopulliset polkumyyntimarginaalit yhteistyössä toimiville otokseen kuuluville tuottajille, kaikki edellä olevat huomautukset huomioon ottaen, ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla, tullaamattomana, ovat seuraavat:
Yrityksen/ryhmän nimi
Lopullinen polkumyyntimarginaali
Shandong Yadi Co. Ltd.
36,5 %
Xinruncheng Group
29,3 %
Wonderful Group
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd
67,7 %
4.6 Polkumyyntimarginaalit kaikkien muiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta
(89)
Seurauksena 88 kappaleessa mainituista muutoksista polkumyyntimarginaalin laskennassa, otoksen painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali, joka perustuu edellä olevan neljän otokseen kuuluneen yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaaleihin, on 30,6 prosenttia. Tässä yhteydessä todetaan, että Heyuan Becarray Co. Ltd -yrityksen osalta, jolle ei ollut myönnetty markkinatalouskohtelua, eikä yksilöllistä kohtelua, polkumyyntimarginaali laskettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 88 kappaleessa kuvatulla tavalla. Perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan ensimmäisen lauseen mukaisesti tätä polkumyyntimarginaalia käytettiin laskettaessa otokseen kuuluvien osapuolien polkumyyntimarginaalin painotettua keskiarvoa, jota sovelletaan niihin yhteistyössä toimineisiin viejiin, joita ei valittu otokseen. Lisäksi koska Heyean Becarry Co. Ltd -yritykselle ei ollut myönnetty markkinatalouskohtelua ja koska todettiin, että valtio puuttui merkittävällä tavalla sen vientimyyntiä koskeviin päätöksiin, Heyean Becarry Co. Ltd -yrityksestä tulevaan tuontiin olisi sovellettava samaa tullia, jota sovelletaan otokseen kuulumattomista yhteistyössä toimivista viejistä tulevaan tuontiin.
(90)
Mitä tulee Heyuan Becarry Co. Ltd -yrityksen, joka on edellä todetun mukaisesti otokseen kuuluva yhteistyössä toimiva vientiä harjoittava tuottaja, jolle ei ole myönnetty väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 65 kappaleessa tarkoitettua yksilöllistä kohtelua, polkumyyntimarginaalin laskentamenetelmään, mainitussa kappaleessa olisi johdanto-osan 64 kappaleen sijasta viitattava johdanto-osan 62 kappaleeseen.
4.7 Polkumyyntimarginaali yritykselle, joka pyysi yksilöllistä tarkastelua
(91)
Edellä 51-54 kappaleessa mainittuun yritykseen, jolle tehtiin yksilöllinen tarkastelu perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti, sovelletaan koko maata koskevaa polkumyyntimarginaalia.
4.8 Polkumyyntimarginaalit kaikille muille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka eivät toimineet yhteistyössä
(92)
Koska polkumyyntimarginaalien laskentaa koskevia huomautuksia ei ole tehty kaikkien muiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 66-67 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
(93)
Ottaen huomioon 81-85 kappaleessa mainitut huomautukset, koko maata koskeva polkumyyntimarginaali vahvistetaan 69,7 prosentiksi.
4.9 Yhteistyössä toimivien viejien luetteloa koskevat huomautukset
(94)
Saatiin useita huomautuksia, joissa väitettiin, että niistä vientiä harjoittavista yrityksistä, jotka väliaikaista tullia koskevan asetuksen nojalla kuuluivat polkumyyntitullin painotetun keskiarvon soveltamisalaan ja jotka oli otettu mainitun asetuksen liitteeseen, 13 oli vain kauppiaita eikä tuottajia eikä niitä näin ollen olisi pitänyt ottaa liitteeseen.
(95)
Väitteet todettiin tarkastelun jälkeen perustelluiksi viiden yrityksen osalta. Kyseisille yrityksille ilmoitettiin aikeesta poistaa ne asiaa koskevasta liitteestä, ja niille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa. Kolme yritystä ei esittänyt huomautuksia, mutta kaksi esitti asiaa koskevat huomautukset. Edellä tarkoitetut huomautukset eivät sisältäneet riittävää näyttöä siitä, että kyseiset yritykset olisivat tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä harjoittavia tuottajia ja huomautukset hylättiin. Kyseiset viisi yritystä poistettiin niiden yritysten luettelosta, joihin sovelletaan lopullista painotettua keskimääräistä tullia.
4.10 Tutkimusajanjakson jälkeiset tapahtumat
(96)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen kahdesta yhteistyössä toimineesta vientiä harjoittavasta tuottajasta koostuvan ryhmän keskinäisen suhteen on väitetty vaikeutuneen niiden omistusrakenteessa tapahtuneiden muutosten vuoksi. Tämän johdosta toinen yrityksistä pyysi, että siihen sovellettaisiin toisesta yrityksestä riippumatonta yksilöllistä tullia.
(97)
Toimitetun tiedon perusteella vaikuttaa siltä, että kyseisten yritysten väliset yhteydet vaikeutuivat tutkimusajanjakson jälkeen. Yritysrakenteen väitetyn jakautumisen vaikutusta sekä toisen yrityksen yksilöllisen tullin vahvistamista koskevaa pyyntöä olisi tarkasteltava yksityiskohtaisesti. Jos jompikumpi kyseisistä yrityksistä pyytää väitetyn jakautumisen jälkeen tilanteensa tarkastelua, asiaa voidaan aikanaan tarkastella perusasetuksen mukaisesti. Näissä olosuhteissa yrityksen pyyntö vahvistaa yksilöllinen tulli tässä tutkimuksessa hylätään.
(98)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä väitti, että toiseen 97 kappaleessa tarkoitetuista etuyhteydessä olevista vientiä harjoittavista tuottajista olisi sovellettava erillistä tullia, joka laskettaisiin sillä perusteella, että se harjoitti polkumyyntiä korkeammalla tasolla kuin toinen vientiä harjoittava tuottaja. Tältä osin todetaan, että jos etuyhteydessä tutkimusajanjakson aikana oleville vientiä harjoittaville tuottajille ei lasketa yhtä painotettua keskimääräistä polkumyyntimarginaalia ja tullia, tämä jättäisi sille vientiä harjoittavalle tuottajalle, johon sovelletaan korkeampaa tullia, mahdollisuuden kiertää tulleja. Edellä tarkoitetut vientiä harjoittavat tuottajat todettiin tässä tutkimuksessa tämän tutkimusajanjakson aikana etuyhteydessä oleviksi, joten toiselle niistä ei ole perusteltua myöntää erillistä tullia. Kuten 97 kappaleessa todetaan, jos jompikumpi kyseisistä yrityksistä pyytäisi tilanteensa tarkastelua väitetyn jakautumisen jälkeen asiaa voidaan tarkastella perusasetuksen mukaisesti. Näissä olosuhteissa yrityksen väite hylätään.
D. VAHINKO
1. Unionin tuotanto ja unionin tuotannonala
(99)
Koska unionin tuotantoa ja unionin tuotannonalaa koskevia huomautuksia ei ole esitetty, eikä uusia havaintoja ole saatu, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 68-70 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
1.1 Unionin kulutus
(100)
Koska unionin kulutusta koskevia huomautuksia ei ole esitetty, eikä uusia havaintoja ole saatu, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 71-72 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
2. Tuonti Kiinasta
(101)
Yksi asiaan liittyvä osapuoli kyseenalaisti tuontia koskevan analyysin ja väitti, että sekä valituksesta että väliaikaista tullia koskevasta asetuksesta puuttui tuontia koskevia tietoja ja että m2-mittauksella tarkoitetaan alaa, ei määrää.
(102)
Toinen asiaan liittyvä osapuoli väitti, että Kiinasta peräisin olevan tuonnin hintaa ja määrää koskeva kehitys oli osoitus ainoastaan tavanomaisesta kaupan vaihtelusta, eikä kiinalaistan viejien polkumyynnistä.
(103)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli kyseenalaisti Eurostatin tilastojen luotettavuuden ja väitti, että nykyiset kiinalaiset tuontihinnat ovat korkeampia ja sen vuoksi vertailukelpoisia muista kolmansista maista peräisin olevien tuontihintojen kanssa. Lisäksi väitettiin, että tällä olisi vaikutusta todettuihin polkumyyntimarginaaleihin.
(104)
Toinen asiaan liittyvä osapuoli väitti, että niiden omat Eurostatin tilastoja koskevat analyysit markkinaosuudesta ja tuontihinnasta erosivat hieman väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa annetuista tiedoista ja että niitä olisi muutettava vastaavasti.
(105)
Toinen asiaan liittyvä osapuoli väitti, että komissio ei ollut ottanut huomioon kiinalaisessa tuonnissa tutkimusajanjakson jälkeen vuonna 2010 tapahtunutta hintojen nousua.
(106)
Tuontimäärien määrittämisessä käytettävää mittayksikköä koskevan väitteen osalta todetaan, että perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan ilmaisulla ’määrä’ tarkoitetaan määrää eikä kuutiotilavuutta. Kummankin tuotteen osalta olisi käytettävä edustavinta mittayksikköä. Tarkasteltavana olevan tuotteen osalta maailmanmarkkinoilla toimivat operaattorit käyttävät johdonmukaisesti neliömetriä (m2). Neliömetrin on sen vuoksi katsottu soveltuvan parhaiten tähän tutkimukseen, ja väite hylättiin siltä osin.
(107)
Kiinasta peräisin olevan tuonnin hintojen ja määrän kehityksen osalta on totta, että vaihtelut ovat absoluuttisesti tarkasteltuina pieniä. Kiinasta peräisin oleva tuonti laski kolme prosenttia tarkastelujaksolla. Kiinasta peräisin olevan tuonnin määrää koskevissa päätelmissä oli kuitenkin otettava huomioon unionin markkinoilla tapahtunut yleinen kulutuksen lasku. Sillä tosiseikalla, että Kiinasta peräisin oleva tuonti laski tällä jaksolla ainoastaan kolme prosenttia, kun kokonaiskulutus laski 29 prosenttia, oli selvästi vaikutus kiinalaisten tuojien läsnäoloon unionin markkinoilla. Tuonnin pitäminen vakaana antoi kiinalaiselle tuonnille mahdollisuuden kasvattaa markkinaosuuttaan jaksolla, jona muut toimijat menettivät osuuksiaan.
(108)
Kiinalaisten hintojen kehityksen osalta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 73 kappaleessa mainitut keskimääräiset tuontihinnat perustuivat Eurostatin tilastoihin. Tietyille jäsenvaltioille on esitetty kysymyksiä keskimääräisten tuontihintojen tarkkuudesta, mutta mitään muutoksia virallisiin tilastoihin ei ole vahvistettu. Joka tapauksessa muistutetaan, että Eurostatin tietoja käytettiin ainoastaan yleisen suuntauksen vahvistamiseen ja että kiinalaista tuontia koskevien hintojen oikaiseminen ylöspäin ei muuttaisi kokonaiskuvaa korkeiden hinnan alittavuusmarginaalien aiheuttamasta vahingosta. Tässä yhteydessä todetaan, että vahinko- ja polkumyyntimarginaalin laskennassa ei käytetty Eurostatin tietoja. Marginaalien määrittämiseen käytettiin ainoastaan tarkastuskäynnin kohteena olevilta yrityksiltä saatuja todennettuja tietoja. Näin ollen tilastoissa mahdollisesti olevilla eroavuuksilla ei ole vaikutusta ilmoitettuihin marginaaleihin.
(109)
Väitettä, jonka mukaan komissio ei ottanut huomioon vuoden 2010 tietoja ei voida hyväksyä, koska tutkimusajanjaksoa koskeva luku sisälsi vuoden 2010 ensimmäistä vuosineljännestä koskevat tiedot. Vuoden 2010 toisen, kolmannen ja neljännen vuosineljänneksen osalta todetaan, että kyseiset luvut liittyvät tutkimusajanjakson jälkeiseen jaksoon, eikä niitä sen vuoksi oteta huomioon. Vaikka edellä tarkoitettuja jaksoja koskevat luvut otettaisiin huomioon, tuontitilastoista kävisi ilmi, että myös kolmansista maista peräisin olevan tuonnin hinnat nousivat, mikä osoittaisi, että kyse oli yleisestä suuntauksesta, ei kiinalaiseen tuontiin liittyvästä erillisestä ilmiöstä.
3. Hintojen alittavuus
(110)
Muistutetaan, että alustavassa vaiheessa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 kappaleen mukaisesti alittavuudella tarkoitetaan unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömille asiakkaille myymien tuotetyyppien painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin Kiinasta tulevan tuonnin ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin tuotelajeittain, jotka oli määritetty CIF-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti voimassa olevien tullien, tuonnin jälkeisten kustannusten ja kaupan tason huomioon ottamiseksi.
(111)
Yksi osapuoli väitti, että vientihinnan laskennasta osapuolille ilmoitetut laskelmat eivät vastaa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 kappaleessa annettua selitystä. Asiaa tarkastettaessa vahvistettiin, että mainitussa johdanto-osan kappaleessa oli tekstivirhe. Alustavassa vaiheessa unionin tuottajien etuyhteydettömille asiakkaille unionin markkinoilla myymiä vapaasti tehtaalla hintoja oikaistiin kaupan tason huomioon ottamiseksi, eikä keskimääräisen vientihinnan laskelmaan tehty mitään tuonnin jälkeisiin kustannuksiin liittyviä oikaisuja. Lopullisessa vaiheessa tarkasteltavana olevan maan vientiä harjoittavien viejien vapaasti unionin rajalla CIF-nettohinnat oikaistiin voimassa olevien tullien ja tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi (unionin satamissa perityt tuonti-, kuljetus- ja varastointikustannukset, jotka peritään ennen kuin tuojat myyvät tuotteet edelleen) yhteistyössä toimivien etuyhteydettömien tuojien antamien tietojen mukaisesti.
(112)
Toinen osapuoli väitti, että hinnat olisivat kiinalaisten viejien hintojen tasoa, jos jakelu- ja markkinointikustannukset otettaisiin huomioon ja niitä oikaistaisiin alaspäin. Nämä oikaisut oli kuitenkin otettu jo alustavissa laskelmissa huomioon; näin ollen väite hylättiin perusteettomana.
(113)
Tutkinnassa paljastunut hinnan alittavuus vaihteli 43,2 prosentin ja 55,7 prosentin välillä, mikä erosi hieman alustavista tuloksista (katso väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 77 kappale). Syynä muutokseen oli uuden CIF-arvon laskeminen 83-85 kappaleessa mainitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle sekä yksilöllisen CIF-vientihinnan laskeminen 51 kappaleessa mainitulle vientiä harjoittavalla Kito Group -tuottajalle.
4. Muista kolmansista maista kuin Kiinasta tuleva tuonti
(114)
Koska muista kolmansista maista kuin Kiinasta tulevan tuonnin osalta ei ole saatu huomautuksia tai havaintoja, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 78-80 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5. Unionin tuotannonalan tilanne
5.1 Makrotaloudelliset indikaattorit
5.1.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(115)
Koska tuotannosta, tuotantokapasiteetista ja kapasiteetin käytöstä ei ole saatu huomautuksia tai havaintoja, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 84-85 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.1.2 Myyntimäärät ja markkinaosuus
(116)
Koska myyntimääristä ja markkinaosuuksista ei ole saatu huomautuksia tai havaintoja, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 86-87 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.1.3 Työllisyys ja tuottavuus
(117)
Koska työllisyydestä ja tuottavuudesta ei ole saatu huomautuksia tai havaintoja, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 88 ja 89 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.1.4 Polkumyyntimarginaalin merkittävyys
(118)
Polkumyyntimarginaalit yksilöidään 88-93 kappaleessa. Vahvistetaan, että kaikki vahvistetut marginaalit ovat merkittävästi vähimmäistasoa korkeammat. Ottaen huomioon polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ja hinnat, vahvistetaan, että tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin vaikutusta ei voida pitää vähäisenä.
5.2 Mikrotaloudelliset indikaattorit
5.2.1 Varastot
(119)
Yksi osapuoli kyseenalaisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 93-95 kappaleessa annettujen tietojen oikeellisuuden. Osapuoli väitti, että varastojen arvo prosentteina koko tarkastelujakson tuotannosta oli huomattavasti alhaisempi kuin mitä kyseisen asetuksen taulukossa 10 luetellaan. Kyseiset laskelmat tarkastettiin ja todettiin, että ainoastaan vuotta 2009 ja tutkimusajanjaksoa koskevat prosentteina ilmaistut tiedot oli laskettu väärin ja että prosentteina ilmaistut varastoja koskevat luvut olivat todellakin kyseisinä ajanjaksoina hieman korkeammat kuin mitä aikaisemmin ilmoitettiin. Laskelman korjattu versio esitetään tämän asetuksen taulukossa 1.
(120)
Sama osapuoli väitti, että unionin tuotannonala oli pakotettu kasvattamaan varastojaan kuuteen tuotantokuukauteen kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 94 kappaleessa todetaan, mikä vastaisi pikemminkin 50 prosentin varastoprosenttia kokonaistuotannosta kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukossa 10 mainittua 59 prosenttia.
(121)
Tältä osin korostetaan, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 93 ja 94 kappaleessa tehdyt analyysit eivät olleet identtisiä, vaan täydentäviä. Ensimmäinen analyysi osoitti otokseen kuuluvien yritysten varastoprosentin neliömetreinä mitattuna verrattuna otokseen kuuluvien yritysten tuotantoon, joka ilmaistiin myös neliömetreinä (61 prosenttia tutkimusajanjaksona). Toinen otoksiin kuuluville yrityksille tehty analyysi osoitti tuotannon varastointiajan kuukausina suhteessa vuoden 12 kuukauteen (50 prosenttia tutkimusajanjaksona).
(122)
Jatkoanalyysin avulla voitiin arvioida tarkemmin tuotantovarastojen kuukausina ilmaistun varastointiajan kehittymistä. Tältä osin vuonna 2007 otokseen valitut tuottajat pitivät noin viiden kuukauden tuotantovarastoja (43 prosenttia), mutta polkumyynnillä harjoitetun tuonnin aiheuttamat paineet pakottivat ne kasvattamaan varastojaan yli seitsemään tuotantokuukauteen (vastaa 61:tä prosenttia vuosittaisesta kokonaistuotannosta) tutkimusajanjaksona. Taulukossa 1 esitetään varastomäärät myös kuukausimäärinä vuosituotannosta.
(123)
Taulukko 1
Varastot
2007
2008
2009
Tutkimusajanjakso
Varasto (tuhansia m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Indeksi (2007 = 100)
100
105
82
86
Varastot prosentteina tuotannosta
43 %
49 %
56 %
61 %
Indeksi (2007 = 100)
100
113
130
142
Varastointikuukausien lukumäärä verrattuna vuosituotantoon
5,2
5,9
6,7
7,4
Indeksi (2007 = 100)
100
113
130
142
Varastointikuukaudet prosentteina (perustana 12 kuukautta)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
Päätelmä, jonka mukaan varastojen kehityssuuntaus osoittaa aiheutunutta vahinkoa, vahvistetaan.
5.2.2 Myyntihinnat
(125)
Yksi asiaan liittyvä osapuoli, kuten 20 kappaleessa todetaan, kyseenalaisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 96-99 kappaleessa esitetyt tulokset, jotka koskivat unionin tuotannonalan myyntihintoja ja väitti, että komissio ei ottanut määrityksissään huomioon unionin yksikköhintaa soveltavia tuottajia Puolassa ja Tšekissä, eivätkä tulokset näin ollen olleet johdonmukaisia voimassa olevien julkisten tietojen kanssa.
(126)
Väitteen vuoksi suoritettiin simulaatio, joka sisälsi Puolassa, jonka tuotanto vastasi noin 10 prosenttia unionin kokonaistuotannosta, kirjattuja myyntihintoja. Tšekin osalta, jonka tuotanto vastasi alle kolmea prosenttia unionin kokonaistuotannosta, ei tehty simulaatioita. Tehty simulaatio osoitti, että lopulliset tulokset eivät muutu merkittävästi, vaikka Puolan hinnat otettaisiin huomioon. Varmistaakseen vertailukelpoisuuden kiinalaisten tuottajien myyntihintoihin komissio laski menetelmilleen johdonmukaisena unionin tuotannonalan myyntihinnan tehtyään ensin asianmukaiset oikaisut ensimmäiselle riippumattomalle ostajalle sovellettavien hintojen selville saamiseksi.
(127)
Yksi asiaan liittyvä osapuoli väitti, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 97 kappaleessa esitetyt selitykset, joiden mukaan unionin tuotannonala oli pakotettu myymään alhaisempia määriä ja laajempaa valikoimaa, olivat virheellisiä, sillä unionin tuotannonala olisi siinä tapauksessa väitetysti menettänyt enemmän kuin kahden prosentin markkinaosuuden.
(128)
Olisi huomattava, että keskittyminen pienten erien myyntiin ei välttämättä tarkoita suuren markkinaosuuden menettämistä. Unionin tuotannonala ei ole ensinnäkään täysin pudonnut suurempien, yhtenäisten tuote-erien markkinoilta, vaikka kiinalaisen halpatuonnin aiheuttamat paineet erityisesti tällä tuotannonalalla ovat suuret. Toiseksi unionin tuotannonala pystyi säilyttämään läsnäolonsa koko markkinoilla painamalla myyntihintojaan alas ja tuottamalla kalliimpaa tuotevalikoimaa, mikä laski kannattavuutta, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 100 kappaleessa todetaan. Näin ollen se tosiseikka, että unionin tuotannonala ei menettänyt suurempaa markkinaosuutta, selittyy sillä, että se päätti pysyä markkinoilla Kiinan aiheuttamista hintapaineista huolimatta.
5.2.3 Kannattavuus, kassavirta, investointien tuotto, investoinnit ja palkat
(129)
Yksi osapuoli katsoi, että suurten ja pienten yritysten kannattavuudessa oli suuria eroja. Sen vuoksi väitettiin, että keskimääräistä voittoa ei voida pitää edustavana, koska otokseen kuului ainoastaan tietoja yhdestä suuryrityksestä.
(130)
Toinen osapuoli väitti, että unionin suurten tuottajien taloudellinen tila on hyvä. Sama osapuoli väitti, että kokonaisvahinkoa ei voida osoittaa, koska unionin tuotannonalan keskimääräisessä voittomarginaalissa ei ole tappioita, vaikka siihen lisättäisiin pienyritykset, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 101 kappaleessa ja taulukossa 12 todetaan.
(131)
On huomattava, että tulosten johdonmukaisuus otoksen edustavuuden kanssa on pyritty varmistamaan siten, että kaikki vahinkoindikaattorit (voitto mukaan lukien) on painotettu suhteessa kunkin segmentin osuuteen unionin kokonaistuotannossa. Suuryrityksen edustavuus suuremmalla segmentillä vallitsevan tilanteen osalta on toisaalta myös vahvistettu. Sen vuoksi otokseen kuuluvien yritysten analyysistä saadut kokonaisindikaattorit ovat unionin koko tuotannonalaa koskevan tilanteen osalta edustavia ja edellä mainittu väite oli hylättävä.
(132)
Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan suuryritykset eivät kärsineet vahinkoa, todetaan, että perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaan analyysi olisi tehtävä suhteessa unionin tuotannonalaan kokonaisuutena, eikä suhteessa tiettyihin yritysryhmiin tai -tyyppeihin. Kuten 130 kappaleessa todetaan, se, ettei tutkimusajanjaksona esiinny tappiota, ei välttämättä tarkoita sitä, etteikö vahinkoa olisi tapahtunut.
5.2.4 Tuotantokustannukset
(133)
Yksi asiaan liittyvä osapuoli kyseenalaisti päätelmän, jonka mukaan unionin tuotannonalan tuotantokustannukset olivat nousseet 14 prosentilla varastojen kasvun ja tuotantovalikoimassa tapahtuneen muutoksen seurauksena. Kyseisen osapuolen mukaan edellä tarkoitettu päätelmä ei vastaa tosiasioita, sillä varastotasot ja tuotevalikoima eivät kuulu tuotantokustannuksiin.
(134)
Väite on hylättävä, sillä korkeat varastotasot merkitsevät huomattavia taloudellisia kustannuksia, mikä on otettu tuotantokustannusten analyysissä huomioon. Toisaalta toistuvat muutokset tuotevalikoimassa lisäävät tuotantokustannuksia, sillä tuottajan on toistuvasti tarkistettava tuotantoprosessia: tällaiset toimet voivat olla kalliita, sillä niiden aikana koneet seisovat, jolloin käyttöaste ei ole optimaalinen.
6. Vahinkoa koskevat päätelmät
(135)
Yksi asiaan liittyvä osapuoli kyseenalaisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107 kappaleessa esitetyn päätelmän, jonka mukaan kulutuksen vähenemisellä oli kielteinen vaikutus unionin tuotannonalaan. Kyseisen osapuolen mukaan vahinkoa ei ole voinut tapahtua kulutuksen vähenemisen vuoksi, koska kokonaismarkkinaosuus pysyi samana.
(136)
Mitä tulee huomautukseen, joka koskee unionin tuottajien markkinaosuuden vakautta heikkenevästä kulutuksesta huolimatta, todetaan, että markkinaosuus ei ole ainoa vahingon kannalta merkityksellinen indikaattori. Unionin tuottajien onnistui säilyttää markkinaosuutensa unionissa ainoastaan kannattavuuden kustannuksella, joka tarkastelujaksolla laski. Sen vuoksi ei voida päätellä, että unionin tuottajien markkinaosuuden vakaus merkitsisi sitä, ettei vahinkoa ollut.
(137)
Edellä sanottu huomioon ottaen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107-111 kappaleessa esitetyt vahinkoa koskevat päätelmät vahvistetaan.
E. SYY-YHTEYS
(138)
Komissiolle esitettiin huomautuksia syy-yhteyttä koskevista alustavista päätelmistä. Kyseiset huomautukset olivat samat, joita oli jo käsitelty väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 128-132 kappaleessa itse aiheutetun vahingon osalta. Uutta näyttöä, jonka perusteella alustavia päätelmiä olisi muutettava, ei esitetty. Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 135 ja 136 kappaleen päätelmät vahvistetaan.
1. Kiinasta tulevan tuonnin vaikutukset
(139)
Perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti tarkasteltiin alustavassa vaiheessa, onko Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyynnillä tapahtunut tuonti aiheuttanut merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkityksellisenä.
(140)
Jotkut osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan tuotannon ja myynnin supistuminen johtui vähentyneestä kulutuksesta. Lisäksi väitettiin, että kiinalaisen tuonnin vaikutusten on täytynyt olla pieni, koska Kiinan markkinaosuus kasvoi ainoastaan 1,6 prosentilla, josta enintään yksi prosentti saattoi liittyä unionin tuotannonalan markkinaosuuteen.
(141)
Tässä yhteydessä muistutetaan, että tutkimus paljasti, että kiinalaisen tuonnin markkinaosuuden kasvu, unionin tuotannonalan voittojen lasku ja varastojen kasvu tapahtuivat ajallisesti samaan aikaan. Lisäksi unionin tuotannonalaan ei ole kohdistunut paineita ainoastaan kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien markkinaosuuden kasvamisen vuoksi, vaan pikemminkin heidän noudattamansa hinnoittelukäyttäytymisen ja hintojen alittamisen korkean tason vuoksi.
(142)
Kuten 113 kappaleessa todetaan, tutkimuksessa ilmeni merkittävää hintojen alittavuutta. Lisäksi tutkimus osoitti, että unionin tuotannonalalla ja tuojilla on suurelta osin samat asiakkaat, mikä tarkoittaa sitä, että unionin tuotannonala kilpailee tilauksista suoraan polkumyyntiä harjoittavien tuojien kanssa.
(143)
Edellä sanottu osoittaa, että unionin tuotannonalan kannattavuuslukujen lasku ja useimpien vahinkoindikaattorien heikkeneminen johtui nimenomaan hintapaineista, ei pelkästään tuonnin määrästä.
2. Kilpailun puuttuminen unionissa tuotettujen laattojen ja polkumyynnillä Kiinasta tuotujen laattojen välillä
(144)
Useat asiaan liittyvät osapuolet väittivät, että Kiinasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonti ei ole voinut aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, koska ne eivät ole vertailukelpoisia. Tältä osin katsottiin, että Kiinasta peräisin olevat keraamiset laatat kattavat homogeenisten tuotteiden markkinat, kun taas unionin tuotannonala tuottaa laattoja pienempinä erinä tilattavaksi. Lisäksi katsottiin, että Kiina ja unionin tuotannonala eivät kilpaile keskenään, koska kiinalaiset toimivat halvimmalla ja keskihintaisella segmentillä. Näyttönä tästä esitettiin unionin tuotannonalan pieni markkinaosuuden menetys.
(145)
Vaikka edellä esitettyjen väitteiden tueksi ei esitetty huomattavaa näyttöä, kiinalaisen tuonnin mahdollista kilpailua unionissa tuotettujen laattojen kanssa tutkittiin kuitenkin tarkasti.
(146)
Tässä yhteydessä on huomattava, että komissio teki hyvin yksityiskohtaisia vertailuja, jotka mahdollistivat satojen eri laattatyyppien erittelemisen. Käsiteltävänä olevassa tapauksessa tutkimus osoitti huomattavan paljon yhteensopivia laattatyyppejä unionin tuotannonalan ja viejien välillä. Tämä osoittaa selvästi, että kiinalainen tuonti on tuotantotyyppien osalta kilpailuasemassa. Lisäksi muistutetaan, että tutkimuksessa vahvistettiin, että unionin tuotannonala ja vientiä harjoittavat tuottajat ovat suorassa kilpailuasemassa, sillä ne jakavat saman asiakaskunnan.
(147)
Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan Kiinasta peräisin olevat keraamiset laatat kattavat homogeenisten tuotteiden markkinat, kun taas unionin tuotannonala tuottaa tilattavaksi tarkoitettuja pieniä eriä, muistutetaan (katso väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 95 kappale), että juuri kiinalaisten tuojien aiheuttamien paineiden takia unionin tuotannonalan oli pakko siirtyä tuottamaan pienempiä tuote-eriä ja laajempaa väri- ja kokovalikoimaa. Unionin tuotannonala on yhä läsnä kaikilla markkinasegmenteillä ja toisin kuin edellä väitetään, sitä toimintamallia, että unionin tuotannonalan oli keskityttävä erityisiin tuotantotyyppeihin, on pidettävä osoituksena siitä, että kyseessä oli suora kilpailu.
(148)
Edellä sanottu huomioon ottaen väitettä, jonka mukaan kiinalainen tuonti ei aiheuttanut vahinkoa unionin tuotannonalalle, koska kilpailua ei ollut, ei voida hyväksyä.
3. Muiden tekijöiden vaikutukset
3.1 Muista kolmansista maista tulevan tuonnin vaikutus
(149)
Jotkin osapuolet väittivät edelleen, että Turkista peräisin olevan tuonnin vaikutusta oli pidettävä merkittävänä. Hintojen osalta yksi osapuoli kyseenalaisti päätelmän, jonka mukaan turkkilaisten hintojen 19 prosentin nousu oli merkittävä.
(150)
Tätä väitettä käsiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 118 kappaleessa, eikä uutta näyttöä, joka kumoaisi alustavassa vaiheessa tehdyt päätelmät, ole tullut esiin. Tältä osin vahvistetaan, että turkkilaisten hintojen 19 prosentin nousua on pidettävä merkittävänä. Lisäksi muistutetaan, että 41 kappaleen mukaisesti mitään näyttöä polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista, joka olisi aiheuttanut vahinkoa unionin tuotannonalalle ei kyseisen maan osalta ollut, ja sen vuoksi kyseistä väitettä ei voida hyväksyä.
3.2 Vaikutus kulutuksen laskuun
(151)
Yksi asiaan liittyvä osapuoli väitti, että kulutuksen lasku koski pääasiassa Espanjaa ja Italiaa, joissa vahinkoa oli väitetysti tapahtunut eniten. Lisäksi väitettiin, että kiinalaisen viennin pääkohteena olivat pohjoiset jäsenvaltiot, joissa kulutuksen laskua ei näyttänyt olevan ja joissa unionin tuottajille aiheutui väitetysti vähiten vahinkoa. Sama osapuoli katsoi myös, että keraamisten laattojen tuotannonala Espanjassa oli vuonna 2010 elpynyt, mikä osoitti, että mitään yhteyttä kiinalaisten tuottajien ja unionin tuotannonalan tuotannon ja myyntilukujen välillä ei ole.
(152)
Yksi osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan kirjaama varastojen kasvu olisi yhdistettävä unionin kulutuksen laskuun, ei polkumyynnillä harjoitettuun kiinalaiseen tuontiin.
(153)
Mitään perusteltua näyttöä ei ollut tukemassa väitettä, jonka mukaan pohjoiseurooppalaiset jäsenvaltiot eivät kärsineet kulutuksen laskusta ja että Kiinasta peräisin oleva tuonti olisi ollut suunnattu ainoastaan Pohjois-Eurooppaan. Sitä vastoin otokseen kuuluneilta kiinalaisilta vientiä harjoittavilta yrityksiltä saadut tiedot osoittavat, että kyseinen myynti on jakautunut tasaisesti pitkin unionia. Lisäksi Espanjan ja Italian yhteenlaskettu osuus kyseisestä myynnistä on 28 prosenttia, mikä on vain hieman pienempi kuin Saksaan suuntautuvan myynnin osuus, joka on 32 prosenttia. Tällä perusteella väitteet hylättiin.
(154)
Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan unionin tuotannonalan kirjaama varastojen kasvu liittyisi unionissa tapahtuneeseen kulutuksen laskuun, komissio viittaa väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 108 kappaleessa esitettyihin selityksiin, joiden mukaan kiinalaisten tuojien aiheuttama paine oli voimakasta erityisesti suurten erien myyntisektorilla ja että sillä oli selvä vaikutus unionin tuottajien varastoihin. Varastosuhteen kasvua tarkastelujaksolla ei voida selittää pelkästään tuotteen myyntivaikeuksilla, vaan myös sillä, että varastoissa oli tarpeen pitää saatavilla hyvin laajaa tuotevalikoimaa. Näin ollen päätelmä kiinalaisen tuonnin vahingollisesta vaikutuksesta varastoihin vahvistetaan.
3.3 Talouskriisin vaikutus
(155)
Useat asiaan liittyvät osapuolet väittivät edelleen että talouskriisi oli todellinen syy unionin tuotannonalan vaikeuksiin. Tätä perusteltiin sillä, että tilanne heikentyi eniten vuosien 2008 ja 2009 välisenä aikana eli juuri sinä vuonna, jolloin kriisi iski, kun taas suuntaus ei seuraavalla jaksolla enää ollut yhtä jyrkkä. Lisäksi korostettiin, että tarkastelujakso sisälsi sykleittäin korkeita ja matalia piikkejä, joista korkea piikki liittyi rakennusalan nousuvaiheeseen, matala piikki talouskriisiin ja viennin lasku uusien tuotantolaitosten perustamiseen kolmannen maailman maihin.
(156)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen yksi asiaan liittyvä osapuoli väitti edelleen, että useiden vahinkoindikaattorien heikkeneminen johtui pikemminkin talouskriisistä kuin polkumyynnillä harjoitetusta tuonnista. Tämän osapuolen mukaan laman vaikutusta oli suurten halvaksi hinnoiteltujen irtotavaratuotemäärien kysynnän kasvu. Sen seurauksena unionin tuotannonalan oli keskityttävä enemmän suurten irtotavaratilausten tuotantoon eli segmentille, jolla kiinalaiset tuottajat jo toimivat, mikä johti varastojen kasvuun. Lisäksi laman väitettiin aiheuttaneen suhteellisesti suurempaa inflaatiota unionissa kuin Kiinassa, mikä nosti unionin tuottajien tuotantokustannuksia; tämän väitettiin johtaneen siihen, että unionin tuotannonala myi tuotteitaan tuotantokustannuksia alhaisempaan hintaan.
(157)
Yksi osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan saavuttama voitto oli tutkimusajanjakson viimeisellä neljänneksellä noussut huomattavasti ja että se osoitti unionin tuotannonalan elpyneen talouskriisistä. Kyseinen osapuoli pyysi, että tutkimusajanjakson voitot ilmoitettaisiin neljännesvuosittain, mikä todennäköisesti osoittaisi, että kannattavuus oli selvästi suurempi tutkimusajanjakson loppua kohti.
(158)
Taloudellisen laman vaikutus unionin tuotannonalan tulokseen tunnustettiin jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 120 kappaleessa. Tältä osin muistutetaan, että syy-yhteyden toteamiseksi asiaa koskevissa oikeudellisissa säännöksissä määrätään, että polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin on oltava aiheuttanut merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ei kuitenkaan tarvitse olla ainoa syy vahingon syntymiselle.
(159)
Lisäksi tutkimus osoitti, että kiinalaisen viennin kasvusuuntaus voisi jatkua talouskriisistä huolimatta. Itse asiassa Kiina oli markkinoiden ainoa toimija, jonka onnistui säilyttämään markkinaosuutensa vaikeasta taloustilanteesta huolimatta.
(160)
Edellä 156 kappaleessa mainitun unionin kysynnässä tapahtuneen rakenteellisen muutoksen tueksi ei esitetty mitään näyttöä. Sitä vastoin kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 106 kappaleessa selitetään, tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonalan oli muutettava tuotevalikoimaansa, tarjottava laajempaa tyyppi-, väri- ja kokovalikoimaa ja kasvatettava varastojaan, jotta se pystyi vastaamaan nopeasti erikoistilauksiin. Tästä syystä väite on hylättävä.
(161)
Inflaation vaikutuksesta tuotantokustannuksiin todetaan, että unionin inflaatioasteen ei ole tarkastelujakson aikana todettu olleen keskimäärin suurempi kuin Kiinassa ja ettei sillä sen vuoksi voida selittää unionin tuottajien vaikeuksia myydä tuotteitaan kestävään hintaan. Hintojen alittamisen taso huomioon ottaen ei voida myöskään päätellä, että kiinalaisiin tuontihintoihin kohdistunut hintojenlaskupaine olisi johtunut unionin tuotannonalasta. Näin ollen kyseessä olevan osapuolen esittämä väite oli hylättävä.
(162)
Toisaalta unionin tuotannonalalla vallinneen tilanteen osalta voidaan todeta, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 126 kappaleessa osoitetaan, että kiinalaisten tuottajien aggressiivinen hinnoittelukäyttäytyminen vaikutti unionin tuotannonalan kannattavuuteen tarkastelujaksolla jo ennen maailmanlaajuista taloudellista lamaa. Tämä osoittaa, että ilman lamaakin, Kiinasta peräisin olevan halpatuonnin aiheuttamat paineet olivat yksinään riittävät aiheuttamaan merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle.
(163)
Tämä tosiseikka yhdessä poljettujen hintojen kanssa tukee päätelmää, jonka mukaan taloudellinen lama ei katkaissut kiinalaisen viennin ja unionin tuotannonalan kärsimän vahingon välillä olevaa syy-yhteyttä.
(164)
Pyyntöä ilmoittaa tutkimusajanjaksolla saatu voitto neljännesvuosittain ei pidetä käsiteltävänä olevalla tutkimusajanjaksolla merkityksellisenä, sillä vaikka tällaista nopeaa kannattavuuden nousua olisikin tapahtunut, sitä olisi verrattava tavoitteeksi asetettuun 3,9 prosentin voittoon.
3.4 Unionin tuotannonalan uudelleenjärjestelyjen epäonnistuminen
(165)
Yksi asiaan liittyvä osapuoli väitti, että unionin tuottajien kärsimä vahinko pitäisi yhdistää siihen, että unionin tuottajat eivät onnistuneet uudelleenjärjestelyissään, sillä markkinoiden supistuminen 29 prosentilla johti vain seitsemän prosentin kapasiteettivähennyksiin ja 16 prosentin työvoimasupistuksiin.
(166)
Tällä alalla tuotantokapasiteetin poistaminen on vaikea prosessi, sillä kapasiteetin palauttaminen markkinoiden mahdollisesti elpyessä on äärimmäisen kallista tuottajille. Työllisyyden leikkaukset olivat tarkastelujaksolla samaa suuruusluokkaa kuin markkinoiden supistuminen. Työllisyyssuuntauksen ei tarvitse välttämättä heijastaa tuotantomäärien kehitystä, sillä kaikki työpaikat eivät ole suorassa yhteydessä varsinaiseen tuotantoon. Toisin sanoen se tosiseikka, että kapasiteetin ja työvoiman vähentäminen tuotannonalalla ei tarkkaan vastannut markkinoiden supistumista, ei kerro uudelleenjärjestelyjen epäonnistumisesta. Toisin kuin väitetään tuotannonalan rakenne huomioon ottaen seitsemän prosentin kapasiteettivähennystä ja 16 prosentin työvoimaleikkauksia voidaan sen vuoksi pitää huomattavina.
3.5 Unionin tuotannonalan vaikutus vientimarkkinoiden tulokseen
(167)
Yksi asiaan liittyvä osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan vientimyynti oli laskenut nimenomaan korkeiden hintojen, ei kiinalaisten viejien vuoksi.
(168)
Väitteen osalta muistutetaan, että unionin tuotannonalan vientitulos elpyi talouskriisin jälkeen. Väitettä, jonka mukaan vientituloksella olisi ollut merkittävästi heikentävä vaikutus unionin tuotannonalan tuloksiin, ei sen vuoksi voida hyväksyä.
4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(169)
Yksikään asiaan liittyvien osapuolten esittämistä väitteistä ei osoita, että jonkin muun tekijän kuin Kiinasta peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutus olisi sellainen, että se poistaisi syy-yhteyden polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja havaitun vahingon väliltä. Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen syy-yhteyttä koskevat päätelmät vahvistetaan.
F. UNIONIN ETU
(170)
Osapuolten esittämien huomautusten vuoksi komissio suoritti kaikkien unionin etua koskevien väitteiden lisäanalyysin. Kaikki näkökohdat on tutkittu ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen päätelmät vahvistetaan.
1. Unionin tuotannonalan etu
(171)
Koska yhteisön tuotannonalan etua koskevia huomautuksia ei ole, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 137-141 kappaleen päätelmät vahvistetaan.
2. Tuojien etu
(172)
Yksi osapuoli väitti, että toimenpiteiden käyttöönotto uhkasi tuojien taloudellista olemassaoloa, sillä ne voisivat siirtää tulleista koituvat ylimääräiset kustannukset vain osittain asiakkailleen.
(173)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen kaksi osapuolta vastusti päätelmää, jonka mukaan tuojat voivat helposti siirtyä käyttämään kiinalaisten toimittajien sijasta muita hankintalähteitä ja käytti perusteluna erityisesti sitä, että muiden hankintalähteiden laatu ja hinta eivät olleet vertailukelpoisia.
(174)
Väitteen osalta muistutetaan, että tullit eivät vaikuta suureen osaan tuontia, sillä iso osa tuonnista on muualta kuin Kiinasta peräisin. Tuotteen ominaisuuksista ja siitä, että sitä tuotetaan vertailukelpoista laatua ympäri maailmaa, voidaan päätellä, että tuotteet ovat vaihdettavissa ja että vaihtoehtoisia hankintalähteitä voidaan käyttää esitetyistä väitteistä huolimatta. Tutkimuksessa todettiin, että jopa ne tuojat, joiden tuonti perustuu kiinalaiseen tuontiin, jota tutkimuksen mukaan harjoitettiin polkumyynnillä ja jossa myyntihinnat alittivat huomattavasti unionista peräisin olevien tuotteiden hinnat, voivat soveltaa myyntihintoihinsa yli 30 prosentin korotuksia. Tämä ja se tosiseikka, että tuojat ovat tehneet noin viiden prosentin voittoja ja että ne voivat siirtää vähintään osan mahdollisista hinnankorotuksista asiakkailleen, antaa aihetta olettaa, että ne selviävät toimenpiteiden vaikutuksista.
(175)
Lisäksi kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 144 kappaleessa todetaan, toimenpiteiden käyttöönotto ei estäisi unionin tuojia kasvattamasta tuotteen tuontiosuuksia unionissa tai muissa kolmansissa maissa sijaitsevista niiden käytettävissä olevista muista kuin polkumyyntiä harjoittavista lähteistä.
(176)
Yksi tuoja väitti, että tietyn tuotetyypin osalta kiinalaiset hinnat olisivat tällä hetkellä unionin tuotannonalan hintoja korkeammat ja että toimenpiteet estäisivät tulevaisuudessa mahdollisuuden viedä kyseistä laattatyyppiä.
(177)
Väitteen tueksi ei esitetty todisteita. Lisäksi saatavilla olevien tietojen mukaan kyseinen tuotetyppi edusti vain hyvin pientä osaa markkinoista eikä siten vaikuttaisi merkittävästi unionin markkinoiden toimitustilanteeseen. Tämän vuoksi väite hylättiin.
3. Käyttäjien etu
(178)
Jotkin asiaan liittyvät osapuolet väittivät, että käyttäjiin kohdistuva vaikutus olisi huomattava. Erityisesti katsottiin, että jopa 32,3 prosentin vähimmäiskorotus hinnoissa estäisi asiakkaita tekemästä laatuostoksia. Lisäksi katsottiin, että vaikutus pieniin erikoisliikkeisiin olisi suuri, vaikka vaikutus suuriin ja monipuolisiin tee-se-itse-liikkeisiin olisikin pieni.
(179)
Mitä tulee loppukäyttäjiin kohdistuviin vaikutuksiin, komissio vahvistaa mitä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 152 ja 153 kappaleessa säädetään eli että hintavaikutus olisi pieni.
(180)
Rakennusala, joka on yksi keraamisten laattojen tuottajien suurimmista asiakkaista, päätti, ettei se toimi yhteistyössä tutkimuksessa. Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen Euroopan rakennusteollisuusliittoa (FIEC) pyydettiin vielä kerran toimittamaan tilastoja, joista kävisi ilmi, missä määrin toimenpiteiden käyttöönotto vaikuttaisi alaan, jos vaikuttaisi. FIEC vahvisti, että toimenpiteiden kustannusvaikutus alan kokonaisliikevaihtoon on hyvin pieni, vaikka mitään välitöntä tietoa ei olekaan saatavilla. Lisäksi ne selittivät, että niiden jäsenistön laimea mielenkiinto kertoo komission ehdotuksen tukemisesta.
(181)
Mitä tulee erikoisliikkeisiin komissio ei ole onnistunut hankkimaan mitään merkittävää tietoa polkumyyntitoimenpiteistä aiheutuvien vaikutusten suuruusluokasta ja laajuudesta. Samalla kun seurataan tuojia olisi muistettava, että keraamisia laattoja tuotetaan unionissa ja monissa muissa kolmansissa maissa, jotka eivät harjoita polkumyyntiä; sen vuoksi vakava riski vähittäiskaupan toimituspulasta voidaan sulkea pois.
4. Loppukuluttajien etu
(182)
Kuluttajilta pyrittiin saamaan yksityiskohtaisempi vaikutusten arviointi. Tutkimus osoitti, että vaikutus on todennäköisesti pieni.
(183)
Toimenpiteiden absoluuttinen arvo lasketaan tuontihinnalle eli hinnalle, joka on paljon alhaisempi kuin tarkasteltavana olevan tuotteen lopullinen vähittäismyyntihinta. Tämä arvo voi laimentua kaupan eri portaissa (tuonti, tukkuporras, vähittäismyynti) ennen kuin tuote päätyy lopulliselle kuluttajalle. Vaikka tuojat ja jälleenmyyjät siirtäisivät koko tullirasitteen asiakkaille, muistutetaan, että markkinoilla on laaja tuotevalikoima unionin ja kolmansien maiden tuotantoa, johon toimenpiteitä ei sovelleta.
(184)
Komissio laski polkumyyntitullien vaikutuksen kuluttajahintoihin arvioimalla maksettavan tullin määrän tosiasiallisen Kiinasta peräisin olevan tuonnin mukaisesti ja osoittamalla tämän määrän suoraan kuluttajille olettaen, että tuojat, tukkumyyjät ja vähittäismyyjät siirtävät kaikki lisäkustannuksensa lopulliselle kuluttajalle. Näin laskettu kustannusvaikutus on huomattavasti alhaisempi kuin 0,5 euroa m2 kohti. Muistutetaan, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa päätellään, että keskivertokuluttajan keskimääräinen vuosittainen kulutus unionissa on noin 2,2 m2 henkilöä kohti. Koska tullin vaikutus neliömetriä kohti on näinkin pieni, sen kustannusvaikutus olisi todennäköisesti pieni, vaikka kuluttaja ostaisikin huomattavan määrän tarkasteltavana olevaa tuotetta rakennus- tai peruskorjaustöitä varten.
5. Unionin etua koskevat päätelmät
(185)
On odotettavissa, että toimenpiteiden käyttöönotosta on hyötyä unionin tuotannonalalle, mikä puolestaan vaikuttaisi myönteisesti kilpailuolosuhteisiin unionin markkinoilla ja vähentäisi sitä uhkaa, että tuotantolaitoksia suljetaan ja työpaikkoja menetetään.
(186)
Lisäksi toimenpiteiden käyttöönotolla voidaan olettaa olevan pieni vaikutus käyttäjiin ja/tai tuojiin, joilla olisi kuitenkin mahdollisuus hankkia tuotetta unionin markkinoilla ja muissa kolmansissa maissa toimivilta lukuisilta toimittajilta.
(187)
Edellä sanottu huomioon ottaen ei voida päätellä, että toimenpiteiden käyttöönotto olisi vastoin unionin etua.
G. LOPULLISET TOIMENPITEET
1. Vahingon korjaava taso
1.1 Ilmoittaminen osapuolille
(188)
Kaksi asiaan liittyvää osapuolta katsoi, että komission olisi pitänyt ilmoittaa alittavuusmarginaali väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa ja yksi osapuoli väitti, että kyseisen tiedon puuttuessa asiaan liittyvät osapuolet eivät voineet arvioida oliko alhaisemman tullin sääntöä noudatettu asianmukaisesti.
(189)
Edellä mainittuun viitaten väliaikaista tullia koskevat marginaalit olivat seuraavat:
Yritys
Vahinkomarginaali
Wonderful Group
52,6 %
Group Xinruncheng
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd.
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd.
73,9 %
Kaikki muut yhteistyössä toimineet tuottajat
66,0 %
Muut yritykset
95,8 %
1.2 Vahinkomarginaali
(190)
Yksi osapuoli väitti, että komission lähestymistapa vahingon määrittämiseen oli epäjohdonmukainen ja että sen olisi pitänyt perustaa päätelmänsä koko tuotannonalaa koskevien tietojen painotettuun keskiarvoon.
(191)
Mitä tulee kyseiseen väitteeseen, todetaan, että vahingon poistavaa tasoa koskevat tulokset perustuvat yrityskohtaiseen todennettuun tietoon, jota pidettiin kaikkein luotettavimpana sen kannalta, että kaikki merkitykselliset tosiasiat saadaan vertailuun mukaan. Tästä syystä väite hylättiin.
(192)
Polkumyyntiä, siitä aiheutunutta vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön toimenpiteitä, jotta polkumyynnillä tapahtuva tuonti Kiinasta ei pääsisi aiheuttamaan enempää vahinkoa unionin tuotannonalalle.
(193)
Näiden tullien suuruutta määritettäessä otettiin huomioon todetut polkumyyntimarginaalit ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittava tullin määrä.
(194)
Sen vuoksi pidettiin asianmukaisena laskea alittavuusmarginaali niiden hintojen perusteella, jotka saatiin unionin tuottajien ja kiinalaisten viejien toimittamista tiedoista.
(195)
Laskettaessa tullia, joka poistaisi vahingollisen polkumyynnin vaikutukset, katsottiin, että tulli olisi laskettava siten, että unionin tuotannonalan pitäisi pystyä kattamaan tuotantokustannukset ja saavuttamaan kohtuullinen voitto. Katsottiin, että tällaisena kohtuullisena voittona, ennen verotusta, pidetään voittoa, jonka tämäntyyppinen tuotannonala saisi samankaltaisen tuotteen myynnistä unionissa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli jos polkumyyntiä ei esiintyisi. Tämä voitto on arvioitua ottamalla huomioon unionin tuotannonalan vuonna 2007 saavuttama 3,9 prosentin kannattavuus, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukossa 12 yksityiskohtaisesti esitetään.
(196)
Vahvistetut vahinkomarginaalit ovat seuraavat:
Yritys
Vahinkomarginaali
Wonderful Group
58,5 %
Group Xinruncheng
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd.
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd.
58,6 %
Kaikki muut yhteistyössä toimineet tuottajat
65,0 %
Muut yritykset
82,3 %
(197)
Todetaan, että kohdan ”Kaikki muut yhteistyössä toimineet tuottajat” vahinkomarginaali määritettiin ilman Kito Groupin tietoja, sillä Kito Group ei kuulunut otokseen ja kohdan ”Kaikki muut yhteistyössä toimineet tuottajat” polkumyyntimarginaali pyrittiin laskemaan yhtenäisellä tavalla. (Katso perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan ensimmäinen lause). Kito Groupin osalta perusasetuksen 18 artiklan soveltamisessa sovelletaan vahingon poistavaa jäännösmarginaalia kuten 54 kappaleessa mainitaan.
(198)
Lisäksi todetaan, että hinnan alittavuusmarginaali on korkeampi kuin 88-93 kappaleessa vahvistettu polkumyyntimarginaali, minkä vuoksi polkumyyntimarginaalia olisi alhaisemman tullin säännön mukaisesti käytettävä perustana määritettäessä tullin tasoa.
(199)
Mahdollisten uusien vientiä harjoittavien tuottajien ja tämän asetuksen liitteessä I mainittujen yhteistyössä toimineiden otokseen kuulumattomien yritysten tasapuolisen kohtelun varmistamiseksi olisi säädettävä siitä, että viimeksi mainituille yrityksille määrättyä painotettua keskimääräistä tullia sovelletaan kaikkiin sellaisiin uusiin tuottajiin, jotka muutoin eivät olisi oikeutettuja perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdan mukaiseen tarkasteluun, koska 11 artiklan 4 kohtaa ei sovelleta silloin kun on käytetty otantaa.
2. Tulli-ilmoitus
(200)
Tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevat tilastot ilmaistaan usein neliömetreinä. Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (6) liitteessä I vahvistetussa yhdistetyssä nimikkeistössä ei kuitenkaan määritellä tarkasteltavana olevalle tuotteelle tällaista lisäyksikköä. Sen vuoksi on tarpeen huolehtia siitä, että tarkasteltavana olevan tuotteen osalta vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevaan ilmoitukseen merkitään tuonnin yhteydessä kilogrammoina tai tonneina ilmoitetun painon lisäksi tuotteen määrä neliömetreinä.
3. Väliaikaisen tullin lopullinen kantaminen
(201)
Todettujen polkumyyntimarginaalien ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon suuruuden vuoksi katsotaan tarpeelliseksi kantaa lopullisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen mukaisten väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät.
(202)
Jos lopulliset tullit ovat korkeammat kuin väliaikaiset tullit, ainoastaan väliaikaisia tulleja vastaavat vakuutena olevat määrät olisi kannettava lopullisesti, ja lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat määrät olisi vapautettava.
4. Toimenpiteiden muoto
(203)
Yksi asiaan liittyvä osapuoli ehdotti, että toimenpiteet toteutettaisiin vähimmäistuontihintana, ei arvotulleina. Vähimmäistuontihinta ei kuitenkaan sovellu tarkasteltavana olevalle tuotteelle, jota on lukuisia eri tuotetyyppejä, joiden hinnat vaihtelevat huomattavasti, jolloin ristiinkompensoinnin riski on huomattava. Lisäksi oletetaan, että tuotetyypit kehittyvät ulkoasultaan ja viimeistelyltään koko ajan, eikä vähimmäistuontihinta tarjoaisi enää sopivaa perustaa tullin tasolle. Sen vuoksi pyyntö ottaa toimenpiteet käyttöön vähimmäistuontihintana hylätään.
(204)
Toinen osapuoli pyysi, että toimenpiteet toteutettaisiin tuontikiintiöinä. Tuontikiintiöt eivät kuitenkaan ole perusasetuksen, eikä kansainvälisesti sovittujen sääntöjen mukaisia. Näin ollen pyyntö oli hylättävä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien, tällä hetkellä CN-koodeihin 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 ja 6908 90 99 kuuluvien lasitettujen ja lasittamattomien keraamisten katulaattojen, lattialaattojen ja seinälaattojen, lasitettujen ja lasittamattomien keraamisten mosaiikkikuutioiden ja niiden kaltaisten tavaroiden, alustalla tai ilman alustaa, tuonnissa.
2. Alla lueteltujen yritysten valmistamien, 1 kohdassa mainittujen tuotteiden vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraava:
Yritys
Tulli
Taric-lisäkoodi
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co., Ltd.; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd.; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd.; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd.
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd.
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd.
36,5 %
B010
Liitteessä I luetellut yritykset
30,6 %
Kaikki muut yritykset
69,7 %
B999
3. Edellä 2 kohdassa mainituille yrityksille määritetyn yksilöllisen polkumyyntitullin soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku, joka täyttää liitteessä II säädetyt vaatimukset. Jos tällaista kauppalaskua ei esitetä, sovelletaan samaa tullia kuin kaikkiin muihin yrityksiin.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Kannetaan lopullisesti Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonnista annetulla asetuksella (EU) N:o 258/2011 tällä hetkellä CN-koodeihin 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 and 6908 90 99 kuuluvien keraamisten laattojen tuonnissa käyttöönotetut väliaikaisen tullin vakuutena olevat määrät. Lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat määrät vapautetaan.
3 artikla
Jos jokin Kiinan kansantasavallasta tuleva osapuoli esittää komissiolle riittävät todisteet siitä, että se ei ole vienyt Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia 1 artiklan 1 kohdassa mainittuja tavaroita tutkimusajanjaksona eli 1 päivän huhtikuuta 2009 ja 31 päivän syyskuuta 2010 välisenä aikana, että se ei ole etuyhteydessä sellaiseen viejään tai tuottajaan, johon sovelletaan tällä asetuksella käyttöönotettuja toimenpiteitä, ja että se on joko tosiasiallisesti vienyt asianomaisia tavaroita unioniin tutkimusajanjakson jälkeen tai sillä on peruuttamaton sopimusvelvoite merkittävän tuotemäärän viemiseksi unioniin, neuvosto voi yksinkertaisella enemmistöllä komission ehdotuksesta ja neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan muuttaa 1 artiklan 2 kohtaa asettaakseen kyseessä olevalle osapuolelle otokseen kuulumattomiin yhteistyössä toimineisiin tuottajiin sovellettavan eli 30,6 prosentin suuruisen tullin.
4 artikla
Esitettäessä 1 artiklassa mainituista tuotteista vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskeva ilmoitus tuotujen tuotteiden neliömetrimäärä merkitään ilmoituksen asianomaiseen kenttään.
5 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 12 päivänä syyskuuta 2011.