NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 236/2012
ze dne 14. března 2012
o prodeji na krátko a některých aspektech swapů úvěrového selhání
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V září 2008, kdy vrcholila finanční krize, přijaly příslušné orgány v několika členských státech a orgány dohledu ve třetích zemích, jako například ve Spojených státech amerických a v Japonsku, mimořádná opatření omezující nebo zakazují prodej na krátko některých nebo všech cenných papírů. Přistoupily k tomu kvůli obavám, že v době značné finanční nestability by prodej na krátko mohl zhoršit sestupnou spirálu cen akcií, zejména akcií finančních institucí, a to způsobem, který by mohl v konečném důsledku ohrozit životaschopnost těchto institucí a vést ke vzniku systémových rizik. Opatření přijatá členskými státy měla různou podobu, protože Unie nemá pro řešení otázek souvisejících s prodejem na krátko zvláštní společný regulační rámec.
(2)
Aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu a zlepšily se podmínky jeho fungování, zejména pokud jde o finanční trhy, a byla zajištěna vysoká úroveň ochrany spotřebitelů a investorů, je vhodné stanovit společný regulační rámec v oblasti požadavků a pravomocí týkajících se prodeje na krátko a swapů úvěrového selhání a zajistit větší koordinaci mezi členskými státy a jejich jednotnější postup, pokud je za výjimečných okolností nutné přijmout opatření. Je nezbytné harmonizovat pravidla pro prodej na krátko a některé aspekty swapů úvěrového selhání, aby se zabránilo vzniku překážek pro řádné fungování vnitřního trhu, jelikož by jinak bylo pravděpodobné, že by členské státy i nadále přijímaly rozdílná opatření.
(3)
Je vhodné a nezbytné, aby uvedená pravidla měla legislativní formu nařízení, aby se zajistilo, že ustanovení, která přímo ukládají soukromým subjektům povinnosti oznamovat a sdělovat čisté krátké pozice v některých nástrojích a povinnosti ohledně nekrytého prodeje na krátko, jsou uplatňována v celé Unii jednotným způsobem. Nařízení je rovněž nezbytné ke svěření pravomocí Evropskému orgánu dozoru (Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy) (dále jen „orgán pro cenné papíry a trhy“), zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (4), aby mohl koordinovat opatření přijímaná příslušnými orgány nebo sám přijímat opatření.
(4)
Oblast působnosti tohoto nařízení by měla být co nejširší, aby byl stanoven preventivní regulační rámec, který se bude používat za výjimečných okolností. Tento rámec by měl zahrnovat všechny finanční nástroje, ale měl by rovněž umožňovat přiměřenou reakci na rizika, která by mohla být spojena s prodejem na krátko různých nástrojů. Proto by příslušné orgány a orgán pro cenné papíry a trhy měly mít možnost přijímat opatření týkající se všech druhů finančních nástrojů, která překračují rámec trvalých opatření týkajících se pouze určitých druhů nástrojů, pouze za výjimečných okolností, kdy existují jednoznačně zjištěná rizika, na která je třeba reagovat.
(5)
Za účelem ukončení současného stavu roztříštěnosti, kdy některé členské státy přijaly rozdílná opatření, a s cílem omezit možnost příslušných orgánů přijímat rozdílná opatření je důležité, aby byla potenciální rizika vyplývající z prodeje na krátko a swapů úvěrového selhání řešena harmonizovaným způsobem. Zaváděné požadavky by měly reagovat na zjištěná rizika, aniž by nepatřičně zmenšovaly výhody, které prodej na krátko přináší pro kvalitu a efektivnost trhů. Přestože v některých situacích by mohl mít prodej na krátko nepříznivé dopady, v běžných tržních podmínkách hraje důležitou úlohu při zajišťování řádného fungování finančních trhů, zejména v souvislosti s likviditou trhu a účinnou tvorbou cen.
(6)
Odkazy uvedené v tomto nařízení na fyzické a právnické osoby by měly zahrnovat také registrovaná podnikatelská sdružení bez právní subjektivity.
(7)
Zvýšená transparentnost významných čistých krátkých pozic v určitých finančních nástrojích bude pravděpodobně prospěšná jak pro regulační orgán, tak pro účastníky trhu. U akcií, jež jsou přijaty k obchodování v obchodním systému v Unii, je třeba zavést dvoustupňový model, který na vhodné úrovni zajistí větší transparentnost významných čistých krátkých pozic v akciích. Při dosažení nižší prahové hodnoty by měly být pozice důvěrně oznamovány dotčeným regulačním orgánům, aby tyto orgány mohly monitorovat a v případě potřeby vést šetření ohledně prodeje na krátko, který by mohl vytvářet systémová rizika, představovat zneužívání trhu nebo vytvářet chaos na trzích; při dosažení vyšší prahové hodnoty by měly být pozice zveřejňovány na trhu, aby jiní účastníci trhu získali užitečné informace o významných jednotlivých krátkých pozicích v akciích.
(8)
Měl by být zaveden požadavek na oznamování regulačním orgánům významných čistých krátkých pozic týkajících se státních dluhopisů v Unii, neboť by jim toto oznamování poskytovalo důležité informace napomáhající regulačním orgánům při sledování, zda tyto pozice ve skutečnosti nevytvářejí systémová rizika nebo nejsou používány pro účely zneužívání trhu. Takový požadavek by měl zahrnovat pouze důvěrné sdělování informací regulačním orgánům, protože jejich zveřejňování na trhu s těmito nástroji by mohlo mít škodlivý účinek na trhy se státními dluhopisy, které jsou již postiženy zhoršenou likviditou.
(9)
Požadavky na oznamování týkající se státních dluhopisů by se měly vztahovat na dluhové nástroje vydané členskými státy a Unií, včetně Evropské investiční banky, ministerstva členského státu, agentury, zvláštní účelové jednotky nebo mezinárodní finanční instituce zřízené dvěma či více členskými státy, které vydávají dluhopisy jménem členského státu nebo jménem několika členských států, jako je například evropský nástroj finanční stability nebo budoucí evropský mechanismus stability. V případě federativního členského státu by se měly požadavky na oznamování rovněž vztahovat na dluhové nástroje vydané některým z členů federace. Neměly by se však vztahovat na jakékoli jiné regionální nebo místní orgány a polostátní organizace v členském státě, které vydávají dluhové nástroje. Cílem dluhových nástrojů vydávaných Unií je podpořit platební bilanci či finanční stabilitu členských států nebo poskytnout makrofinanční pomoc třetím zemím.
(10)
Aby byla zajištěna komplexní a účelná transparentnost, je důležité, aby se požadavky na oznamování vztahovaly nejen na krátké pozice vzniklé obchodováním s akciemi nebo státními dluhopisy v obchodních systémech, ale také na krátké pozice vzniklé obchodováním mimo obchodní systémy a čisté krátké pozice vytvořené použitím derivátů, jako jsou opce, futures, indexové nástroje, finanční rozdílové smlouvy a sázky na spready týkající se akcií nebo státních dluhopisů.
(11)
Má-li být režim transparentnosti pro regulační orgány a pro trhy užitečný, měl by poskytovat úplné a přesné informace o pozicích určité fyzické nebo právnické osoby. Zejména by informace poskytované regulačnímu orgánu nebo trhu měly zohledňovat jak krátké, tak dlouhé pozice, aby byly podávány cenné informace o čisté krátké pozici dané fyzické nebo právnické osoby v akciích, státních dluhopisech a swapech úvěrového selhání.
(12)
Při výpočtu krátkých nebo dlouhých pozic by se měly brát v úvahu všechny formy hospodářského zájmu, který daná fyzická nebo právnická osoba má ve vztahu k upsanému akciovému kapitálu společnosti nebo vydaným státním dluhopisům členského státu nebo Unie. Zejména by se měl vzít v úvahu hospodářský zájem, který byl získán přímo nebo nepřímo použitím derivátů, jako jsou opce, futures, finanční rozdílové smlouvy a sázky na spready týkající se akcií nebo státních dluhopisů a indexů, souborů cenných papírů a fondů obchodovaných na burze. V případě pozic týkajících se státních dluhopisů je třeba brát v úvahu také swapy úvěrového selhání týkající se emitentů státních dluhopisů.
(13)
Vedle režimu transparentnosti stanoveného tímto nařízením by Komise měla v rámci jejího přezkumu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (5) posoudit, zda by začlenění informací o prodeji na krátko ze strany investičních podniků do hlášení o transakcích určených příslušným orgánům poskytovalo užitečné dodatečné informace, které by příslušným orgánům umožnily sledovat úroveň prodeje na krátko.
(14)
Koupě swapů úvěrového selhání, aniž by měl kupující dlouhou pozici v podkladových státních dluhopisech nebo v aktivech či v portfoliu aktiv, finančních závazcích nebo smlouvách o financování, jejichž hodnota je v korelaci s hodnotou státních dluhopisů, může být z hospodářského hlediska rovnocenná vstupu do krátké pozice vzhledem k podkladovému dluhovému nástroji. Výpočet čisté krátké pozice vzhledem ke státním dluhopisům by proto měl zahrnovat swapy úvěrového selhání týkající se závazku emitenta státních dluhopisů. Pozice ve swapech úvěrového selhání by měla být brána v úvahu pro účely stanovení, zda má fyzická nebo právnická osoba významnou čistou krátkou pozici týkající se státních dluhopisů, kterou je nutno oznámit příslušnému orgánu, a v případech, kdy příslušný orgán pozastavil omezení týkající se nekrytých transakcí se swapy úvěrového selhání, pro účely stanovení, zda má významnou nekrytou pozici ve swapech úvěrového selhání týkajících se emitenta státních dluhopisů, která musí být příslušnému orgánu rovněž oznámena.
(15)
Aby bylo možné pozice monitorovat průběžně, měl by režim transparentnosti zahrnovat také oznamování nebo zveřejňování v případech, kdy změna čisté krátké pozice vede k jejímu zvýšení nad určité prahové hodnoty nebo snížení pod tyto hodnoty.
(16)
Má-li být režim transparentnosti účelný, je důležité, aby se uplatňoval bez ohledu na to, kde se daná fyzická nebo právnická osoba nachází, tedy i ve třetí zemi, kde však má tato osoba významnou čistou krátkou pozici týkající se společnosti, jejíž akcie jsou přijaty k obchodování v obchodním systému v Unii, nebo čistou krátkou pozici ve státních dluhopisech vydaných členským státem nebo Unií.
(17)
Definice prodeje na krátko by neměla zahrnovat dohodu o zpětném odkupu mezi dvěma stranami, kdy jedna strana prodává druhé cenný papír za stanovenou cenu se závazkem odkoupit dotyčný cenný papír k pozdějšímu dni za jinou stanovenou cenu, nebo smlouvu o derivátu, v níž je sjednán prodej cenných papírů za stanovenou cenu k budoucímu datu. Definice by neměla zahrnovat převod cenných papírů na základě smlouvy o půjčce cenných papírů.
(18)
V některých případech se má za to, že nekrytý prodej akcií a státních dluhopisů na krátko zvyšuje potenciální riziko selhání vypořádání a volatility. Za účelem snížení těchto rizik je vhodné zavést přiměřená omezení nekrytého prodeje takových nástrojů na krátko. Podrobná omezení by měla zohledňovat různá ujednání, která se v současnosti používají při krytém prodeji na krátko. K nim patří například samostatná dohoda o zpětném odkupu, na základě které osoba provádějící prodej cenného papíru na krátko kupuje zpět rovnocenný cenný papír včas, aby bylo možné provést vypořádání prodeje cenného papíru na krátko, a její součástí je dohoda o zajištění, pokud může příjemce zajištění použít dotyčný cenný papír k vypořádání prodeje na krátko. K dalším příkladům patří: přednostní práva na upisování akcií společnosti stávajícím akcionářům, vypůjčení akcií (lending pools) a nástroje dohody o zpětném odkupu poskytované například obchodními systémy, clearingovými systémy nebo centrálními bankami.
(19)
Pokud jde o nekrytý prodej akcií na krátko, je nezbytné, aby fyzická nebo právnická osoba měla ujednání se třetí stranou, v jehož rámci tato třetí strana potvrdí, že akcie je lokalizována, což znamená, že třetí strana potvrdí, že se domnívá, že může akcii ve stanovené lhůtě dát k dispozici pro vypořádání. K takovému potvrzení je nezbytné, aby vycházelo z opatření, která byla přijata vůči těmto třetím stranám tak, aby fyzická nebo právnická osoba mohla odůvodněně očekávat, že ve stanovené lhůtě bude možné provést vypořádání. To zahrnuje opatření jako například přidělení akcií třetí stranou k vypůjčení nebo nákupu, aby mohlo být provedeno vypořádání ve stanovené lhůtě. Pokud jde o prodej na krátko, který má být pokryt nákupem akcií během téhož dne, měla by taková opatření zahrnovat potvrzení třetí stranou, že se domnívá, že akcie se dá snadno vypůjčit nebo koupit. Orgán pro cenné papíry a trhy by měl při stanovování toho, která opatření jsou nezbytná k odůvodněnému očekávání, že bude možné ve stanovené lhůtě provést vypořádání, přihlédnout k likviditě akcií, zejména k úrovni obratu a snadnosti nákupu, prodeje a vypůjčení s minimálním tržením dopadem.
(20)
Pokud jde o nekrytý prodej státních dluhopisů na krátko, lze skutečnost, že prodej na krátko bude pokryt nákupem státních dluhopisů během téhož dne, považovat za příklad odůvodněného očekávání, že vypořádání bude možné provést ve stanovené lhůtě.
(21)
Swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy by se měly zakládat na zásadě pojistného zájmu, přičemž by se mělo vzít v úvahu, že státní emitent může mít jiné zájmy, než je vlastnictví dluhopisů. K takovým zájmům patří zajištění proti riziku selhání státního emitenta, má-li fyzická nebo právnická osoba dlouhou pozici ve státních dluhopisech tohoto emitenta, nebo zajištění proti riziku poklesu hodnoty státních dluhopisů, pokud fyzická nebo právnická osoba drží aktiva nebo má pohledávky, které se vztahují na subjekty veřejného nebo soukromého sektoru v dotčeném členském státě a jejichž hodnota je v korelaci s hodnotou státních dluhopisů. Taková aktiva by měla zahrnovat smlouvy o financování, portfolio aktiv nebo finančních závazků i transakce s úrokovými swapy a měnovými swapy, k nimž se swap úvěrového selhání na státní dluhopisy používá jako nástroj řízení rizik protistrany pro zajištění expozice smluv o financování a smluv o zahraničním obchodu. Žádná pozice nebo portfolio pozic používaných v rámci zajišťování expozic vůči státnímu emitentovi by neměla být považována za nekrytou pozici ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy. To zahrnuje případné expozice vůči ústředním, regionálním a místním orgánům, subjektům veřejného sektoru i případné expozice garantované kterýmkoli uvedeným subjektem. Expozice vůči subjektům soukromého sektoru usazeným v dotčeném členském státě by měly být také zahrnuty. V této souvislosti by měly být brány v úvahu všechny expozice, včetně výpůjček, úvěrového rizika protistrany (včetně potenciálních expozic, pokud je pro ně požadován regulativní kapitál), pohledávky a záruky. To také zahrnuje nepřímé expozice vůči kterémukoli uvedenému subjektu získané mimo jiné prostřednictvím expozic vůči indexům, fondům nebo zvláštním účelovým jednotkám.
(22)
Vzhledem k tomu, že provádění transakcí se swapem úvěrového selhání na státní dluhopisy bez související expozice riziku poklesu hodnoty státního dluhu by mohlo mít nepříznivý dopad na stabilitu trhů se státními dluhopisy, mělo by se fyzickým nebo právnickým osobám zakázat provádění transakcí s nekrytými pozicemi ve swapech úvěrového selhání. Avšak při prvních známkách toho, že trh se státními dluhopisy řádně nefunguje, by měl mít příslušný orgán možnost toto omezení dočasně pozastavit. Příslušný orgán by měl založit takové pozastavení na objektivních důvodech vycházejících z analýzy ukazatelů stanovených v tomto nařízení. Příslušné orgány by rovněž měly mít možnost používat dodatečné ukazatele.
(23)
Je také vhodné stanovit požadavky pro ústřední protistrany týkající se postupů náhradní koupě a pokut za selhání při vypořádání transakcí s akciemi. Postupy náhradní koupě a požadavky související s prodlením při vypořádání by měly nastavit základní standardy vypořádací kázně. Požadavky týkající se náhradní koupě a ukládání pokut by měly být dostatečně pružné, aby se ústřední protistrana, která odpovídá za zajištění fungování těchto postupů, mohla spolehnout na jiného účastníka trhu, že operativně provede náhradní koupi nebo uloží pokutu. Pro řádné fungování finančních trhů je nicméně zásadní v rámci horizontálního legislativního návrhu řešit obecnější aspekty vypořádací kázně.
(24)
Opatřeními, která se týkají státních dluhopisů a swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy, včetně zvýšené transparentnosti a omezení nekrytého prodeje na krátko, by měly být uloženy požadavky, jež jsou přiměřené a současně zamezí nepříznivému dopadu na likviditu trhů se státními dluhopisy a trhů zpětného odkupu státních dluhopisů.
(25)
Akcie jsou v rostoucí míře přijímány k obchodování v různých obchodních systémech v Unii i ve třetích zemích. Akcie mnoha velkých společností se sídlem ve třetí zemi jsou rovněž přijaty k obchodování v obchodním systému v Unii. Z důvodu efektivnosti je vhodné, aby se na cenné papíry v případech, kdy se hlavní obchodní systém, v němž se s daným nástrojem obchoduje, nachází ve třetí zemi, určité požadavky na oznamování a zveřejňování nevztahovaly.
(26)
Činnosti v rámci tvorby trhu hrají zásadní úlohu z hlediska zajišťování likvidity na trzích v Unii a tvůrci trhu potřebují vstupovat do krátkých pozic, aby mohli tuto úlohu plnit. Uložení požadavků na tyto činnosti by mohlo vážně omezit jejich schopnost zajišťovat likviditu a mohlo by mít významný nepříznivý dopad na efektivnost trhů Unie. U tvůrců trhu se navíc neočekává, že budou vstupovat do významných krátkých pozic s výjimkou velmi krátkých období. Proto je vhodné, aby se na fyzické nebo právnické osoby podílející se na těchto činnostech nevztahovaly požadavky, které by mohly zhoršit jejich schopnost plnit uvedenou úlohu, a tudíž nepříznivě ovlivnit trhy Unie. Aby bylo možné klást takové požadavky na rovnocenné subjekty ze třetích zemí, je nezbytný postup pro posuzování rovnocennosti trhů třetích zemí. Tato výjimka by se měla vztahovat na různé druhy činností v rámci tvorby trhu, ale nikoli na vlastní obchodování společnosti. Je rovněž vhodné udělit výjimku pro určité operace na primárním trhu, například pro ty, jež se týkají státních dluhopisů a stabilizačních programů, jelikož se jedná o důležité činnosti, které přispívají k efektivnímu fungování trhů. Využívání výjimek by mělo být oznamováno příslušným orgánům a tyto orgány by měly mít pravomoc zakázat využívání výjimky fyzické nebo právnické osobě, jež nesplňuje příslušná kritéria dané výjimky. Příslušné orgány by také měly mít možnost vyžádat si informace od fyzické nebo právnické osoby za účelem monitorování využívání výjimky touto osobou.
(27)
V případě nepříznivého vývoje, který představuje vážné ohrožení finanční stability či důvěry na trhu v členském státě nebo v Unii, by příslušné orgány měly mít intervenční pravomoci, které jim umožní vyžadovat zvýšenou transparentnost nebo uložit dočasná omezení prodeje na krátko, transakcí se swapy úvěrového selhání nebo jiných transakcí, aby se předešlo chaotickému poklesu ceny finančního nástroje. Takováto opatření mohou být nezbytná v důsledku mnoha různých nepříznivých událostí a nepříznivého vývoje, a to nejen událostí finanční či hospodářské povahy, ale například také přírodních katastrof nebo teroristických útoků. Kromě toho by mohly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj vyžadující přijetí opatření nastat jen v jediném členském státě, aniž by měly jakékoli přeshraniční důsledky. Takové pravomoci by měly být dostatečně pružné, aby příslušné orgány mohly řešit řadu různých výjimečných okolností. Při přijímání takových opatření by měly příslušné orgány řádně zohlednit zásadu proporcionality.
(28)
Vzhledem k tomu, že se toto nařízení vztahuje pouze na omezení prodeje na krátko a swapů úvěrového selhání, aby zabránilo chaotickému poklesu ceny tohoto finančního nástroje, jsou jiné potřebné typy omezení, jako limity na pozice nebo omezení produktů, jež by mohly vyvolat vážné obavy o ochranu investorů, více zohledňovány v rámci revize směrnice 2004/39/ES prováděné Komisí.
(29)
Přestože příslušné orgány jsou obvykle nejlépe připraveny monitorovat podmínky na trhu a zahájit reakci na nepříznivou událost nebo nepříznivý vývoj tím, že rozhodnou, zda nastalo vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu a zda je nutné přijmout opatření pro řešení takové situace, pravomoci v tomto směru a podmínky a postupy pro jejich použití by měly být v nejvyšší možné míře harmonizovány.
(30)
V případě významného poklesu ceny finančního nástroje v obchodním systému by měl mít příslušný orgán také možnost dočasně omezit prodej na krátko tohoto finančního nástroje v tomto systému v rámci své jurisdikce či požádat orgán pro cenné papíry a trhy o jeho omezení v rámci jiných jurisdikcí, a mohl tak ve vhodných případech rychle zasáhnout a krátkodobě předejít chaotickému poklesu ceny dotčeného finančního nástroje. Příslušný orgán by měl mít také povinnost informovat orgán pro cenné papíry a trhy o tomto rozhodnutí, aby orgán pro cenné papíry a trhy mohl neprodleně informovat příslušné orgány jiných členských států s obchodními systémy obchodujícími se stejnými nástroji, koordinovat opatření přijatá těmito členskými státy a případně jim napomoci při dosahování dohody nebo přijmout vlastní rozhodnutí v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
(31)
Pokud se nepříznivá událost nebo nepříznivý vývoj týkají více než jednoho členského státu nebo mají jiné přeshraniční důsledky, například pokud je finanční nástroj přijat k obchodování v různých obchodních systémech ve větším počtu různých členských států, mají zásadní význam intenzivní konzultace a těsná spolupráce mezi příslušnými orgány. V těchto situacích by měl vykonávat ústřední koordinační úlohu orgán pro cenné papíry a trhy a měl by se snažit zajistit soudržnost mezi příslušnými orgány. Složení orgánu pro cenné papíry a trhy, které zahrnuje zástupce příslušných orgánů, přispěje ke splnění této úlohy. Příslušné orgány by kromě toho měly mít pravomoc přijímat opatření, mají-li zájem zasáhnout.
(32)
Kromě koordinace opatření příslušných orgánů by měl orgán pro cenné papíry a trhy zajišťovat, aby příslušné orgány opatření přijímaly pouze v situacích, kdy to je nezbytné a přiměřené. Orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít možnost vydávat stanoviska pro příslušné orgány ohledně použití intervenčních pravomocí.
(33)
Přestože příslušné orgány budou často nejlépe připraveny monitorovat nepříznivou událost nebo nepříznivý vývoj a rychle na ně reagovat, orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít také pravomoc přijímat opatření, jestliže prodej na krátko a další související činnosti ohrožují řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému v Unii nebo jeho části, pokud má situace přeshraniční důsledky a příslušné orgány nepřijaly dostatečná opatření pro řešení dané hrozby. Orgán pro cenné papíry a trhy by měl konzultovat Evropskou radu pro systémová rizika (ESRB) zřízenou nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (6), je-li to možné, a jiné dotčené orgány v případech, kdy by opatření mohlo mít účinky jdoucí nad rámec finančních trhů, což by mohl být případ komoditních derivátů používaných pro zajištění pozic, jež se týkají fyzických zásob.
(34)
Pravomoci orgánu pro cenné papíry a trhy podle tohoto nařízení, které mu umožňují omezit prodej na krátko a jiné související činnosti za výjimečných okolností, jsou v souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1095/2010. Uvedenými pravomocemi by neměly být dotčeny pravomoci orgánu pro cenné papíry a trhy v mimořádné situaci podle článku 18 nařízení (EU) č. 1095/2010. Zejména by měl mít orgán pro cenné papíry a trhy možnost přijímat individuální rozhodnutí, která budou po příslušných orgánech vyžadovat přijetí opatření, nebo individuální rozhodnutí určená účastníkům finančního trhu podle článku 18 nařízení (EU) č. 1095/2010.
(35)
Odkazy v tomto nařízení na články 18 a 38 nařízení (EU) č. 1095/2010 mají deklaratorní povahu. Uvedené články se použijí i bez takových odkazů.
(36)
Intervenční pravomoci, které příslušným orgánům a orgánu pro cenné papíry a trhy umožňují omezit prodej na krátko, swapy úvěrového selhání a jiné transakce, by měly mít pouze dočasnou povahu a měly by být používány jen na dobu a v rozsahu, které jsou nezbytné pro zvládnutí konkrétní hrozby.
(37)
Vzhledem ke zvláštním rizikům, která mohou vyplývat z používání swapů úvěrového selhání, je nutné, aby příslušné orgány tyto transakce pečlivě monitorovaly. Zejména by příslušné orgány měly ve výjimečných případech mít pravomoc vyžadovat od fyzických nebo právnických osob provádějících takové transakce informace o účelu, za kterým se daná transakce provádí.
(38)
Orgánu pro cenné papíry a trhy by měla být svěřena pravomoc vést šetření týkající se otázky nebo jednání souvisejících s prodejem na krátko nebo používáním swapů úvěrového selhání, a to s cílem posoudit, zda tato otázka nebo jednání nepředstavují potenciální hrozbu pro finanční stabilitu nebo důvěru na trhu. Provede-li taková šetření, měl by orgán pro cenné papíry a trhy zveřejnit zprávu obsahující jeho zjištění.
(39)
Jelikož se některá ustanovení tohoto nařízení vztahují na fyzické nebo právnické osoby a činnosti ve třetích zemích, je nezbytné, aby v určitých situacích příslušné orgány spolupracovaly s orgány dohledu ve třetích zemích. Příslušné orgány by proto měly uzavřít ujednání s orgány dohledu ve třetích zemích. Orgán pro cenné papíry a trhy by měl koordinovat přípravu těchto ujednání o spolupráci a výměnu informací obdržených z třetích zemí mezi příslušnými orgány.
(40)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a v Listině základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), zejména právo na ochranu osobních údajů stanovené v článku 16 Smlouvy o fungování EU a v článku 8 Listiny. Transparentnost významných čistých krátkých pozic, včetně jejich zveřejňování při překročení určité prahové hodnoty v případech, které stanoví toto nařízení, je nezbytná z důvodu zajištění stability finančních trhů a ochrany investorů. Díky této transparentnosti budou moci regulační orgány monitorovat používání prodeje na krátko ve spojení se strategiemi zneužívání trhu a důsledky prodeje na krátko pro řádné fungování trhu. Kromě toho by transparentnost mohla napomáhat k omezení informačních asymetrií, neboť zajistí, že všichni účastníci trhu budou přiměřeně informováni, do jaké míry prodej na krátko ovlivňuje ceny. Veškerá výměna nebo přenos informací příslušnými orgány by měly probíhat v souladu s pravidly pro předávání osobních údajů stanovenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (7). Veškerá výměna nebo přenos informací orgánem pro cenné papíry a trhy by měly být v souladu s pravidly pro předávání osobních údajů stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (8), které by mělo být v plném rozsahu použitelné pro zpracování osobních údajů pro účely tohoto nařízení.
(41)
S ohledem na zásady stanovené ve sdělení Komise o posílení sankčních režimů v odvětví finančních služeb a právní akty Unie přijaté v návaznosti na toto sdělení by členské státy měly stanovit pravidla pro sankce a správní opatření, použitelné při porušení ustanovení tohoto nařízení, a měly by zajistit jejich uplatňování. Tyto sankce a správní opatření by měly být účinné, přiměřené a odrazující. Měly by být založeny na pokynech vydaných orgánem pro cenné papíry a trhy na podporu sbližování a meziodvětvové jednotnosti, pokud jde o sankční režimy v odvětví finančních služeb.
(42)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (9). Komise by měla Evropský parlament průběžně informovat o pokroku, pokud jde o rozhodnutí stanovující rovnocennost právních a dohledových rámců třetích zemí s požadavky tohoto nařízení.
(43)
Komisi by měla být svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o podrobnosti výpočtu krátkých pozic, otázky, kdy má fyzická nebo právnická osoba nekrytou pozici ve swapech úvěrového selhání, prahové hodnoty pro oznámení či zveřejnění a další upřesnění kritérií a faktorů pro rozhodování o tom, zda nepříznivá událost nebo nepříznivý vývoj vede k vážnému ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v členském státě nebo v Unii. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na úrovni odborníků příslušných institucí, orgánů a agentur. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(44)
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě podat zprávu posuzující vhodnost stanovených prahových hodnot pro oznamování a zveřejňování, fungování omezení a požadavků souvisejících s transparentností čistých krátkých pozic a otázky, zda by nebyla vhodná další omezení či podmínky týkající se prodeje na krátko nebo swapů úvěrového selhání.
(45)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, přestože příslušné orgány jsou lépe uzpůsobeny k monitorování a mají lepší znalosti o vývoji na trzích, celkový dopad problémů souvisejících s prodejem na krátko a swapy úvěrového selhání je však možné plně chápat pouze v měřítku Unie, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(46)
Jelikož některé členské státy již zavedly omezení prodeje na krátko a jelikož toto nařízení stanoví přijetí aktů v přenesené pravomoci a závazných technických norem, které by měly být přijaty předtím, než se toto nařízení může účinně uplatňovat, je nezbytné, aby byla poskytnuta dostatečná lhůta pro přechodné období. Jelikož je zásadní upřesnit přede dnem 1. listopadu 2012 klíčové nepodstatné prvky, které usnadní soulad účastníků trhu s tímto nařízením a jeho vymáhání příslušnými orgány, je rovněž nezbytné poskytnout Komisi prostředky, aby přijala technické normy a akty v přenesené působnosti před uvedeným dnem,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnost
1. Toto nařízení se vztahuje na:
a)
finanční nástroje ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a), které jsou přijaty k obchodování v obchodním systému v Unii, a to i v případech, kdy se s těmito nástroji obchoduje mimo obchodní systém;
b)
deriváty uvedené v příloze I oddílu C bodech 4 až 10 směrnice 2004/39/ES, které se vztahují k finančnímu nástroji uvedenému v písmenu a) nebo k emitentovi takového finančního nástroje, a to i v případech, kdy se s těmito deriváty obchoduje mimo obchodní systém;
c)
dluhové nástroje vydané členským státem nebo Unií a deriváty uvedené v příloze I oddílu C bodech 4 až 10 směrnice 2004/39/ES, které se k dluhovým nástrojům vydaným členským státem nebo Unií vztahují nebo na ně odkazují.
2. Články 18, 20 a 23 až 30 se vztahují na všechny finanční nástroje ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a).
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„finančním nástrojem“ nástroj uvedený v příloze I oddílu C směrnice 2004/39/ES;
b)
„prodejem na krátko“ ve vztahu k akciím nebo dluhovým nástrojům jakýkoli prodej akcií nebo dluhových nástrojů, které prodávající v době uzavření dohody o prodeji nevlastní, včetně takového prodeje, při němž má prodávající v době uzavření dohody o prodeji příslušné akcie nebo dluhové nástroje vypůjčeny nebo má uzavřenu dohodu o jejich vypůjčení pro účely jejich dodání při vypořádání vyjma:
i)
prodeje kteroukoli stranou v rámci dohody o zpětném odkupu, kdy jedna strana souhlasila s prodejem cenného papíru druhé straně za stanovenou cenu, se závazkem druhé strany odprodat tento cenný papír zpět k pozdějšímu datu za jinou stanovenou cenu,
ii)
převodu cenných papírů na základě smlouvy o půjčce cenných papírů (securities lending agreement) nebo
iii)
uzavření smlouvy o futures nebo jiné derivátové smlouvy, v níž je dohodnut prodej cenných papírů za stanovenou cenu k budoucímu datu;
c)
„swapem úvěrového selhání“ (credit default swap - CDS) derivátová smlouva, podle níž jedna strana platí druhé straně poplatek výměnou za platbu nebo jiný prospěch v případě, že nastane úvěrová událost referenčního subjektu nebo v případě, že dojde k jakémukoliv jinému selhání vztahujícímu se k uvedené derivátové smlouvě, která má obdobný ekonomický účinek;
d)
„státním emitentem“ kterýkoli z uvedených subjektů, který vydává dluhové nástroje:
i)
Unie,
ii)
členský stát, včetně jakéhokoli ministerstva, vládní organizace nebo zvláštní účelové jednotky (special purpose vehicle) dotyčného členského státu,
iii)
v případě federativního členského státu člen federace,
iv)
zvláštní účelová jednotka pro několik členských států,
v)
mezinárodní finanční instituce zřízená dvěma nebo více členskými státy, jejímž účelem je získávat finanční prostředky a poskytovat finanční pomoc ve prospěch svých členů, kteří jsou postiženi nebo ohroženi vážnými finančními problémy, nebo
vi)
Evropská investiční banka;
e)
„swapem úvěrového selhání na státní dluhopisy“ swap úvěrového selhání, u něhož k výplatě platby nebo jiného prospěchu dojde v případě úvěrové události nebo selhání státního emitenta;
f)
„státními dluhopisy“ dluhový nástroj vydaný státním emitentem;
g)
„vydanými státními dluhopisy“ celková hodnota nesplacených státních dluhopisů vydaných státním emitentem;
h)
„upsaným akciovým kapitálem“ ve vztahu ke společnosti úhrn všech kmenových a případných prioritních akcií vydaných touto společností, avšak bez konvertibilních dluhových cenných papírů;
i)
„domovským členským státem“:
i)
pokud jde o investiční podnik ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 směrnice 2004/39/ES nebo regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39/ES, domovský členský stát ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 20 směrnice 2004/39/ES,
ii)
pokud jde o úvěrovou instituci, domovský členský stát ve smyslu čl. 4 bodu 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (10),
iii)
pokud jde o právnickou osobu neuvedenou v bodech i) nebo ii), členský stát, v němž má své sídlo, nebo pokud nemá žádné sídlo, členský stát, v němž má své ústředí,
iv)
pokud jde o fyzickou osobu, členský stát, v němž má tato osoba své ústředí, nebo pokud nemá žádné ústředí, členský stát, v němž má tato osoba své bydliště;
j)
„dotčeným příslušným orgánem“:
i)
ve vztahu ke státním dluhopisům členského státu nebo v případě federativního členského státu, ve vztahu ke státním dluhopisům člena federace nebo swapům úvěrového selhání týkajícím se členského státu nebo člena federace, příslušný orgán tohoto členského státu,
ii)
ve vztahu ke státním dluhopisům Unie nebo swapům úvěrového selhání týkajícím se Unie příslušný orgán jurisdikce, v níž se nachází odbor vydávající dluhopis,
iii)
ve vztahu ke státním dluhopisům několika členských států jednajících prostřednictvím zvláštní účelové jednotky nebo swapu úvěrového selhání týkajícího se takové zvláštní účelové jednotky, příslušný orgán jurisdikce, v níž je zvláštní účelová jednotka usazena,
iv)
ve vztahu ke státním dluhopisům mezinárodní finanční instituce zřízené dvěma nebo více členskými státy, jejímž účelem je uvolňovat finanční prostředky a poskytovat finanční pomoc ve prospěch svých členů, kteří jsou postiženi nebo ohroženi vážnými finančními problémy, příslušný orgán jurisdikce, v níž je tato mezinárodní finanční instituce usazena,
v)
ve vztahu k finančnímu nástroji jinému než uvedenému v bodech i) až iv) orgán příslušný pro tento finanční nástroj podle definice v čl. 2 bodě 7 nařízení Komise (ES) č. 1287/2006 (11), který se určuje v souladu s kapitolou III uvedeného nařízení,
vi)
ve vztahu k finančnímu nástroji, na který se nevztahují body i) až v), příslušný orgán členského státu, ve kterém byl tento finanční nástroj poprvé přijat k obchodování v obchodním systému,
vii)
ve vztahu k dluhovému nástroji, který vydala Evropská investiční banka, příslušný orgán členského státu, v němž má Evropská investiční banka sídlo;
k)
„činnostmi v rámci tvorby trhu“ činnosti investičního podniku, úvěrové instituce, subjektu ze třetí země nebo podniku ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. l) směrnice 2004/39/ES, který je členem obchodního systému nebo trhu ve třetí zemi, jejíž právní a dohledový rámec byl prohlášen Komisí v souladu s čl. 17 odst. 2 za rovnocenný, pokud obchodují na vlastní účet s finančním nástrojem, bez ohledu na to, zda je obchodován v obchodním systému nebo mimo obchodní systém, při plnění kteréhokoli z těchto úkolů:
i)
souběžné uveřejňování závazných obousměrných kotací, které mají srovnatelnou velikost a konkurenční ceny, přičemž výsledkem je pravidelné a průběžné zajišťování likvidity na trhu,
ii)
plnění pokynů vydaných klienty nebo reagování na žádosti klientů o obchodování, jde-li o součást jeho obvyklé podnikatelské činnosti,
iii)
zajišťování pozic vyplývajících z plnění úkolů uvedených v bodech i) a ii);
l)
„obchodním systémem“ regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39/ES nebo mnohostranný systém obchodování ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 15 směrnice 2004/39/ES;
m)
„hlavním obchodním systémem“ ve vztahu k akciím obchodní systém, na kterém se při obchodování s těmito akciemi dosahuje nejvyššího obratu;
n)
„autorizovaným primárním dealerem“ fyzická nebo právnická osoba, která podepsala dohodu se státním emitentem nebo která byla formálně uznána jako primární dealer ze strany státního emitenta nebo jeho jménem a která se v souladu s touto dohodou nebo uznáním zavázala, že bude obchodovat na vlastní účet v souvislosti s operacemi na primárním a sekundárním trhu, které se týkají dluhopisů vydaných tímto emitentem;
o)
„ústřední protistranou“ právní subjekt, který se v souladu s právními předpisy vloží mezi protistrany smluv obchodovaných na jednom či na několika finančních trzích, a stane se tak kupujícím pro každého prodávajícího a prodávajícím pro každého kupujícího, a který je odpovědný za provoz zúčtovacího systému;
p)
„dnem obchodování“ den obchodování uvedený v článku 4 nařízení (ES) č. 1287/2006;
q)
„obratem“ obchodů s akciemi obrat ve smyslu čl. 2 bodu 9 nařízení (ES) č. 1287/2006.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o upřesnění definic uvedených v odstavci 1 tohoto článku, zejména stanovujících, kdy se pro účely definice prodeje na krátko v odst. 1 písm. b) má za to, že fyzická nebo právnická osoba vlastní finanční nástroj.
Článek 3
Krátké a dlouhé pozice
1. Pro účely tohoto nařízení se za krátkou pozici týkající se upsaného akciového kapitálu nebo vydaných státních dluhopisů považuje pozice, která je výsledkem:
a)
prodeje akcií vydaných společností nebo dluhového nástroje vydaného státním emitentem na krátko;
b)
uzavření transakce, která vytváří jiný finanční nástroj nebo se vztahuje k jinému finančnímu nástroji než k nástroji uvedenému v písmenu a), pokud důsledkem nebo jedním z důsledků této transakce je, že tato fyzická nebo právnická osoba uzavírající uvedenou transakci získá finanční výhodu, dojde-li k poklesu ceny nebo hodnoty akcií nebo dluhového nástroje.
2. Pro účely tohoto nařízení se za dlouhou pozici týkající se upsaného akciového kapitálu nebo vydaných státních dluhopisů považuje pozice, která je výsledkem:
a)
držení akcií vydaných společností nebo dluhového nástroje vydaného státním emitentem;
b)
uzavření transakce, která vytváří jiný finanční nástroj nebo se vztahuje k jinému finančnímu nástroji než k nástroji uvedenému v písmenu a), pokud důsledkem nebo jedním z důsledků této transakce je, že tato fyzická nebo právnická osoba uzavírající uvedenou transakci získá finanční výhodu, dojde-li ke zvýšení ceny nebo hodnoty akcií nebo dluhového nástroje.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 určí dotčená fyzická nebo právnická osoba uvážlivě výpočet krátké nebo dlouhé pozice, pokud jde o jakoukoli pozici drženou příslušnou osobou nepřímo, například prostřednictvím nebo pomocí indexu, souboru cenných papírů nebo podílu ve fondu obchodovaném na burze (ETF) nebo v obdobném subjektu, a zohlední přitom veřejně dostupné informace o složení příslušného indexu, souboru cenných papírů nebo podílů držených v příslušném fondu obchodovaném na burze nebo v obdobném subjektu. Při výpočtu takové krátké nebo dlouhé pozice se od nikoho nepožaduje, aby od kohokoli získával informace o tomto složení v reálném čase.
Pro účely odstavců 1 a 2 se do výpočtu krátké nebo dlouhé pozice týkajících se státních dluhopisů zahrnou veškeré swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy, které se vztahují ke státnímu emitentovi.
4. Pro účely tohoto nařízení se za čistou krátkou pozici ve vztahu k upsanému akciovému kapitálu dotyčné společnosti považuje pozice zbývající po odečtení veškerých dlouhých pozic, které fyzická nebo právnická osoba drží ve vztahu k upsanému akciovému kapitálu, od veškerých krátkých pozic, které tato fyzická nebo právnická osoba drží ve vztahu k tomuto kapitálu.
5. Pro účely tohoto nařízení se za čistou krátkou pozici ve vztahu k vydaným státním dluhopisům dotyčného státního emitenta považuje pozice zbývající po odečtení veškerých dlouhých pozic, které fyzická nebo právnická osoba drží ve vztahu k vydaným státním dluhopisům, a veškerých dlouhých pozic v dluhových nástrojích státního emitenta, jejichž cena je v silné korelaci s cenou daných státních dluhopisů, od veškerých krátkých pozic, které tato fyzická nebo právnická osoba drží ve vztahu k těmto státním dluhopisům.
6. Výpočet týkající se státních dluhopisů podle odstavců 1 až 5 se provede pro každého jednotlivého státního emitenta i v případě, že státní dluhopisy jménem státního emitenta vydávají různé subjekty.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví:
a)
v jakých případech se má za to, že fyzická nebo právnická osoba drží akcie nebo dluhové nástroje pro účely odstavce 2;
b)
případy, kdy má fyzická nebo právnická osoba čistou krátkou pozici pro účely odstavců 4 a 5, a způsob výpočtu takové pozice;
c)
způsob výpočtu pozic pro účely odstavců 3, 4 a 5 v případě, kdy mají různé subjekty ve skupině dlouhé nebo krátké pozice, nebo ve vztahu k činnostem v rámci správy fondů, které se týkají různých fondů.
Pro účely prvního pododstavce písm. c) zohlední metoda výpočtu zejména, zda jsou různé investiční strategie používány ve vztahu ke konkrétnímu emitentovi prostřednictvím více samostatných fondů spravovaných týmž správcem fondů, zda je tatáž investiční strategie používána ve vztahu ke konkrétnímu emitentovi prostřednictvím více než jednoho fondu a zda je v rámci jednoho subjektu spravováno více než jedno portfolio na základě vlastního uvážení s použitím téže investiční strategie ve vztahu ke konkrétnímu emitentovi.
Článek 4
Nekrytá pozice ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy
1. Pro účely tohoto nařízení se má za to, že fyzická nebo právnická osoba má nekrytou pozici ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy, pokud tyto swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy neslouží k zajištění proti:
a)
riziku selhání emitenta, má-li daná fyzická nebo právnická osoba dlouhou pozici ve státních dluhopisech tohoto emitenta, jehož se swap úvěrového selhání na státní dluh týká, nebo
b)
riziku poklesu hodnoty státních dluhopisů, pokud fyzická nebo právnická osoba drží aktiva nebo má pohledávky, včetně mimo jiné smluv o financování, portfolií aktiv nebo finančních závazků, jejichž cena je v korelaci s hodnotou státních dluhopisů.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví pro účely odstavce 1 tohoto článku:
a)
případy, ve kterých se má za to, že transakce se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy představuje zajištění proti riziku selhání nebo proti riziku poklesu hodnoty státního dluhopisu, a způsob výpočtu nekryté pozice ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy;
b)
způsob výpočtu pozic v případě, kdy mají různé subjekty ve skupině dlouhé nebo krátké pozice, nebo ve vztahu k činnostem v rámci správy fondů, které se týkají samostatných fondů.
KAPITOLA II
TRANSPARENTNOST ČISTÝCH KRÁTKÝCH POZIC
Článek 5
Oznamování významných čistých krátkých pozic v akciích příslušným orgánům
1. Fyzická nebo právnická osoba, která má čistou krátkou pozici ve vztahu k upsanému akciovému kapitálu společnosti, jejíž akcie jsou přijaty k obchodování v obchodním systému, podá dotčenému příslušnému orgánu oznámení v souladu s článkem 9, jestliže tato pozice dosáhne příslušné prahové hodnoty pro oznamovací povinnost uvedené v odstavci 2 tohoto článku, nebo pod tuto hodnotu poklesne.
2. Příslušnou prahovou hodnotou pro oznamovací povinnost je procentní podíl rovný 0,2 % upsaného akciového kapitálu dotčené společnosti a dále každých 0,1 %.
3. Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) (dále jen „orgán pro cenné papíry a trhy“) může vydat stanovisko Komisi k úpravě prahových hodnot uvedených v odstavci 2 s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které upravují prahové hodnoty uvedené v odstavci 2 tohoto článku, s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích.
Článek 6
Zveřejňování významných čistých krátkých pozic v akciích
1. Fyzická nebo právnická osoba, která má čistou krátkou pozici ve vztahu k upsanému akciovému kapitálu společnosti, jejíž akcie jsou přijaty k obchodování v obchodním systému, zveřejní v souladu s článkem 9 podrobné informace o této pozici, jestliže tato pozice dosáhne příslušné prahové hodnoty pro zveřejnění uvedené v odstavci 2 tohoto článku nebo pod tuto hodnotu poklesne.
2. Příslušnou prahovou hodnotou pro zveřejnění je procentní podíl rovný 0,5 % upsaného akciového kapitálu dotčené společnosti a dále každých 0,1 %.
3. Orgán pro cenné papíry a trhy může vydat stanovisko Komisi k úpravě prahových hodnot uvedených v odstavci 2 s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které upravují prahové hodnoty uvedené v odstavci 2 tohoto článku, s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích.
5. Tímto článkem nejsou dotčena ustanovení právních a správních předpisů přijatých v souvislosti s nabídkami převzetí, transakcemi za účelem fúze a jinými transakcemi majícími vliv na vlastnictví společností nebo kontrolu nad společnostmi, které jsou regulovány orgány dohledu jmenovanými členskými státy podle článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí (12), jež vyžadují zveřejnění krátkých pozic nad rámec požadavků vyplývajících z tohoto článku.
Článek 7
Oznamování významných čistých krátkých pozic ve státních dluhopisech
1. Fyzická nebo právnická osoba, která má čistou krátkou pozici týkající se vydaného státního dluhopisu, podá oznámení dotčenému příslušnému orgánu v souladu s článkem 9, jestliže její pozice dosáhne příslušných prahových hodnot pro oznamovací povinnost pro dotčeného státního emitenta, nebo pod tyto hodnoty poklesne.
2. Příslušné prahové hodnoty pro oznamovací povinnost se skládají z počáteční hodnoty a následně přírůstkových hodnot pro každého státního emitenta, které jsou stanoveny v opatřeních přijatých Komisí podle odstavce 3. Prahové hodnoty pro oznamovací povinnost pro každý členský stát zveřejní orgán pro cenné papíry a trhy na svých internetových stránkách.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví počáteční a přírůstkové hodnoty uvedené v odstavci 2 tohoto článku.
Komise:
a)
zajistí, že prahové hodnoty nejsou stanoveny na takové úrovni, aby bylo nutné oznamovat pozice, které mají minimální hodnotu;
b)
zohlední celkovou výši nesplacených vydaných státních dluhopisů každého státního emitenta a průměrnou velikost pozic, které účastníci trhu drží ve vztahu ke státním dluhopisům tohoto státního emitenta, a
c)
zohlední likviditu jednotlivých trhů se státními dluhopisy.
Článek 8
Oznamování příslušným orgánům nekrytých pozic ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy
V případě, že příslušný orgán pozastaví omezení v souladu s čl. 14 odst. 2, fyzická nebo právnická osoba, která má nekrytou pozici ve swapu úvěrového selhání na státní dluhopisy, podá oznámení dotčenému příslušnému orgánu, jestliže její pozice dosáhne příslušných prahových hodnot pro oznamovací povinnost pro státního emitenta, upřesněných podle článku 7, nebo pod tyto hodnoty poklesne.
Článek 9
Způsob oznamování a zveřejňování
1. Každé oznámení nebo zveřejnění podle článků 5, 6, 7 nebo 8 obsahuje údaje o totožnosti fyzické nebo právnické osoby, která drží příslušnou pozici, o velikosti příslušné pozice a emitentovi, kterého se držená pozice týká, jakož i datum, kdy byla příslušná pozice vytvořena nebo změněna nebo kdy její držení skončilo.
Pro účely článků 5, 6, 7 a 8 uchovávají fyzické a právnické osoby, které drží významné čisté krátké pozice, po dobu pěti let záznamy o hrubých pozicích, které významnou čistou krátkou pozici tvoří.
2. Rozhodná doba pro výpočet čisté krátké pozice nastává o půlnoci po skončení dne obchodování, ve kterém daná fyzická nebo právnická osoba drží příslušnou pozici. Uvedená doba se uplatní na všechny transakce bez ohledu na použité prostředky obchodování, včetně transakcí provedených prostřednictvím manuálního nebo automatizovaného obchodování a bez ohledu na to, zda transakce proběhly během obvyklé doby obchodování. Oznámení nebo zveřejnění se provede nejpozději v 15:30 následujícího dne obchodování. Doby uvedené v tomto odstavci se počítají podle času členského státu dotčeného příslušného orgánu, kterému se příslušná pozice musí oznamovat.
3. Oznamování informací dotčenému příslušnému orgánu zajistí důvěrnost informací a zahrnuje mechanismus pro ověření zdroje oznámení.
4. Zveřejňování informací stanovené v článku 6 se provádí způsobem zajišťujícím rychlý a nediskriminační přístup k informacím. Uvedené informace se umístí na hlavní internetové stránce, kterou provozuje nebo nad níž má dohled dotčený příslušný orgán. Příslušné orgány sdělí adresu této internetové stránky orgánu pro cenné papíry a trhy, který uvede odkaz na všechny tyto hlavní internetové stránky na svých vlastních internetových stránkách.
5. Za účelem zajištění důsledného uplatňování tohoto článku vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy regulačních technických norem, které stanoví podrobnosti o poskytovaných informacích pro účely odstavce 1.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy regulačních technických norem do 31. března 2012.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
6. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavce 4 vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy prováděcích technických norem, které stanoví prostředky, jimiž mohou být informace zveřejňovány.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy prováděcích technických norem do 31. března 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 10
Uplatňování požadavků na oznamování a zveřejňování
Požadavky na oznamování a zveřejňování podle článků 5, 6, 7 a 8 se použijí pro fyzické nebo právnické osoby bez ohledu na to, zda mají bydliště nebo jsou usazeny v Unii, nebo ve třetí zemi.
Článek 11
Informace poskytované orgánu pro cenné papíry a trhy
1. Příslušné orgány poskytují orgánu pro cenné papíry a trhy čtvrtletně souhrnné informace o čistých krátkých pozicích týkajících se upsaného akciového kapitálu a vydaných státních dluhopisů a o nekrytých pozicích týkajících se swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy, pro které je tento orgán dotčeným příslušným orgánem a příjemcem oznámení podle článků 5, 7 a 8.
2. Za účelem plnění svých povinností podle tohoto nařízení si může orgán pro cenné papíry a trhy od dotčeného příslušného orgánu kdykoli vyžádat dodatečné informace o čistých krátkých pozicích týkajících se upsaného akciového kapitálu a vydaných státních dluhopisů nebo o nekrytých pozicích týkajících se swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy.
Příslušný orgán poskytne orgánu pro cenné papíry a trhy požadované informace nejpozději do sedmi kalendářních dnů. V případě nepříznivých událostí nebo nepříznivého vývoje, které představují vážné ohrožení finanční stability či důvěry na trhu v příslušném či jiném členském státě, poskytne příslušný orgán orgánu pro cenné papíry a trhy do 24 hodin všechny dostupné informace na základě požadavků na oznamování podle článků 5, 7 a 8.
3. Za účelem zajištění důsledného uplatňování tohoto článku vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy regulačních technických norem, které stanoví podrobnosti ohledně informací poskytovaných v souladu s odstavci 1 a 2.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy regulačních technických norem do 31. března 2012.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavce 1 vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy prováděcích technických norem, které stanoví formát informací poskytovaných v souladu s odstavci 1 a 2.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy prováděcích technických norem do 31. března 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
KAPITOLA III
NEKRYTÝ PRODEJ NA KRÁTKO
Článek 12
Omezení nekrytého prodeje akcií na krátko
1. Fyzická nebo právnická osoba může sjednat prodej akcií přijatých k obchodování v obchodním systému na krátko pouze, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
tato fyzická nebo právnická osoba si vypůjčila dané akcie nebo učinila jiné právní úkony, jejichž výsledkem je obdobný právní účinek;
b)
tato fyzická nebo právnická osoba uzavřela smlouvu o půjčce daných akcií nebo má jiný nárok vymahatelný vůči všem, vzniklý na základě smlouvy nebo z titulu vlastnického práva, na převod vlastnického práva k odpovídajícímu počtu cenných papírů stejného druhu, za účelem provedení vypořádání ve stanovené lhůtě;
c)
tato fyzická nebo právnická osoba má ujednání s třetí stranou, v rámci kterého tato třetí strana potvrdila, že dané akcie byly lokalizovány a že byla přijata opatření s ohledem na třetí strany tak, aby fyzická nebo právnická osoba mohla odůvodněně očekávat, že bude možno provést vypořádání ve stanovené lhůtě.
2. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavce 1 vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy prováděcích technických norem pro stanovení druhů dohod, ujednání a opatření, které v dostatečné míře zajišťují, že akcie budou k dispozici pro vypořádání. Při stanovování opatření, která jsou nezbytná k tomu, aby bylo možné odůvodněně očekávat, že vypořádání lze provést ve stanovené lhůtě, orgán pro cenné papíry a trhy zohlední mimo jiné obchodování v průběhu jednoho obchodního dne a likviditu akcií.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy prováděcích technických norem nejpozději do 31. března 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 13
Omezení nekrytého prodeje státních dluhopisů na krátko
1. Fyzická nebo právnická osoba může sjednat prodej státních dluhopisů na krátko pouze při splnění jedné z těchto podmínek:
a)
tato fyzická nebo právnická osoba si dané státní dluhopisy vypůjčila, nebo učinila jiné právní úkony, jejichž výsledkem je obdobný právní účinek;
b)
tato fyzická nebo právnická osoba uzavřela smlouvu o půjčce daných státních dluhopisů nebo má jiný nárok vymahatelný vůči všem, vzniklý na základě smlouvy nebo z titulu vlastnického práva, na převod vlastnického práva k odpovídajícímu počtu cenných papírů stejného druhu, za účelem provedení vypořádání ve stanovené lhůtě;
c)
tato fyzická nebo právnická osoba má uzavřeno ujednání s třetí stranou, v rámci kterého tato třetí strana potvrdila, že příslušné státní dluhopisy byly lokalizovány, nebo může jinak odůvodněně očekávat, že bude možno provést vypořádání ve stanovené lhůtě.
2. Omezení uvedená v odstavci 1 se nepoužijí, pokud operace slouží k zajištění dlouhé pozice v dluhových nástrojích emitenta, jejichž cena je v silné korelaci s hodnotou daných státních dluhopisů.
3. Pokud likvidita státních dluhopisů klesne pod prahovou hodnotu určenou podle metodiky uvedené v odstavci 4, dotčený příslušný orgán může omezení uvedená v odstavci 1 dočasně pozastavit. Před pozastavením uvedených omezení dotčený příslušný orgán vyrozumí orgán pro cenné papíry a trhy a ostatní příslušné orgány o navrhovaném pozastavení.
Pozastavení platí po počáteční dobu nepřekračující šest měsíců ode dne, kdy bylo zveřejněno na internetových stránkách dotčeného příslušného orgánu. Může být obnoveno na období nepřekračující šest měsíců, pokud důvody pro pozastavení nadále trvají. Není-li pozastavení obnoveno do konce počáteční doby nebo doby následného obnovení, jeho platnost automaticky skončí.
Do 24 hodin od oznámení dotčeného příslušného orgánu vydá orgán pro cenné papíry a trhy na základě odstavce 4 stanovisko k oznámenému pozastavení nebo obnovení pozastavení. Stanovisko se zveřejní na internetových stránkách orgánu pro cenné papíry a trhy.
4. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví parametry a metody pro výpočet prahové hodnoty likvidity podle odstavce 3 tohoto článku v souvislosti s vydanými státními dluhopisy.
Uvedené parametry a metody, podle kterých členské státy vypočítají prahovou hodnotu, se stanoví takovým způsobem, že pokud je jí dosaženo, představuje významný pokles ve vztahu k průměrné úrovni likvidity dotyčných státních dluhopisů.
Prahová hodnota je vymezena na základě objektivních kritérií specifických pro příslušný trh se státními dluhopisy, včetně celkové výše nesplacených vydaných státních dluhopisů každého státního emitenta.
5. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavce 1 orgán pro cenné papíry a trhy může vypracovat návrhy prováděcích technických norem, v nichž se stanoví druhy dohod nebo ujednání dostatečně zajišťujících, aby byly státní dluhopisy k dispozici pro vypořádání. Orgán pro cenné papíry a trhy vezme v úvahu zejména potřebu zachovat likviditu trhů, zvláště trhů se státními dluhopisy a trhů zpětného odkupu státních dluhopisů.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy prováděcích technických norem do 31. března 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 14
Omezení nekrytých swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy
1. Fyzická nebo právnická osoba může provádět transakce se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy pouze v případech, kdy tyto transakce nevedou k vytvoření nekryté pozice ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy, jak je uvedeno v článku 4.
2. Příslušný orgán může omezení uvedená v odstavci 1 dočasně pozastavit, má-li objektivní důvody domnívat se, že trh se státními dluhopisy nefunguje řádně a že by tato omezení mohla mít nepříznivý dopad na trh se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy, zejména v důsledku zvýšení výpůjčních nákladů pro státní emitenty nebo omezení schopnosti těchto emitentů vydávat nové dluhopisy. Uvedené důvody vychází z následujících ukazatelů:
a)
vysoké nebo zvyšující se úrokové sazby státních dluhopisů;
b)
rozšiřování rozpětí úrokových sazeb u státních dluhopisů ve srovnání se státními dluhopisy dalších státních emitentů;
c)
rozšiřování rozpětí swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy ve srovnání s vlastní křivkou a ve srovnání s jiným státními emitenty;
d)
včasnost návratu ceny státních dluhopisů na úroveň původní rovnováhy po rozsáhlém obchodu;
e)
objem státních dluhopisů, se kterými je možné obchodovat.
Příslušný orgán může rovněž použít jiné ukazatele než ty, které jsou uvedené v prvním pododstavci písm. a) až e).
Před pozastavením omezení podle tohoto článku dotčený příslušný orgán vyrozumí orgán pro cenné papíry a trhy a ostatní příslušné orgány o navrhovaném pozastavení a důvodech, na nichž se zakládá.
Pozastavení platí po počáteční dobu nepřekračující dvanáct měsíců ode dne, kdy bylo zveřejněno na internetových stránkách dotčeného příslušného orgánu. Může být obnoveno na období nepřekračující šest měsíců, pokud důvody pro pozastavení nadále trvají. Není-li pozastavení obnoveno do konce počáteční doby nebo doby následného obnovení, jeho platnost automaticky skončí.
Do 24 hodin od oznámení dotčeného příslušného orgánu vydá orgán pro cenné papíry a trhy stanovisko k jakémukoliv plánovanému pozastavení nebo obnovení pozastavení, a to bez ohledu na to, zda příslušný orgán vycházel při pozastavení z ukazatelů stanovených v prvním pododstavci písm. a) až e) nebo z jiných ukazatelů. Vychází-li plánované pozastavení nebo obnovení pozastavení z druhého pododstavce, obsahuje stanovisko také hodnocení ukazatelů, které příslušný orgán použil. Stanovisko se zveřejní na internetových stránkách orgánu pro cenné papíry a trhy.
Článek 15
Postupy náhradní koupě
1. Ústřední protistrana v členském státě, která poskytuje zúčtovací služby pro akcie, zajistí, aby byly zavedeny postupy, které splňují všechny tyto požadavky:
a)
jestliže fyzická nebo právnická osoba, která prodá akcie, nemůže tyto akcie dodat pro vypořádání do čtyř obchodních dnů po dni, kdy se vypořádání má uskutečnit, jsou automaticky aktivovány postupy pro náhradní koupi akcií, aby bylo zajištěno jejich dodání pro vypořádání;
b)
jestliže není možné provést náhradní koupi akcií pro vypořádání, je kupujícímu zaplacena určitá částka vycházející z hodnoty akcií, které se mají dodat ke dni dodání, a částka pokrývající ztráty, jež kupujícímu vznikly v důsledku selhání při vypořádání, a
c)
fyzická nebo právnická osoba, která selže při vypořádání, uhradí všechny částky zaplacené podle písmen a) a b).
2. Ústřední protistrana v členském státě, která poskytuje zúčtovací služby pro akcie, zajistí, aby byly zavedeny postupy zajišťující, že pokud fyzická nebo právnická osoba, která prodá akcie, tyto akcie nedodá pro vypořádání ve stanovené lhůtě, musí tato osoba provádět denní platby za každý den, kdy trvá prodlení.
Tyto denní platby jsou dostatečně vysoké, aby sloužily pro odrazení fyzických nebo právnických osob, pokud jde o selhání při vypořádání.
KAPITOLA IV
VÝJIMKY
Článek 16
Výjimka pro případ, kdy se hlavní obchodní systém nachází ve třetí zemi
1. Články 5, 6, 12 a 15 se nepoužijí pro akcie společnosti, které jsou přijaty k obchodování v obchodním systému v Unii, jestliže se hlavní obchodní systém pro obchodování s těmito akciemi nachází ve třetí zemi.
2. Dotčený orgán příslušný pro akcie společnosti, s nimiž se obchoduje v obchodním systému v Unii a v obchodním systému ve třetí zemi, alespoň jednou za dva roky určí, zda se hlavní obchodní systém těchto akcií nachází ve třetí zemi.
Dotčený příslušný orgán oznámí orgánu pro cenné papíry a trhy veškeré akcie, u nichž určil, že mají hlavní obchodní systém ve třetí zemi.
Každé dva roky orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní seznam akcií, které mají hlavní obchodní systém ve třetí zemi. Tento seznam je účinný pro období dvou let.
3. Za účelem zajištění důsledného uplatňování tohoto článku vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy regulačních technických norem stanovující způsob výpočtu obratu pro určení hlavního obchodního systému akcií.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy regulačních technických norem do 31. března 2012.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavců 1 a 2 orgán pro cenné papíry a trhy vypracuje návrhy prováděcích technických norem, které určí:
a)
den, ke kterému, a období, za které se provádí výpočet určení hlavního obchodního systému akcií;
b)
den, do kterého dotčený příslušný orgán oznámí orgánu pro cenné papíry a trhy akcie, jejichž hlavní obchodní místo se nachází ve třetí zemi;
c)
den po zveřejnění orgánem pro cenné papíry a trhy, od něhož je uvedený seznam účinný.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy prováděcích technických norem do 31. března 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 17
Výjimka pro činnosti v rámci tvorby trhu a operace na primárním trhu
1. Články 5, 6, 7, 12, 13 a 14 se nepoužijí pro transakce prováděné u činností v rámci tvorby trhu.
2. Komise může postupem uvedeným v čl. 44 odst. 2 přijímat rozhodnutí, která stanoví, že právní a dohledový rámec třetí země zajišťuje, že trh, který získal povolení v této třetí zemi, splňuje právně závazné požadavky, které jsou pro účely použití výjimky stanovené v odstavci 1 rovnocenné požadavkům podle hlavy III směrnice 2004/39/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (13) a podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (14), přičemž plnění těchto požadavků v dané třetí zemi podléhá účinnému dohledu a jejich dodržování je v ní účinně vymáháno.
Právní a dohledový rámec třetí země je možné považovat za rovnocenný, jestliže v uvedené třetí zemi:
a)
trhy podléhají povolení a průběžnému a účinnému dohledu a vymáhání;
b)
trhy mají jasná a transparentní pravidla pro přijímání cenných papírů k obchodování, takže s cennými papíry lze spravedlivě, řádně a efektivně obchodovat a cenné papíry jsou volně obchodovatelné;
c)
pro emitenty cenných papírů platí požadavky na pravidelné a průběžné informování zajišťující vysokou úroveň ochrany investorů a
d)
transparentnost a integrita trhu jsou zajištěny tím, že se předchází zneužívání trhu ve formě obchodování zasvěcených osob a manipulace s trhem.
3. Články 7, 13 a 14 se nepoužijí pro činnosti fyzické nebo právnické osoby, pokud tato osoba na základě dohody se státním emitentem plní úlohu autorizovaného primárního dealera a obchoduje na vlastní účet s finančním nástrojem v souvislosti s operacemi na primárním nebo sekundárním trhu, které se týkají těchto státních dluhopisů.
4. Články 5, 6, 12, 13 a 14 tohoto nařízení se nepoužijí pro fyzickou nebo právnickou osobu, pokud provádí prodej cenného papíru na krátko nebo má čistou krátkou pozici v souvislosti s prováděním stabilizace podle kapitoly III nařízení Komise (ES) č. 2273/2003 ze dne 22. prosince 2003, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES, pokud jde o výjimky pro programy zpětného odkupu a stabilizace finančních nástrojů (15).
5. Výjimka uvedená v odstavci 1 se použije pouze v případě, že dotčená fyzická nebo právnická osoba písemně oznámila příslušnému orgánu svého domovského členského státu, že má v úmyslu výjimku využívat. Toto oznámení se podá nejpozději 30 kalendářních dní před tím, než fyzická nebo právnická osoba poprvé zamýšlí výjimku využít.
6. Výjimka uvedená v odstavci 3 se použije pouze v případě, že autorizovaný primární dealer písemně oznámil dotčenému příslušnému orgánu ohledně dotyčných státních dluhopisů, že má v úmyslu výjimku využívat. Toto oznámení se podá nejpozději 30 kalendářních dní před tím, než fyzická nebo právnická osoba schválená jako autorizovaný primární dealer poprvé zamýšlí výjimku využít.
7. Příslušný orgán uvedený v odstavcích 5 a 6 může využití výjimky zakázat, pokud usoudí, že daná fyzická nebo právnická osoba nesplňuje podmínky pro udělení výjimky. Případný zákaz se uloží během lhůty 30 kalendářních dnů uvedené v odstavcích 5 nebo 6 anebo později v případě, že se příslušný orgán dozví, že u dané fyzické nebo právnické osoby došlo ke změnám okolností, kvůli nimž přestala splňovat podmínky pro udělení výjimky.
8. Subjekt ze třetí země, který nezískal povolení v Unii, zašle oznámení uvedené v odstavcích 5 a 6 orgánu příslušnému pro hlavní obchodní systém v Unii, ve kterém tento subjekt obchoduje.
9. Fyzická nebo právnická osoba, která podala oznámení podle odstavce 5, co nejdříve písemně oznámí příslušnému orgánu svého domovského členského státu, nastanou-li jakékoli změny, jež mají vliv na způsobilost této osoby k využívání výjimky nebo pokud si tato osoba již nepřeje výjimku využívat.
10. Fyzická nebo právnická osoba, která podala oznámení podle odstavce 6, co nejdříve písemně oznámí dotčenému příslušnému orgánu pro dotyčné státní dluhopisy, pokud nastanou jakékoli změny mající vliv na způsobilost této osoby k využívání výjimky nebo pokud si již nepřeje výjimku využívat.
11. Příslušný orgán domovského členského státu si může od fyzické nebo právnické osoby, která využívá výjimky stanovené v odstavcích 1, 3 nebo 4, vyžádat informace v písemné podobě o krátkých pozicích, které drží, nebo o činnostech, které na základě výjimky provádí. Fyzická nebo právnická osoba tyto informace poskytne nejpozději do čtyř kalendářních dnů od podání žádosti.
12. Příslušný orgán oznámí orgánu pro cenné papíry a trhy do dvou týdnů od podání oznámení podle odstavce 5 nebo 9 všechny tvůrce trhu a podle odstavce 6 nebo 10 všechny autorizované primární dealery, kteří využívají výjimku, a všechny tvůrce trhu a oprávněné autorizované dealery, kteří výjimku přestali využívat.
13. Orgán pro cenné papíry a trhy na svých internetových stránkách zveřejní a průběžně aktualizuje seznam tvůrců trhu a autorizovaných primárních dealerů, kteří využívají výjimku.
14. Oznámení podle tohoto článku může být provedeno osobou příslušnému orgánu a příslušným orgánem orgánu pro cenné papíry a trhy kdykoli během 60 kalendářních dnů přede dnem 1. listopadu 2012.
KAPITOLA V
INTERVENČNÍ PRAVOMOCI PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ A ORGÁNU PRO CENNÉ PAPÍRY A TRHY
ODDÍL 1
Pravomoci příslušných orgánů
Článek 18
Oznamování a zveřejňování za výjimečných okolností
1. S výhradou článku 22 může příslušný orgán od fyzických nebo právnických osob, které mají čisté krátké pozice ve vztahu k určitému finančnímu nástroji nebo třídě finančních nástrojů, požadovat, aby mu oznámily nebo aby zveřejnily podrobné informace o takové pozici, jestliže tato pozice dosáhne prahové hodnoty pro oznamovací povinnost stanovené příslušným orgánem nebo pod tuto hodnotu poklesne, pokud:
a)
nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj, které představují vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v dotčeném členském státě nebo v jednom či více dalších členských státech, a
b)
opatření je nezbytné pro řešení této situace a nebude mít škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření.
2. Odstavec 1 tohoto článku se nepoužije pro finanční nástroje, kterých se již týkají požadavky na transparentnost podle článků 5 až 8. Opatření podle odstavce 1 se může použít za okolností stanovených příslušným orgánem nebo se ho mohou týkat výjimky stanovené tímto orgánem. Zejména mohou být stanoveny výjimky, které se použijí pro činnosti v rámci tvorby trhu a činnosti na primárním trhu.
Článek 19
Oznamovací povinnost vypůjčovatelů za výjimečných okolností
1. S výhradou článku 22 může příslušný orgán přijmout opatření uvedené v odstavci 2 tohoto článku, pokud:
a)
nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj, které představují vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v dotčeném členském státě nebo v jednom či více dalších členských státech, a
b)
opatření je nezbytné pro řešení této situace a nebude mít škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření.
2. Příslušný orgán může od fyzických nebo právnických osob podílejících se na vypůjčení určitého finančního nástroje nebo třídy finančních nástrojů požadovat, aby mu oznámily jakoukoli významnou změnu poplatků požadovaných v souvislosti s takovým vypůjčením.
Článek 20
Omezení prodeje na krátko a obdobných transakcí za výjimečných okolností
1. S výhradou článku 22 může příslušný orgán přijmout jedno nebo více opatření uvedených v odstavci 2 tohoto článku, pokud:
a)
nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj, které představují vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v dotčeném členském státě nebo v jednom či více dalších členských státech, a
b)
opatření je nezbytné pro řešení této situace a nebude mít škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření.
2. Příslušný orgán může uložit zákaz nebo podmínky ve vztahu k fyzickým nebo právnickým osobám, které provádějí:
a)
prodej na krátko nebo
b)
transakci jinou než prodej na krátko, která vytváří finanční nástroj nebo se vztahuje k finančnímu nástroji, a důsledkem nebo jedním z důsledků této transakce je, že daná fyzická nebo právnická osoba získá finanční výhodu, dojde-li k poklesu ceny nebo hodnoty jiného finančního nástroje.
3. Opatření přijaté podle odstavce 2 se může použít pro transakce týkající se všech finančních nástrojů, určité třídy finančních nástrojů nebo konkrétního finančního nástroje. Opatření se může použít za okolností stanovených příslušným orgánem nebo se ho mohou týkat výjimky stanovené tímto orgánem. Zejména mohou být stanoveny výjimky, které se použijí pro činnosti v rámci tvorby trhu a činnosti na primárním trhu.
Článek 21
Omezení transakcí se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy za výjimečných okolností
1. S výhradou článku 22 může příslušný orgán omezit možnost fyzických nebo právnických osob provádět transakce se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy nebo může omezit hodnotu pozic ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy, které mohou tyto osoby uzavřít, pokud:
a)
nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj, které představují vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v dotčeném členském státě nebo v jednom či více dalších členských státech, a
b)
opatření je nezbytné pro řešení této situace a nebude mít škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření.
2. Opatření přijaté podle odstavce 1 se může použít pro určitou třídu transakcí se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy nebo pro konkrétní transakce se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy. Opatření se může použít za okolností stanovených příslušným orgánem nebo se ho mohou týkat výjimky stanovené tímto orgánem. Zejména mohou být stanoveny výjimky, které se použijí pro činnosti v rámci tvorby trhu a činnosti na primárním trhu.
Článek 22
Opatření jiných příslušných orgánů
Aniž je dotčen článek 26, příslušný orgán může uložit nebo obnovit opatření podle článku 18, 19, 20 nebo 21 ve vztahu k finančnímu nástroji, pro který není dotčeným příslušným orgánem, pouze se souhlasem dotčeného příslušného orgánu.
Článek 23
Pravomoc dočasně omezit prodej finančních nástrojů na krátko v případě významného poklesu ceny
1. Jestliže cena finančního nástroje v obchodním systému během jednoho dne obchodování významně poklesne ve vztahu k závěrečné ceně v tomto systému z předchozího dne obchodování, příslušný orgán domovského členského státu tohoto obchodního systému posoudí, zda není vhodné uložit fyzickým nebo právnickým osobám zákaz nebo omezení ohledně provádění prodejů tohoto finančního nástroje na krátko v daném obchodním systému nebo jinak omezit transakce s tímto finančním nástrojem v tomto obchodním systému s cílem předejít chaotickému poklesu ceny tohoto finančního nástroje.
Jestliže příslušný orgán usoudí podle prvního pododstavce, že je uvedený postup vhodný, pak v případě akcií nebo dluhového nástroje uloží fyzickým a právnickým osobám zákaz nebo omezení ohledně provádění prodeje na krátko v daném obchodním systému nebo v případě jiného druhu finančního nástroje omezí transakce s daným finančním nástrojem v tomto obchodním systému s cílem předejít chaotickému poklesu ceny tohoto finančního nástroje.
2. Opatření podle odstavce 1 se použije na období končící nejpozději koncem dne obchodování následujícího po dni obchodování, v němž k poklesu ceny dojde. Jestliže na konci dne obchodování následujícího po dni obchodování, v němž dojde k poklesu ceny, pokračuje navzdory zavedenému opatření významný pokles hodnoty finančního nástroje nejméně o polovinu částky stanovené v odstavci 5 oproti závěrečné ceně prvního dne obchodování, může příslušný orgán prodloužit opatření na další období, jež nepřekročí dva dny obchodování následující po konci druhého dne obchodování.
3. Opatření podle odstavce 1 se použije za okolností stanovených příslušným orgánem nebo se ho týkají výjimky stanovené tímto orgánem. Zejména mohou být stanoveny výjimky, které se použijí pro činnosti v rámci tvorby trhu a činnosti na primárním trhu.
4. Příslušný orgán domovského členského státu obchodního systému, v němž hodnota finančního nástroje během jednoho dne obchodování poklesne o hodnotu uvedenou v odstavci 5, informuje orgán pro cenné papíry a trhy o rozhodnutí přijatém podle odstavce 1 nejpozději do dvou hodin po konci dne obchodování. Orgán pro cenné papíry a trhy neprodleně informuje příslušné orgány domovských členských států obchodních systémů, které obchodují se stejným finančním nástrojem.
Jestliže příslušný orgán nesouhlasí s opatřením, které přijal jiný příslušný orgán v souvislosti s finančním nástrojem obchodovaným v jiných obchodních systémech regulovaných jinými příslušnými orgány, může orgán pro cenné papíry a trhy napomoci při dosahování dohody v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Dohody je dosaženo před půlnocí na konci téhož dne obchodování. Jestliže dotyčné příslušné orgány nedosáhnou dohody v rámci dohodovací fáze, může orgán pro cenné papíry a trhy přijmout rozhodnutí v souladu s čl. 19 odst. 3 nařízení (EU) č. 1095/2010. Rozhodnutí se přijme před zahájením následujícího dne obchodování.
5. Pokles hodnoty činí 10 % nebo více v případě likvidních akcií, jak jsou stanoveny v článku 22 nařízení (ES) č. 1287/2006, a v případě nelikvidních akcií a jiných tříd finančních nástrojů představuje hodnotu, kterou stanoví Komise.
6. Orgán pro cenné papíry a trhy může vydat stanovisko k úpravě prahových hodnot uvedených v odstavci 5, s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích, a zaslat je Komisi.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které upravují prahové hodnoty uvedené v odstavci 5 tohoto článku, s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích.
7. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví, co je třeba rozumět významným poklesem hodnoty u finančních nástrojů jiných než likvidní akcie, a to s přihlédnutím ke zvláštním vlastnostem každé třídy finančních nástrojů a k rozdílům ve volatilitě.
8. Za účelem zajištění důsledného uplatňování tohoto článku vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy regulačních technických norem, které stanoví způsob výpočtu 10 % poklesu u likvidních akcií a poklesu hodnoty upřesněného Komisí v souladu s odstavcem 7.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy regulačních technických norem do 31. března 2012.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 24
Trvání omezení
Opatření uložené podle článků 18, 19, 20 nebo 21 je platné po počáteční dobu nejvýše tří měsíců ode dne zveřejnění oznámení uvedeného v článku 25.
Opatření může být obnovováno na další období, z nichž žádné nepřekročí dobu tří měsíců, pokud důvody, které vedly k jeho přijetí, trvají i nadále. Není-li opatření do uplynutí uvedené doby tří měsíců obnoveno, jeho platnost automaticky skončí.
Článek 25
Oznámení o omezení
1. Příslušný orgán na svých internetových stránkách zveřejní oznámení o každém rozhodnutí uložit nebo obnovit opatření uvedené v článcích 18 až 23.
2. Toto oznámení obsahuje alespoň údaje o:
a)
uložených opatřeních, včetně nástrojů a tříd transakcí, pro které se opatření použijí, a dobu jejich trvání;
b)
důvodech, proč se příslušný orgán domnívá, že je opatření nezbytné uložit, včetně důkazů, o něž se tyto důvody opírají.
3. Opatření podle článků 18 až 23 nabude účinku v okamžiku zveřejnění oznámení nebo v době uvedené v oznámení, která je pozdější než doba zveřejnění oznámení, a použije se pouze pro transakce provedené poté, co opatření nabylo účinku.
Článek 26
Oznamování orgánu pro cenné papíry a trhy a dalším příslušným orgánům
1. Před uložením nebo obnovením opatření podle článků 18, 19, 20 nebo 21 a před uložením omezení podle článku 23 oznámí příslušný orgán navrhované opatření orgánu pro cenné papíry a trhy a ostatním příslušným orgánům.
2. Oznámení obsahuje údaje o navrhovaných opatřeních, třídách finančních nástrojů a transakcí, pro které se opatření použijí, důvodech pro tato opatření, a zamýšlené době, kdy mají opatření nabýt účinku.
3. Oznámení o návrhu uložit nebo obnovit opatření podle článků 18, 19, 20 nebo 21 se podá nejpozději 24 hodin před zamýšlenou dobou, kdy má opatření nabýt účinku nebo být obnoveno. Za výjimečných okolností může příslušný orgán podat oznámení později než 24 hodin před zamýšlenou dobou nabytí účinku opatření, pokud uvedenou 24hodinovou lhůtu není možné dodržet. Oznámení o omezení podle článku 23 se podá před zamýšlenou dobou nabytí účinku opatření.
4. Příslušný orgán, který obdrží oznámení podle tohoto článku, může přijmout opatření podle článků 18 až 23 ve svém členském státě, pokud je přesvědčen, že je takové opatření nezbytné pro pomoc příslušnému oznamujícímu orgánu. Příslušný orgán, který obdrží oznámení, podá rovněž oznámení v souladu s odstavci 1 až 3, v němž navrhne přijetí opatření.
ODDÍL 2
Pravomoci orgánu pro cenné papíry a trhy
Článek 27
Koordinace ze strany orgánu pro cenné papíry a trhy
1. Ve vztahu k opatřením přijatým příslušnými orgány podle oddílu 1 vykonává orgán pro cenné papíry a trhy podpůrnou a koordinační úlohu. Orgán pro cenné papíry a trhy zejména zajistí, aby příslušné orgány uplatňovaly jednotný přístup k přijatým opatřením, zvláště pokud jde o to, kdy je nezbytné použít intervenční pravomoci, o povahu veškerých uložených opatření a o začátek a dobu trvání takových opatření.
2. Poté, co obdrží oznámení podle článku 26 o opatření, které má být uloženo nebo obnoveno podle článků 18, 19, 20 nebo 21, vydá orgán pro cenné papíry a trhy do 24 hodin stanovisko, v němž uvede, zda se domnívá, že je dané opatření nebo navrhované opatření nezbytné pro řešení výjimečných okolností. Ve stanovisku se uvede, zda má orgán pro cenné papíry a trhy za to, že nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj, jež představují vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v jednom nebo více členských státech, zda je opatření nebo navrhované opatření vhodné a přiměřené pro řešení dané hrozby a zda je opodstatněná navrhovaná doba trvání veškerých těchto opatření. Jestliže se orgán pro cenné papíry a trhy domnívá, že je pro řešení hrozby nutné, aby opatření přijaly i další příslušné orgány, rovněž to ve svém stanovisku uvede. Stanovisko se zveřejní na internetových stránkách orgánu pro cenné papíry a trhy.
3. Pokud příslušný orgán navrhne přijetí nebo přijme opatření v rozporu se stanoviskem orgánu pro cenné papíry a trhy podle odstavce 2 nebo odmítne přijmout opatření v rozporu se stanoviskem orgánu pro cenné papíry a trhy podle uvedeného odstavce, zveřejní do 24 hodin po obdržení stanoviska orgánu pro cenné papíry a trhy na svých internetových stránkách oznámení s úplným vysvětlením důvodů, které jej k tomu vedou. Nastane-li taková situace, posoudí orgán pro cenné papíry a trhy, zda jsou splněny všechny podmínky pro použití jeho intervenční pravomoci podle článku 28 a zda se jedná o vhodný případ pro toto použití.
4. Orgán pro cenné papíry a trhy opatření podle tohoto článku pravidelně přezkoumává, a to nejméně jednou za tři měsíce. Není-li dané opatření obnoveno do konce uvedené doby tří měsíců, jeho platnost automaticky skončí.
Článek 28
Intervenční pravomoci orgánu pro cenné papíry a trhy za výjimečných okolností
1. V souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1095/2010 orgán pro cenné papíry a trhy, s výhradou odstavce 2 tohoto článku:
a)
uloží fyzickým nebo právnickým osobám, které mají čisté krátké pozice ve vztahu k určitému finančnímu nástroji nebo třídě finančních nástrojů, aby oznámily příslušnému orgánu nebo zveřejnily podrobné informace o veškerých takových pozicích, nebo
b)
uloží zákaz nebo stanoví podmínky týkající se provádění, fyzickými nebo právnickými osobami, prodeje na krátko nebo transakce, která vytváří finanční nástroj nebo se vztahuje k finančnímu nástroji, jež není finančním nástrojem uvedeným v čl. 1 odst. 1 písm. c), pokud důsledkem nebo jedním z důsledků této transakce je, že daná fyzická nebo právnická osoba získá finanční výhodu, dojde-li k poklesu ceny nebo hodnoty jiného finančního nástroje.
Opatření lze použít za zvláštních okolností stanovených orgánem pro cenné papíry a trhy nebo může podléhat výjimkám stanoveným tímto orgánem. Zejména mohou být stanoveny výjimky, které se použijí pro činnosti v rámci tvorby trhu a činnosti na primárním trhu.
2. Orgán pro cenné papíry a trhy přijme rozhodnutí podle odstavce 1, pouze pokud:
a)
opatření uvedená v odst. 1 písm. a) a b) reagují na ohrožení správného fungování a integrity finančních trhů nebo stability celého finančního systému v Unii nebo jeho části a situace má přeshraniční důsledky a
b)
žádný příslušný orgán nepřijal opatření k řešení dané hrozby nebo jeden nebo více příslušných orgánů přijaly opatření, která na tuto hrozbu nereagují odpovídajícím způsobem.
3. Při přijímání opatření uvedených v odstavci 1 vezme orgán pro cenné papíry a trhy v úvahu, v jakém rozsahu opatření:
a)
významně řeší danou hrozbu pro správné fungování a integritu finančních trhů nebo pro stabilitu celého finančního systému v Unii nebo jeho části nebo významně zlepší schopnost příslušných orgánů tuto hrozbu monitorovat;
b)
nevede ke vzniku rizika regulatorní arbitráže;
c)
nemá škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů, mimo jiné tím, že sníží likviditu na těchto trzích nebo nezvýší nejistotu mezi účastníky trhu, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření.
Pokud jeden nebo více příslušných orgánů přijaly opatření podle článků 18, 19, 20 nebo 21, může orgán pro cenné papíry a trhy přijmout kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1 tohoto článku, aniž by vydával stanovisko podle článku 27.
4. Před tím, než se rozhodne uložit nebo obnovit kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1, konzultuje orgán pro cenné papíry a trhy ESRB a případně další dotčené orgány.
5. Před tím, než se rozhodne uložit nebo obnovit kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1, oznámí orgán pro cenné papíry a trhy dotčeným příslušným orgánům opatření, jejichž přijetí navrhuje. Oznámení obsahuje údaje o navrhovaných opatřeních, třídě finančních nástrojů a transakcí, pro které se opatření použijí, důkazech, z nichž vychází odůvodnění uvedených opatření, a zamýšlené době, kdy mají opatření nabýt účinku.
6. Oznámení se podává nejpozději 24 hodin předtím, než má opatření nabýt účinku nebo být obnoveno. Za výjimečných okolností může orgán pro cenné papíry a trhy podat oznámení později než 24 hodin před zamýšlenou dobou nabytí účinku opatření, pokud uvedenou 24hodinovou lhůtu není možné dodržet.
7. Orgán pro cenné papíry a trhy na svých internetových stránkách zveřejní oznámení o každém rozhodnutí uložit nebo obnovit opatření uvedené v odstavci 1. Toto oznámení obsahuje alespoň:
a)
uložená opatření, včetně nástrojů a tříd transakcí, pro které se opatření použijí, a jejich dobu trvání, a
b)
důvody, proč orgán pro cenné papíry a trhy zastává stanovisko, že je opatření nezbytné uložit, včetně důkazů, o něž se tyto důvody opírají.
8. Poté, co se orgán pro cenné papíry a trhy rozhodne uložit nebo obnovit kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1, neprodleně příslušným orgánům oznámí přijatá opatření.
9. Opatření nabývá účinku v okamžiku zveřejnění oznámení na internetových stránkách orgánu pro cenné papíry a trhy nebo v době uvedené v oznámení, která je pozdější než doba jeho zveřejnění, a použije se pouze pro transakce provedené poté, co opatření nabylo účinku.
10. Orgán pro cenné papíry a trhy opatření uvedené v odstavci 1 přezkoumává ve vhodných intervalech a alespoň jednou za tři měsíce. Není-li opatření obnoveno do konce uvedené doby tří měsíců, jeho platnost automaticky skončí. K obnovení opatření se použijí odstavce 2 až 9.
11. Opatření přijaté orgánem pro cenné papíry a trhy podle tohoto článku má přednost před veškerými předchozími opatřeními, která přijal příslušný orgán podle oddílu 1.
Článek 29
Pravomoci orgánu pro cenné papíry a trhy v mimořádných situacích v souvislosti se státními dluhopisy
V případě mimořádné situace v souvislosti se státními dluhopisy nebo swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy se použijí články 18 a 38 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 30
Upřesnění nepříznivých událostí a nepříznivého vývoje
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví kritéria a faktory, které příslušné orgány a orgán pro cenné papíry a trhy zohlední při určování, zda nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj uvedené v článcích 18 až 21 a v článku 27 a objevily se hrozby uvedené v čl. 28 odst. 2 písm. a).
Článek 31
Šetření orgánu pro cenné papíry a trhy
Orgán pro cenné papíry a trhy může na žádost jednoho nebo více příslušných orgánů, Evropského parlamentu, Rady nebo Komise nebo z vlastního podnětu provádět šetření týkající se určité otázky nebo určitého jednání souvisejících s prodejem na krátko nebo s používáním swapů úvěrového selhání, a to s cílem posoudit, zda tato otázka nebo jednání nepředstavují potenciální hrozbu pro finanční stabilitu nebo důvěru na trhu v Unii.
Orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní zprávu obsahující jeho zjištění a případná doporučení týkající se této otázky nebo jednání do tří měsíců od ukončení takového šetření.
KAPITOLA VI
ÚLOHA PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ
Článek 32
Příslušné orgány
Každý členský stát určí jeden či více orgánů příslušných pro účely tohoto nařízení.
Určí-li členský stát více než jeden příslušný orgán, jasně stanoví jejich vzájemné postavení a určí orgán, který je odpovědný za koordinaci spolupráce a výměnu informací s Komisí, orgánem pro cenné papíry a trhy a příslušnými orgány ostatních členských států.
Členské státy o takto určených orgánech uvědomí Komisi, orgán pro cenné papíry a trhy a příslušné orgány ostatních členských států.
Článek 33
Pravomoci příslušných orgánů
1. Aby mohly příslušné orgány plnit své povinnosti podle tohoto nařízení, mají veškeré dohledové a vyšetřovací pravomoci nezbytné pro plnění jejich úkolů. Své pravomoci vykonávají jakýmkoli z těchto způsobů:
a)
přímo;
b)
ve spolupráci s jinými orgány;
c)
prostřednictvím dožádání u příslušných soudních orgánů.
2. Aby mohly plnit své povinnosti podle tohoto nařízení, mají příslušné orgány v souladu s vnitrostátními právními předpisy pravomoc:
a)
získat přístup k jakémukoli dokumentu v jakékoli formě a obdržet nebo pořídit jeho kopii;
b)
požadovat informace od kterékoli fyzické nebo právnické osoby a v případě potřeby fyzickou nebo právnickou osobu předvolat a vyslechnout za účelem získání informací;
c)
provádět kontroly na místě s předchozím ohlášením nebo bez předchozího ohlášení;
d)
požadovat existující záznamy o telefonních hovorech a datovém provozu;
e)
požadovat ukončení jakéhokoli jednání, které je v rozporu s tímto nařízením;
f)
požadovat zmrazení nebo obstavení majetku.
3. Aniž jsou dotčena ustanovení odst. 2 písm. a) a b), mají příslušné orgány v jednotlivých případech pravomoc požadovat od fyzické nebo právnické osoby provádějící transakci se swapy úvěrového selhání:
a)
vysvětlení účelu transakce a uvedení, zda je prováděna za účelem zajištění proti riziku, nebo za jiným účelem, a
b)
informace pro ověření podkladového rizika, pokud je transakce prováděna za účelem zajištění.
Článek 34
Služební tajemství
1. Povinnost zachovávat služební tajemství platí pro všechny fyzické nebo právnické osoby, které pracují nebo pracovaly pro příslušný orgán nebo pro jakýkoli orgán či fyzickou nebo právnickou osobu, na něž příslušný orgán přenesl úkoly, včetně auditorů a odborníků, s nimiž příslušný orgán uzavřel smlouvu. Důvěrné informace, které jsou předmětem služebního tajemství, nesmějí být vyzrazeny žádným jiným fyzickým nebo právnickým osobám ani orgánům s výjimkou případů, kdy je to nezbytné pro účely soudního řízení.
2. Veškeré informace, které se týkají obchodních nebo provozních podmínek a jiných ekonomických či osobních záležitostí, vyměňované mezi příslušnými orgány podle tohoto nařízení se považují za důvěrné a podléhají požadavkům služebního tajemství s výjimkou případů, kdy příslušný orgán v okamžiku jejich předání uvede, že dané informace mohou být sdělovány nebo pokud je jejich sdělení nezbytné pro účely soudního řízení.
Článek 35
Povinnost spolupracovat
Příslušné orgány spolupracují, pokud je to nezbytné nebo výhodné pro účely tohoto nařízení. Zejména si příslušné orgány bez zbytečného odkladu vzájemně poskytují informace, které mají význam pro plnění jejich povinností podle tohoto nařízení.
Článek 36
Spolupráce s orgánem pro cenné papíry a trhy
Příslušné orgány pro účely tohoto nařízení spolupracují s orgánem pro cenné papíry a trhy v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010.
Příslušné orgány neprodleně poskytnou orgánu pro cenné papíry a trhy veškeré informace nezbytné k tomu, aby mohl plnit své povinnosti podle nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 37
Spolupráce v případě žádostí týkajících se kontrol na místě nebo šetření
1. Příslušný orgán jednoho členského státu může požádat příslušný orgán jiného členského státu o pomoc při kontrolách na místě nebo šetřeních.
O žádosti uvedené v prvním pododstavci příslušný žádající orgán uvědomí orgán pro cenné papíry a trhy. V případě šetření nebo kontroly s přeshraničními dopady toto šetření nebo kontrolu může koordinovat a na požádání koordinuje orgán pro cenné papíry a trhy.
2. Pokud příslušný orgán obdrží od příslušného orgánu jiného členského státu žádost, aby provedl kontrolu na místě nebo šetření, může:
a)
sám provést kontrolu na místě nebo šetření;
b)
umožnit příslušnému orgánu, který žádost podal, aby se účastnil kontroly na místě nebo šetření;
c)
umožnit příslušnému orgánu, který žádost podal, aby sám provedl kontrolu na místě nebo šetření;
d)
jmenovat auditory nebo odborníky, kteří provedou kontrolu na místě nebo šetření;
e)
podělit se s ostatními příslušnými orgány o konkrétní úkoly související s dohledovými činnostmi.
3. Orgán pro cenné papíry a trhy může požádat příslušné orgány, aby prováděly konkrétní úkony šetření a kontroly na místě, jestliže má oprávněné důvody požadovat informace k tomu, aby byl schopen vykonávat pravomoc, která je mu výslovně svěřena tímto nařízením.
Článek 38
Spolupráce se třetími zeměmi
1. Je-li to možné, uzavřou příslušné orgány s orgány dohledu třetích zemí ujednání o spolupráci týkající se výměny informací s orgány dohledu třetích zemích, vymáhání povinností vyplývajících z tohoto nařízení ve třetích zemích a přijímání obdobných opatření orgány dohledu ve třetích zemích, která doplní opatření přijatá podle kapitoly V. Tato ujednání o spolupráci zajistí alespoň účinnou výměnu informací, která příslušným orgánům členských států umožní plnit povinnosti podle tohoto nařízení.
Příslušný orgán, který navrhne uzavření takového ujednání, o tom uvědomí orgán pro cenné papíry a trhy a příslušné orgány ostatních členských států.
2. Ujednání o spolupráci obsahuje ustanovení o výměně údajů a informací nezbytných k tomu, aby mohl dotčený příslušný orgán plnit povinnost stanovenou v čl. 16 odst. 2.
3. Orgán pro cenné papíry a trhy koordinuje vypracování ujednání o spolupráci mezi příslušnými orgány a dotčenými orgány dohledu třetích zemí. Za tímto účelem vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy vzorový dokument pro ujednání o spolupráci, který mohou příslušné orgány použít.
Orgán pro cenné papíry a trhy rovněž koordinuje mezi příslušnými orgány výměnu informací získaných od orgánů dohledu třetích zemí, které mohou mít význam pro přijetí opatření podle kapitoly V.
4. Příslušné orgány uzavřou ujednání o spolupráci týkající se výměny informací s orgány dohledu třetích zemí pouze v případě, že sdělené informace podléhají zárukám dodržování služebního tajemství, které jsou alespoň rovnocenné zárukám stanoveným v článku 34. Výměna informací slouží k plnění úkolů dotyčných příslušných orgánů.
Článek 39
Předávání a uchovávání osobních údajů
Pro předávání osobních údajů mezi členskými státy nebo mezi členskými státy a třetí zemí použijí členské státy směrnici 95/46/ES. Pokud jde o předávání osobních údajů orgánem pro cenné papíry a trhy členským státům nebo třetí zemi, dodržuje orgán pro cenné papíry a trhy nařízení (ES) č. 45/2001.
Osobní údaje uvedené v prvním pododstavci se uchovávají po dobu nanejvýš pěti let.
Článek 40
Sdělování informací třetím zemím
Příslušný orgán může orgánu dohledu třetí země předat údaje a analýzu údajů, jsou-li splněny podmínky stanovené v článku 25 nebo 26 směrnice 95/46/ES, takové předání se však uskutečňuje pouze případ od případu. Příslušný orgán musí být přesvědčen, že je předání nezbytné pro účely tohoto nařízení. Každé takové předání se provádí na základě dohody, že třetí země nepředá tyto údaje orgánu dohledu jiné třetí země bez výslovného písemného povolení příslušného orgánu.
Příslušný orgán sdělí informace, které jsou podle článku 34 důvěrné a které obdržel od příslušného orgánu jiného členského státu, orgánu dohledu třetí země pouze v případě, že příslušný orgán obdržel výslovný souhlas příslušného orgánu, který tyto informace poskytl, a v příslušných případech také za předpokladu, že se informace sdělují výlučně pro účely, ke kterým tento příslušný orgán udělil souhlas.
Článek 41
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce a správní opatření použitelné pro případ porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily jejich uplatňování. Tyto sankce a správní opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.
V souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010 přijme orgán pro cenné papíry a trhy pokyny s cílem zajistit uplatňování jednotného přístupu ohledně sankcí a správních opatření, které zavádějí členské státy.
Členské státy oznámí Komisi a orgánu pro cenné papíry a trhy pravidla uvedená v prvním a druhém pododstavci do 1. července 2012 a neprodleně jim oznámí veškeré následné změny těchto pravidel.
Orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní na svých internetových stránkách seznam stávajících sankcí a správních opatření použitelných v jednotlivých členských státech a pravidelně jej aktualizuje.
Členské státy předkládají každý rok orgánu pro cenné papíry a trhy souhrnné informace o všech uložených sankcích a přijatých správních opatřeních. Sdělí-li příslušný orgán skutečnost, že byla uložena sankce nebo správní opatření, uvědomí o tom současně orgán pro cenné papíry a trhy.
KAPITOLA VII
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI
Článek 42
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 2 odst. 2, čl. 3 odst. 7, čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 3, čl. 17 odst. 2, čl. 23 odst. 5, a článku 30 je svěřena Komisi na dobu neurčitou.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 2, čl. 3 odst. 7, čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 3, čl. 17 odst. 2, čl. 23 odst. 5, a článku 30 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí o zrušení nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 2 odst. 2, čl. 3 odst. 7, čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 3, čl. 17 odst. 2, čl. 23 odst. 5 a článku 30 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 43
Lhůta pro přijetí aktů v přenesené pravomoci
Komise přijme akty v přenesené pravomoci podle čl. 2 odst. 2, čl. 3 odst. 7, čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 3, čl. 17 odst. 2, čl. 23 odst. 5 a článku 30 do 31. března 2012.
Komise může prodloužit lhůtu uvedenou v prvním pododstavci o šest měsíců.
KAPITOLA VIII
PROVÁDĚCÍ AKTY
Článek 44
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Evropský výbor pro cenné papíry, zřízený rozhodnutím Komise 2001/528/ES (16). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA IX
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 45
Přezkum a zpráva
Do 30. června 2013 předloží Komise po projednání s příslušnými orgány a orgánem pro cenné papíry a trhy Evropskému parlamentu a Radě zprávu o:
a)
vhodnosti prahových hodnot pro oznamování a zveřejňování podle článků 5, 6, 7 a 8;
b)
dopadu jednotlivých požadavků na zveřejňování podle článku 6, zejména s ohledem na efektivnost a volatilitu finančních trhů;
c)
vhodnosti přímého, centralizovaného zasílání hlášení orgánu pro cenné papíry a trhy;
d)
fungování omezení a požadavků uvedených v kapitolách II a III;
e)
vhodnosti omezení týkajících se nekrytých swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy a vhodnosti dalších omezení či podmínky týkající se prodeje na krátko nebo swapů úvěrového selhání;
Článek 46
Přechodné ustanovení
1. Stávající opatření v oblasti působnosti tohoto nařízení, která vstoupila v platnost přede dnem 15. září 2010, mohou zůstat nadále použitelná do 1. července 2013 za podmínky, že se oznámí Komisi do 24. dubna 2012.
2. Transakce se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy, jejichž výsledkem je nekrytá pozice ve swapech úvěrového selhání a které byly uzavřeny přede dnem 25. března 2012 nebo během pozastavení omezení týkajících se nekrytých swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy v souladu s čl. 14 odst. 2 mohou být drženy až do doby jejich splatnosti stanovené ve smlouvě o swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy.
Článek 47
Zaměstnanci a zdroje orgánu pro cenné papíry a trhy
Do 31. prosince 2012 orgán pro cenné papíry a trhy posoudí své personální a finanční potřeby v souvislosti s převzetím pravomocí a povinností podle tohoto nařízení a předloží zprávu Evropskému parlamentu, Radě a Komisi.
Článek 48
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. listopadu 2012.
Čl. 2 odst. 2, čl. 3 odst. 7, čl. 4 odst. 2, čl. 7 odst. 3, čl. 9 odst. 5, čl. 11 odst. 3 a 4, čl. 12 odst. 2, čl. 13 odst. 4 a 5, čl. 16 odst. 3 a 4, čl. 17 odst. 2, čl. 23 odst. 5, 7 a 8 a články 30, 42, 43 a 44 se však použijí od 25. března 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 14. března 2012.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 236/2012,
annettu 14 päivänä maaliskuuta 2012,
lyhyeksimyynnistä ja tietyistä luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyvistä kysymyksistä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Finanssikriisin kärjistyttyä syyskuussa 2008 useiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ja kolmansien maiden, kuten Amerikan yhdysvaltojen ja Japanin, valvontaviranomaiset hyväksyivät kiireellisiä toimenpiteitä arvopaperien lyhyeksimyynnin rajoittamiseksi tai kieltämiseksi kokonaan tai osittain. Viranomaiset olivat huolissaan siitä, että lyhyeksimyynti saattaa finanssimarkkinoiden huomattavan epävakauden vallitessa kiihdyttää osakkeiden, erityisesti finanssilaitosten osakkeiden, hintojen alenemiskehitystä tavalla, joka voisi lopulta uhata finanssilaitosten elinkelpoisuutta ja aiheuttaa järjestelmäriskejä. Jäsenvaltioiden toteuttamissa toimenpiteissä oli eroja, sillä unionissa ei ole erityistä yhteistä sääntelykehystä, jossa käsiteltäisiin lyhyeksimyyntiä koskevia kysymyksiä.
(2)
Sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi ja sen toimintaedellytysten parantamiseksi erityisesti finanssimarkkinoiden osalta sekä korkeatasoisen kuluttajan- ja sijoittajansuojan varmistamiseksi on siten aiheellista luoda yhteinen sääntelykehys lyhyeksimyyntiin ja luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyville vaatimuksille ja valtuuksille sekä huolehtia jäsenvaltioiden välisestä paremmasta yhteensovittamisesta ja yhtenäisyydestä, kun on toteutettava toimenpiteitä poikkeuksellisissa olosuhteissa. On tarpeen yhdenmukaistaa lyhyeksimyyntiä ja luottoriskinvaihtosopimusten tiettyjä näkökohtia koskevat säännöt sen ehkäisemiseksi, että luodaan esteitä sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle, koska muuten on todennäköistä, että jäsenvaltiot jatkavat toisistaan poikkeavien toimenpiteiden toteuttamista.
(3)
On asianmukaista ja tarpeellista, että nämä säännöt annetaan asetuksen muodossa sen varmistamiseksi, että säännöksiä, joilla yksityisille osapuolille asetetaan suoraan velvoitteita ilmoittaa ja julkistaa tiettyihin rahoitusvälineisiin liittyvät nettomääräiset lyhyet positiot ja velvoitteita, jotka koskevat kattamatonta lyhyeksimyyntiä, sovelletaan yhdenmukaisella tavalla kaikkialla unionissa. Asetus on tarpeen myös sen vuoksi, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (4) perustetulle Euroopan valvontaviranomaiselle (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen), jäljempänä ’arvopaperimarkkinaviranomainen’, voidaan antaa valtuudet sovittaa yhteen toimivaltaisten viranomaisten toteuttamia toimenpiteitä tai toteuttaa toimenpiteitä itse.
(4)
Tämän asetuksen soveltamisalan olisi oltava mahdollisimman laaja, jotta se tarjoaisi poikkeuksellisissa olosuhteissa käytettävän ennalta ehkäisevän sääntelykehyksen. Tuon kehyksen olisi katettava kaikki rahoitusvälineet, mutta sen olisi oltava oikeassa suhteessa riskeihin, joita eri välineiden lyhyeksimyyntiin saattaa liittyä. Tämän vuoksi toimivaltaisilla viranomaisilla ja arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi vain poikkeuksellisissa olosuhteissa, joihin liittyy selkeästi tunnistettuja riskejä, joita on hallittava, oltava oikeus käyttää mahdollisuutta toteuttaa kaikentyyppisiä rahoitusvälineitä koskevia toimenpiteitä, jotka menevät pitemmälle kuin vain tietyntyyppisiin välineisiin sovellettavat pysyvät toimenpiteet.
(5)
Jotta voidaan poistaa nykyinen pirstaloitunut tilanne, jossa eräät jäsenvaltiot ovat toteuttaneet toisistaan poikkeavia toimenpiteitä, ja rajoittaa mahdollisuutta, että toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat toisistaan poikkeavia toimenpiteitä, on tärkeää puuttua lyhyeksimyynnistä ja luottoriskinvaihtosopimuksista aiheutuviin potentiaalisiin riskeihin yhdenmukaistetulla tavalla. Asetettavilla vaatimuksilla olisi vaikutettava tunnistettuihin riskeihin heikentämättä tarpeettomasti lyhyeksimyynnin myönteistä vaikutusta markkinoiden laatuun ja tehokkuuteen. Vaikka lyhyeksimyynnillä voi tietyissä tilanteissa olla haitallisia vaikutuksia, sillä on tavanomaisissa markkinaolosuhteissa huomattava merkitys finanssimarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamisessa erityisesti markkinoiden likviditeetin ja tehokkaan hinnanmuodostuksen osalta.
(6)
Tässä asetuksessa oleviin viittauksiin luonnollisiin henkilöihin ja oikeushenkilöihin olisi sisällytettävä rekisteröidyt liiketoimintaa harjoittavat yhteenliittymät, joilla ei ole oikeushenkilön asemaa.
(7)
Avoimuuden lisääminen tiettyjen rahoitusvälineiden merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden osalta hyödyttää todennäköisesti sekä sääntelyviranomaisia että markkinatoimijoita. Osakkeille, jotka on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi unionissa sijaitsevassa markkinapaikassa, olisi otettava käyttöön kaksivaiheinen malli, jolla lisätään asianmukaisella tavalla osakkeita koskevien merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden tarkasteltavuutta. Kun positio ylittää matalamman kynnysarvon, siitä olisi annettava ei-julkinen ilmoitus kyseisille sääntelyviranomaisille, jotta nämä voivat seurata ja tarvittaessa tutkia lyhyeksimyyntiä, josta saattaa aiheutua järjestelmäriskejä, johon saattaa liittyä markkinoiden väärinkäyttöä tai joka voi aiheuttaa markkinahäiriöitä. Kun positio ylittää korkeamman kynnysarvon, se olisi julkistettava markkinoille, jotta muut markkinatoimijat saavat hyödyllistä tietoa osakkeita koskevista yksittäisistä merkittävistä lyhyistä positioista.
(8)
Olisi otettava käyttöön velvollisuus ilmoittaa valvontaviranomaisille unionissa olevista valtionlainaa koskevista merkittävistä nettomääräisistä lyhyistä positioista, sillä tällaisella ilmoituksella sääntelyviranomaiset saisivat tärkeää lisätietoa, jonka avulla ne voivat seurata, aiheutuuko tällaisista positioista käytännössä järjestelmäriskejä tai käytetäänkö niitä tarkoituksiin, joihin liittyy markkinoiden väärinkäyttöä. Tällaisen vaatimuksen olisi käsitettävä vain positioita koskevien ei-julkisten ilmoitusten antamisen sääntelyviranomaisille, sillä tällaisia rahoitusvälineitä koskevien tietojen julkistaminen markkinoille voisi vaikuttaa haitallisesti valtionlainamarkkinoihin, joiden likviditeetti on jo heikentynyt.
(9)
Valtionlainaa koskevia ilmoitusvaatimuksia olisi sovellettava velkainstrumentteihin, jotka on laskenut liikkeeseen jokin jäsenvaltio ja unioni, mukaan lukien Euroopan investointipankki, jäsenvaltion hallituksen yksikkö, virasto, erillisyhtiö tai kahden tai useamman jäsenvaltion perustama kansainvälinen finanssilaitos, joka laskee liikkeeseen lainaa jäsenvaltion tai useiden jäsenvaltioiden puolesta, kuten Euroopan rahoitusvakausväline tai perustettava Euroopan vakausmekanismi. Jos jäsenvaltio on liittovaltio, ilmoitusvaatimuksia olisi sovellettava myös velkainstrumentteihin, joiden liikkeeseenlaskija on jokin liittovaltion osavaltio. Niitä ei kuitenkaan olisi sovellettava muihin sellaisiin jäsenvaltiossa sijaitseviin alueellisiin tai paikallisiin elimiin tai puolijulkisiin elimiin, jotka laskevat liikkeeseen velkainstrumentteja. Unionin liikkeeseen laskemien velkainstrumenttien tarkoituksena on erityisesti tukea jäsenvaltioiden maksutasetta tai rahoitusvakautta tai antaa makrotaloudellista apua kolmansille maille.
(10)
Avoimuuden kattavuuden ja tehokkuuden varmistamiseksi on tärkeää, että ilmoitusvaatimukset kattavat paitsi sellaiset lyhyet positiot, jotka syntyvät osakkeilla taikka valtionlainalla käytävästä julkisesta kaupankäynnistä markkinapaikoissa, myös sellaiset lyhyet positiot, jotka syntyvät markkinapaikkojen ulkopuolella käytävästä kaupankäynnistä, ja sellaiset nettomääräiset lyhyet positiot, jotka syntyvät johdannaisten, kuten osakkeita taikka valtionlainaa koskevien optioiden, futuurien, indeksiin sidottujen instrumenttien, hinnanerosopimusten ja nk. spread bet -sopimusten, käytön tuloksena.
(11)
Jotta avoimuuden lisäämistä koskevasta järjestelmästä olisi hyötyä sääntelyviranomaisille ja markkinoille, järjestelmän olisi mahdollistettava aukottomien ja totuudenmukaisten tietojen toimittaminen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön positioista. Sääntelyviranomaiselle tai markkinoille annetuissa tiedoissa olisi erityisesti otettava huomioon sekä lyhyet että pitkät positiot arvokkaan tiedon saamiseksi luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nettomääräisistä lyhyistä positioista, jotka koskevat osakkeita, valtionlainaa ja luottoriskinvaihtosopimuksia.
(12)
Lyhyiden tai pitkien positioiden laskennassa olisi otettava huomioon missä tahansa muodossa oleva taloudellinen etu, joka luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on liikkeeseen lasketussa yrityksen osakepääomassa tai liikkeeseen lasketussa valtionlainassa. Laskennassa olisi otettava huomioon erityisesti taloudellinen etu, joka on saatu suoraan tai välillisesti sellaisten johdannaisten, kuten optioiden, futuurien, hinnanerosopimusten ja nk. spread bet -sopimusten käytöstä, jotka koskevat osakkeita tai valtionlainaa, sekä indeksien, arvopaperikorien ja pörssilistattujen rahastojen käytöstä. Valtionlainaan liittyvien positioiden osalta laskennassa olisi otettava huomioon myös valtionlainan liikkeeseenlaskijoihin liittyvät luottoriskinvaihtosopimukset.
(13)
Tässä asetuksessa säädetyn avoimuuden edistämistä koskevan järjestelmän lisäksi komission olisi suorittaessaan rahoitusvälineiden markkinoista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (5) tarkistamisen harkittava, saataisiinko siitä, että sijoituspalveluyritykset sisällyttävät toimivaltaisille viranomaisille annettaviin liiketoimia koskeviin selvityksiin lyhyeksimyyntiä koskevia tietoja, hyödyllistä lisätietoa, joka auttaisi toimivaltaisia viranomaisia seuraamaan lyhyeksimyynnin määrää.
(14)
Luottoriskinvaihtosopimusten ostaminen ilman pitkää positiota, joka koskee kohde-etuutena toimivaa valtionlainaa, mitä hyvänsä rahoitusvaroja, rahoitusvarojen muodostamaa salkkua tai taloudellisia velvoitteita taikka rahoitussopimuksia, joiden arvo korreloi valtionlainan arvon kanssa, voi olla taloudelliselta kannalta tarkasteltuna verrattavissa sellaisen lyhyen position ottamiseen, joka koskee kohde-etuutena toimivaa velkainstrumenttia. Laskettaessa nettomääräistä lyhyttä positiota, joka koskee valtionlainaa, huomioon olisi sen vuoksi otettava luottoriskinvaihtosopimukset, jotka liittyvät valtionlainan liikkeeseenlaskijan velvoitteeseen. Luottoriskinvaihtosopimusta koskeva positio olisi otettava huomioon sen määrittämiseksi, onko luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä valtionlainaa koskeva merkittävä nettomääräinen lyhyt positio, josta on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle, ja onko positiosta myös ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle, jos toimivaltainen viranomainen keskeyttää kattamattomia luottoriskinvaihtosopimuksia koskevien rajoitusten soveltamisen tarkoituksin määrittää luottoriskinvaihtosopimusta koskeva merkittävä kattamaton positio, joka liittyy valtionlainan liikkeeseenlaskijaan.
(15)
Positioiden jatkuvan seurannan mahdollistamiseksi avoimuuden parantamista koskevan järjestelmän olisi katettava ilmoituksen tai tietojen antaminen myös silloin, kun nettomääräisen lyhyen position muutos aiheuttaa tiettyjen kynnysarvojen alittumisen tai ylittymisen.
(16)
Jotta avoimuuden parantamista koskeva järjestelmä olisi tehokas, sitä on tärkeää soveltaa riippumatta siitä, missä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö sijaitsee, myös kolmannessa maassa, jos tällaisella henkilöllä on merkittävä nettomääräinen lyhyt positio, joka koskee yritystä, jonka osakkeet on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi unionin alueella sijaitsevassa markkinapaikassa, tai nettomääräinen lyhyt positio, joka koskee jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen laskemaa valtionlainaa.
(17)
Lyhyeksimyynnin määritelmään ei olisi sisällytettävä kahden osapuolen välistä takaisinostosopimusta, jonka nojalla osapuoli myy toiselle arvopaperin määrätyllä hinnalla ja sitoutuu ostamaan arvopaperin myöhemmin takaisin jollakin muulla määrätyllä hinnalla, eikä johdannaissopimusta, jossa sovitaan arvopaperien myymisestä tietyllä hinnalla tulevaisuudessa olevana ajankohtana. Määritelmään ei myöskään olisi sisällytettävä arvopaperien lainaussopimuksen nojalla tapahtuvaa arvopaperien siirtoa.
(18)
Osakkeiden ja valtionlainan kattamattoman lyhyeksimyynnin katsotaan toisinaan kasvattavan rahoitusvälineiden selvityksen epäonnistumisriskiä ja volatiliteettiriskiä. Tällaisten riskien hillitsemiseksi näiden välineiden kattamattomalle lyhyeksimyynnille on aiheellista asettaa rajoituksia, jotka ovat oikeassa suhteessa tavoitteisiinsa. Yksityiskohtaisissa rajoituksissa olisi otettava huomioon erilaiset järjestelyt, joita käytetään nykyisin katetussa lyhyeksimyynnissä. Näitä ovat erillinen takaisinostosopimus, jonka mukaisesti arvopaperin lyhyeksi myyvä henkilö ostaa vastaavan arvopaperin takaisin määräajankohtana, jotta lyhyeksimyyntiä koskevan transaktio selvitys voi tapahtua, ja vakuusjärjestelyt, jos vakuuden ottaja voi käyttää arvopaperia lyhyeksimyyntiä koskevan transaktion selvitykseen. Muita esimerkkejä ovat vanhoille osakkeenomistajille suunnatut yritysten uusmerkinnät (tarjoukset) ja esimerkiksi markkinapaikkojen, selvitysjärjestelmien tai keskuspankkien lainapoolit ja takaisinostosopimukset.
(19)
Osakkeiden kattamattoman lyhyeksimyynnin osalta on välttämätöntä, että luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on sopinut kolmannen osapuolen kanssa järjestelystä, jonka mukaan kyseinen kolmas osapuoli on vahvistanut, että osakkeet on paikannettu, mikä tarkoittaa, että kolmas osapuoli vahvistaa, että se katsoo voivansa asettaa osakkeet saataville silloin, kun selvityksen on määrä tapahtua. Jotta tällainen vahvistus voidaan antaa, on välttämätöntä toteuttaa toimenpiteitä kolmansiin osapuoliin nähden, jotta luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi kohtuudella olettaa, että selvitys voi tapahtua määräajankohtana. Tällainen toimenpide on esimerkiksi se, että kolmas osapuoli osoittaa osakkeet lainattaviksi tai ostettaviksi, jotta niitä koskeva selvitys voidaan toteuttaa määräajankohtana. Osakkeiden ostolla saman päivän aikana katettavan lyhyeksimyynnin osalta tällaisiin toimenpiteisiin olisi kuuluttava kolmannen osapuolen antama vahvistus siitä, että se katsoo osakkeen olevan helposti lainattavissa tai ostettavissa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi otettava huomioon osakkeiden likviditeetti, etenkin vaihdon määrä ja se, miten helposti osto, myynti ja lainaaminen voidaan toteuttaa mahdollisimman vähäisin markkinavaikutuksin, kun se määrittää, mitkä toimenpiteet ovat tarpeen, jotta saadaan aikaan kohtuullinen oletus siitä, että selvitys voi tapahtua määräajankohtana.
(20)
Valtionlainan kattamattoman lyhyeksimyynnin osalta voidaan lyhyeksimyynnin kattamista valtionlainan ostolla saman päivän aikana pitää esimerkkinä tilanteesta, jossa voidaan kohtuudella olettaa, että selvitys voi tapahtua määräajankohtana.
(21)
Valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusten olisi perustuttava vakuutuskelpoisen kohde-etuuden periaatteeseen, samalla kun tunnustetaan, että valtionlainan liikkeeseenlaskijaan voi kohdistua muitakin intressejä kuin velkakirjojen omistaminen. Näihin intresseihin kuuluu suojautuminen valtionlainan liikkeeseenlaskijan luottoriskiltä, jos luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on kyseisen liikkeeseenlaskijan valtionlainaa koskeva pitkä positio, tai suojautuminen valtionlainan arvon alenemisen riskiltä, jos luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on varallisuutta tai vastuita, jotka liittyvät kyseisen jäsenvaltion julkisen tai yksityisen sektorin yhteisöihin ja joiden arvo korreloi valtionlainan arvon kanssa. Tällaisen varallisuuden olisi sisällettävä rahoitussopimukset, rahoitusvarojen tai -velvoitteiden muodostama salkku sekä koron- tai valuutanvaihtosopimukset, joiden osalta valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta käytetään vastapuoliriskin hallintavälineenä suojautumiseen rahoitus- ja ulkomaankauppasopimuksiin liittyvältä riskiltä. Positiota tai positiosalkkua, jota käytetään suojautuessa mahdollisilta vastuilta johonkin valtioon, ei saisi pitää kattamattomana positiona valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksessa. Tähän kuuluvat mahdolliset vastuut keskus-, alue- ja paikallishallinnossa tai julkisen sektorin yhteisöissä tai jonkin mainitun yhteisön takaamat mahdolliset vastuut. Mukaan olisi otettava myös mahdolliset vastuut kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneissa yksityisen sektorin yhteisöissä. Kaikkien mahdollisten vastuiden olisi tässä yhteydessä katsottava sisältävän lainat, vastapuolen luottoriskin (mukaan lukien mahdollinen vastuu, kun tällaiseen mahdolliseen vastuuseen edellytetään lakisääteistä pääomaa), saamiset ja vakuudet. Tämä käsittää myös sellaiset mahdolliset välilliset vastuut jossakin mainituista yhteisöistä, jotka on saatu muun muassa mahdollisesta vastuusta indekseissä, rahastoissa tai erillisyhtiöissä.
(22)
Koska mahdollisuus toteuttaa valtionlainan luottoriskinvaihtosopimus ilman suojattavaa valtionlainan arvon alenemisen riskiä voi vaikuttaa haitallisesti valtionlainamarkkinoiden vakauteen, luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä olisi kiellettävä toteuttamasta tällaisia kattamattomia luottoriskinvaihtosopimuksia koskevia positioita. Toimivaltaisen viranomaisen olisi kuitenkin voitava keskeyttää tilapäisesti tällaisen rajoituksen soveltaminen, kun saadaan kaikkein ensimmäiset viitteet siitä, että valtionlainamarkkina ei toimi moitteettomasti. Tällaisen keskeyttämisen olisi perustuttava toimivaltaisella viranomaisella olevaan käsitykseen, joka perustuu objektiivisille perusteille, jotka seuraavat tässä asetuksessa tarkoitettujen indikaattorien analyysista. Toimivaltaisten viranomaisten olisi myös voitava käyttää lisäindikaattoreita.
(23)
On myös aiheellista asettaa keskusvastapuolia koskevia vaatimuksia, jotka liittyvät osakkeiden selvityksen epäonnistumisen yhteydessä noudatettaviin ostomenettelyihin (buy-in-menettelyihin) ja toimituksen epäonnistumisesta määrättäviin sakkoihin. Ostomenettelyjä ja myöhässä tapahtuvaa selvitystä koskevissa vaatimuksissa olisi vahvistettava selvitystä koskevaan kurinalaisuuteen liittyvät perusstandardit. Ostomenettelyä ja sakkoja koskevien vaatimusten olisi oltava riittävän joustavat, jotta tällaisten menettelyjen käytettävissä olon varmistamisesta vastaava keskusvastapuoli voi luottaa siihen, että jokin muu markkinatoimija suorittaa oston tai määrää sakon. Finanssimarkkinoiden moitteeton toiminta edellyttää kuitenkin, että selvitystä koskevan kurinalaisuuden laajempia näkökohtia käsitellään laaja-alaisessa lainsäädäntöehdotuksessa.
(24)
Toimenpiteillä, jotka liittyvät valtionlainaan ja valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksiin ja joihin kuuluvat muun muassa avoimuuden parantaminen ja kattamatonta lyhyeksimyyntiä koskevat rajoitukset, olisi asetettava vaatimuksia, jotka ovat oikeassa suhteessa niiden tavoitteisiin ja joilla voidaan samaan aikaan ehkäistä valtionlainojen ja näiden lainojen takaisinostomarkkinoiden likviditeettiin kohdistuvat haitalliset vaikutukset.
(25)
Osakkeita otetaan yhä useammin julkisen kaupankäynnin kohteeksi eri markkinapaikoissa unionissa ja kolmansissa maissa. Monien suurten kolmansiin maihin sijoittautuneiden yritysten osakkeita on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi myös unionin alueella sijaitsevassa markkinapaikassa. Arvopapereille on aiheellista myöntää tehokkuussyistä poikkeus tietyistä ilmoitus- ja julkistamisvaatimuksista, jos kyseisen välineen pääasiallinen markkinapaikka on kolmannessa maassa.
(26)
Markkinatakaustoiminta on keskeisessä asemassa unionin alueella sijaitsevien markkinoiden likviditeetin tarjonnassa, ja markkinatakaajat tarvitsevat lyhyitä positioita hoitaakseen tämän tehtävän. Vaatimusten asettaminen tällaiselle toiminnalle voisi heikentää olennaisesti markkinatakaajien kykyä tarjota likviditeettiä, ja se voisi haitata merkittävästi unionin markkinoiden tehokasta toimintaa. Markkinatakaajat eivät myöskään todennäköisesti hanki merkittäviä lyhyitä positioita, lukuun ottamatta erittäin lyhyiden jaksojen ajaksi otettavia positioita. Tällaiseen toimintaan osallistuville luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille on sen vuoksi aiheellista myöntää poikkeus sellaisten vaatimusten noudattamisesta, jotka saattaisivat heikentää niiden kykyä hoitaa tällaista tehtävää ja vaikuttaa sen vuoksi haitallisesti unionin markkinoihin. Jotta tällaisia vaatimuksia voitaisiin soveltaa kolmansien maiden vastaavien yhteisöjen selvittämiseksi, tarvitaan kolmansien maiden markkinoiden vastaavuuden arviointia koskeva menettely. Poikkeusta olisi sovellettava markkinatakaustoiminnan eri tyyppeihin mutta ei omaan lukuun tehtävään kaupankäyntiin. Tietyille ensimarkkinoilla suoritettaville operaatioille, kuten valtionlainaan ja vakauttamisjärjestelmiin liittyville operaatioille, on myös aiheellista myöntää poikkeus, sillä kyse on tärkeistä toiminnoista, jotka edistävät markkinoiden tehokasta toimintaa. Poikkeusten käytöstä olisi ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille, ja niillä olisi oltava valtuudet kieltää luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä käyttämästä poikkeusta, jos nämä eivät täytä asianomaisia poikkeukseen sisältyviä perusteita. Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi myös oltava mahdollisuus pyytää luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä tietoja, joiden perusteella voidaan seurata, kuinka kyseinen henkilö käyttää poikkeusta.
(27)
Kun ilmenee epäsuotuisia kehitysnäkymiä, jotka merkitsevät rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen jäsenvaltiossa tai unionissa kohdistuvaa vakavaa uhkaa, toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava valtuudet puuttua tilanteeseen vaatiakseen avoimuuden parantamista tai asettaakseen tilapäisiä rajoituksia lyhyeksimyynnille, luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyville transaktioille tai muille transaktioille ehkäistäkseen rahoitusvälineen hinnan epätavanomaisen alenemisen. Tällaiset toimenpiteet voivat olla tarpeen, koska epäsuotuisat tapahtumat tai kehitysnäkymät voivat olla hyvin monenlaisia, sillä niitä eivät ole ainoastaan rahoitukseen tai talouteen liittyvät tapahtumat vaan esimerkiksi myös luonnonkatastrofit tai terroriteot. Lisäksi toimenpiteitä edellyttäviä joitain epäsuotuisia tapahtumia tai kehitysnäkymiä voi ilmetä ainoastaan yhdessä jäsenvaltiossa, jolloin niillä ei ole rajat ylittäviä vaikutuksia. Tällaisten valtuuksien olisi oltava riittävän joustavia, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat niiden nojalla toimia erilaisissa poikkeuksellisissa olosuhteissa. Toimivaltaisten viranomaisten olisi tällaisia toimenpiteitä toteuttaessaan otettava suhteellisuusperiaate asianmukaisesti huomioon.
(28)
Koska tässä asetuksessa säädetään ainoastaan lyhyeksimyyntiä ja luottoriskinvaihtosopimuksia koskevista rajoituksista rahoitusvälineen hinnan epätavanomaisen alenemisen estämiseksi, tarvetta muuntyyppisiin, kuten positioita tai tuotteita koskeviin rajoituksiin, joihin voi liittyä sijoittajansuojaa koskevia vakavia ongelmia, olisi tarkoituksenmukaisempaa käsitellä komission suorittaman direktiivin 2004/39/EY uudelleen tarkastelun yhteydessä.
(29)
Vaikka toimivaltaisilla viranomaisilla on yleensä parhaat edellytykset seurata markkinaolosuhteita ja reagoida ensimmäisenä epäsuotuisaan tapahtumaan tai kehitysnäkymään päättämällä, kohdistuuko rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen vakava uhka ja edellyttääkö tällaisen tilanteen korjaaminen toimenpiteitä, tätä koskevat valtuudet ja niiden käyttöön liittyvät edellytykset ja menettelyt olisi yhdenmukaistettava mahdollisimman laajasti.
(30)
Jos rahoitusvälineen hinta alenee merkittävästi jossakin markkinapaikassa, toimivaltaisella viranomaisella olisi oltava myös valtuudet rajoittaa tilapäisesti rahoitusvälineen lyhyeksimyyntiä kyseisessä markkinapaikassa omalla lainkäyttöalueellaan tai pyytää arvopaperimarkkinaviranomaista rajoittamaan tällaista lyhyeksimyyntiä muilla lainkäyttöalueilla voidakseen tarvittaessa puuttua tilanteeseen nopeasti ja lyhyen jakson ajan kyseisen välineen hinnan epätavanomaisen alenemisen ehkäisemiseksi. Toimivaltaiselta viranomaiselta olisi myös edellytettävä, että se ilmoittaa tällaisesta päätöksestä arvopaperimarkkinaviranomaiselle, jotta arvopaperimarkkinaviranomainen voi ilmoittaa asiasta välittömästi niiden markkinapaikkojen kotijäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joissa käydään kauppaa samalla välineellä, sovittaa yhteen näiden muiden jäsenvaltioiden toteuttamia toimia ja tarvittaessa auttaa niitä pääsemään sopimukseen tai tehdä itse päätös asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan mukaisesti.
(31)
Jos epäsuotuisa tapahtuma tai kehitysnäkymä ulottuu yhtä jäsenvaltiota laajemmalle alueelle tai jos sillä on muita rajojen yli ulottuvia vaikutuksia, esimerkiksi jos rahoitusväline on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi eri markkinapaikoissa useissa eri jäsenvaltioissa, on erityisen tärkeää, että toimivaltaiset viranomaiset ovat läheisessä neuvonpidossa ja tekevät tiivistä yhteistyötä. Arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava tällaisessa tilanteessa keskeinen yhteensovittamistehtävä, ja sen olisi pyrittävä varmistamaan, että toimivaltaisten viranomaisten toimet ovat yhtenäisiä. Koska arvopaperimarkkinaviranomaisen kokoonpanoon kuuluu toimivaltaisten viranomaisten edustajia, sen on helpompi suorittaa tämä tehtävä. Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi lisäksi oltava valta toteuttaa toimenpiteitä, jos niiden edun mukaista on puuttua tilanteeseen.
(32)
Toimivaltaisten viranomaisten toteuttamien toimenpiteiden yhteensovittamisen lisäksi arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat toimenpiteitä vain silloin, kun ne ovat välttämättömiä ja oikeassa suhteessa tavoitteisiinsa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi voitava antaa toimivaltaisille viranomaisille lausuntoja toimintavaltuuksien käytöstä.
(33)
Vaikka toimivaltaisilla viranomaisilla on usein parhaat edellytykset seurata epäsuotuisaa tapahtumaa tai kehitysnäkymää ja reagoida siihen nopeasti, myös arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava valtuudet toteuttaa toimenpiteitä, jos lyhyeksimyynti ja muu siihen liittyvä toiminta uhkaa finanssimarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja eheyttä tai unionin koko rahoitusjärjestelmän taikka sen osan vakautta, jos kyseisen toiminnan vaikutukset ulottuvat rajojen yli ja toimivaltaiset viranomaiset eivät ole toteuttaneet riittäviä toimenpiteitä uhan poistamiseksi. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi kuultava finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1092/2010 (6) perustettua Euroopan järjestelmäriskikomiteaa, jäljempänä ’EJRK’, kun se on mahdollista, ja muita asianomaisia viranomaisia, jos tällaisen toimenpiteen vaikutukset saattavat ulottua finanssimarkkinoiden ulkopuolelle, kuten saattaa olla silloin, kun on kyse hyödykejohdannaisista, joita käytetään aineellisten positioiden suojaamiseen.
(34)
Lyhyeksimyynnin ja muun siihen liittyvän toiminnan rajoittamista poikkeuksellisissa olosuhteissa koskevat arvopaperimarkkinaviranomaisella tämän asetuksen nojalla olevat valtuudet, on suunniteltu siten, että ne ovat yhteneväiset asetuksen (EU) N:o 1095/2010 9 artiklan 5 kohdan kanssa. Nämä valtuudet eivät saisi vaikuttaa valtuuksiin, jotka arvopaperimarkkinaviranomaisella on kriisitilanteissa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 18 artiklan nojalla. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi erityisesti voitava tehdä asetuksen (EU) N:o 1095/2010 18 artiklan nojalla yksittäisiä päätöksiä, joiden mukaan toimivaltaisten viranomaisten on asetuksen (EU) N:o 1095/2010 18 artiklan nojalla toteutettava toimenpiteitä tai tehdä finanssimarkkinoiden toimijoille osoitettuja yksittäisiä päätöksiä.
(35)
Tässä asetuksessa olevat viittaukset asetuksen (EU) N:o 1095/2010 18 ja 38 artiklaan ovat luonteeltaan toteavia. Mainittuja artikloja sovelletaan myös ilman tällaista tällaisia viittauksia.
(36)
Toimivaltaisilla viranomaisilla ja arvopaperimarkkinaviranomaisella olevien valtuuksien rajoittaa lyhyeksimyyntiä, luottoriskinvaihtosopimuksia ja muita transaktioita, olisi oltava luonteeltaan ainoastaan tilapäisiä, ja niitä olisi käytettävä vain sellaisen ajan ja vain siinä laajuudessa, kuin on tarpeen tietyn uhan poistamiseksi.
(37)
Koska luottoriskinvaihtosopimusten käyttöön liittyy erityisiä riskejä, tällaiset transaktiot edellyttävät toimivaltaisten viranomaisten tiivistä seurantaa. Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi erityisesti oltava poikkeustapauksissa valtuudet vaatia tällaisia transaktioita toteuttavilta luonnollisilta henkilöiltä ja oikeushenkilöiltä tietoja transaktion tarkoituksesta.
(38)
Arvopaperimarkkinaviranomaiselle olisi annettava valtuudet toteuttaa lyhyeksimyyntiin tai luottoriskinvaihtosopimusten käyttöön liittyvää kysymystä tai käytäntöä koskeva tutkimus, jotta se voisi arvioida, aiheuttaako tuo kysymys tai käytäntö potentiaalisen uhan rahoitusvakaudelle tai markkinoiden luottamukselle. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen suorittaa tällaisen tutkimuksen, sen olisi julkaistava sen tuloksista raportti.
(39)
Koska joitakin tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin ja toimiin kolmansissa maissa, on välttämätöntä, että toimivaltaiset viranomaiset ja kolmansien maiden valvontaviranomaiset tekevät tietyissä tilanteissa yhteistyötä. Toimivaltaisten viranomaisten olisi sen vuoksi sovittava järjestelyistä kolmansien maiden valvontaviranomaisten kanssa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi sovitettava yhteen tällaisten yhteistyöjärjestelyjen edistymistä ja kolmansilta mailta saatujen tietojen vaihtoa toimivaltaisten viranomaisten välillä.
(40)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, erityisesti perussopimuksen 16 artiklassa ja perusoikeuskirjan 8 artiklassa määrättyä oikeutta henkilötietojen suojaan. Merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden avoimuus, mukaan lukien tässä asetuksessa säädetty tietojen julkistaminen tietyn kynnysarvon ylittyessä, on tarpeen finanssimarkkinoiden vakauteen ja sijoittajansuojaan liittyvistä syistä. Tällainen avoimuus antaa valvontaviranomaisille mahdollisuudet valvoa lyhyeksimyynnin käyttöä markkinoiden väärinkäyttöön tähtäävien strategioiden yhteydessä ja lyhyeksimyynnin vaikutuksia markkinoiden moitteettomaan toimintaan. Avoimuuden avulla saatetaan lisäksi vähentää tietojen epätasaista jakautumista ja varmistua, että kaikki markkinatoimijat saavat riittävästi tietoa siitä, missä määrin lyhyeksimyynti vaikuttaa hintoihin. Toimivaltaisten viranomaisten välisen tietojen vaihdon tai toimittamisen olisi tapahduttava yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (7) säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen mukaisesti. Arvopaperimarkkinaviranomaisen harjoittaman tietojen vaihdon tai toimittamisen olisi tapahduttava yksilöiden suojelusta yhteisön toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 (8) säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen mukaisesti, ja mainittua asetusta olisi sovellettava kokonaisuudessaan tämän asetuksen soveltamiseksi tapahtuvaan henkilötietojen käsittelyyn.
(41)
Jäsenvaltioiden olisi seuraamusjärjestelmien lujittamista finanssipalvelujen alalla koskevassa komission tiedonannossa vahvistetut periaatteet ja tämän tiedonannon jatkotoimina hyväksytyt unionin säädökset huomioon ottaen säädettävä seuraamuksista ja hallinnollisista toimenpiteistä, joita sovelletaan tämän asetuksen säännösten rikkomiseen, ja varmistettava, että ne pannaan täytäntöön. Näiden seuraamusten ja hallinnollisten toimenpiteiden, olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Niiden olisi perustuttava arvopaperimarkkinaviranomaisen antamiin ohjeisiin, joilla edistetään finanssialan seuraamusjärjestelmien lähentymistä ja johdonmukaisuutta eri toimialojen välillä.
(42)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon edellytykset, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (9) mukaisesti. Komission olisi tiedotettava Euroopan parlamentille niissä päätöksissä saavutetusta edistymisestä, joilla määritetään kolmansien maiden lainsäädäntö- ja valvontakehysten vastaavuus tämän asetuksen vaatimusten kanssa.
(43)
Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä lyhyiden positioiden laskentaa koskevista yksityiskohdista silloin, kun luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on luottoriskinvaihtosopimusta koskeva kattamaton positio, ilmoittamista tai tietojen julkistamista koskevista kynnysarvoista sekä niiden perusteiden ja tekijöiden täsmentämisestä, joiden avulla määritetään, missä tapauksissa rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen jäsenvaltiossa tai unionissa kohdistuu vakava uhka epäsuotuisan tapahtuman tai kehitysnäkymän vuoksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiaankuuluvien laitosten, viranomaisten ja virastojen asiantuntijoiden tasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(44)
Komission olisi annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus, jossa arvioidaan säädettyjen ilmoittamista ja tietojen julkistamista koskevien kynnysarvojen tarkoituksenmukaisuutta, nettomääräisten lyhyiden positioiden avoimuuteen liittyvien rajoitusten ja vaatimusten toimivuutta sekä sitä, onko lyhyeksimyynnille tai luottoriskinvaihtosopimuksille aiheellista asettaa muita rajoituksia tai ehtoja.
(45)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaikka toimivaltaisilla viranomaisilla on paremmat edellytykset seurata markkinoiden kehitysnäkymiä ja parempi tietämys niistä, koska lyhyeksimyyntiin ja luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyvien ongelmien kokonaisvaikutukset voidaan nähdä kokonaisvaltaisesti vain unionin tasolla, minkä vuoksi nämä tavoitteet voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
(46)
Koska eräät jäsenvaltiot ovat jo ottaneet käyttöön lyhyeksimyyntiä koskevia rajoituksia ja koska tässä asetuksessa säädetään delegoiduista säädöksistä ja velvoittavista teknisistä standardeista, jotka olisi hyväksyttävä, ennen kuin sitä voidaan soveltaa toimivalla tavalla, on tarpeen säätää riittävän pitkästä siirtymäajasta. Koska on erityisen tärkeää yksilöidä ennen 1 päivää marraskuuta 2012 ne tärkeimmät muut kuin keskeiset säännökset, joilla edistetään sitä, että markkinatoimijat noudattavat tätä asetusta ja tuetaan toimivaltaisia viranomaisia sen noudattamisen valvonnassa, on myös tarpeen antaa komissiolle keinot hyväksyä tekniset standardit ja delegoidut säädökset ennen mainittua päivää,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Soveltamisala
1. Tätä asetusta sovelletaan:
a)
jäljempänä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin rahoitusvälineisiin, jotka otetaan julkisen kaupankäynnin kohteeksi unionissa sijaitsevassa markkinapaikassa, mukaan lukien tällaiset välineet, kun niillä käydään kauppaa jonkun markkinapaikan ulkopuolella;
b)
direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevan C osan 4-10 kohdassa tarkoitettuihin johdannaisiin, jotka koskevat a alakohdassa tarkoitettua rahoitusvälinettä tai tällaisen rahoitusvälineen liikkeeseenlaskijaa, mukaan lukien tällaiset johdannaiset, kun niillä käydään kauppaa jonkun markkinapaikan ulkopuolella;
c)
jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen laskemiin velkainstrumentteihin ja direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevan C osan 4-10 kohdassa tarkoitettuihin johdannaisiin, jotka koskevat jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen laskemaa velkainstrumenttia tai joihin niissä viitataan.
2. Jäljempänä olevaa 18, 20 ja 23-30 artiklaa sovelletaan kaikkiin 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin rahoitusvälineisiin.
2 artikla
Määritelmät
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
’rahoitusvälineellä’ direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevassa C osassa lueteltua välinettä;
b)
’lyhyeksimyynnillä’ osakkeen tai velkainstrumentin osalta sellaisen osakkeen tai velkainstrumentin myyntiä, jota myyjä ei omista tehdessään sopimuksen sen myynnistä, mukaan lukien myynti, jossa myyjä on myyntiä koskevan sopimuksen tekemisen ajankohtana lainannut osakkeen tai velkainstrumentin tai sopinut sen lainaamisesta, jotta se voidaan toimittaa selvityksen toteuttamisajankohtana, pois lukien:
i)
jommankumman osapuolen suorittama myynti sellaisen takaisinostosopimuksen nojalla, jossa osapuoli on lupautunut myymään toiselle osapuolelle arvopaperin määrätyllä hinnalla siten, että jälkimmäinen sitoutuu myymään arvopaperin myöhempänä ajankohtana takaisin jollakin muulla määrätyllä hinnalla;
ii)
arvopaperien lainaussopimuksen nojalla tapahtuva arvopaperien siirto; ja
iii)
sellaisen futuurisopimuksen tai muun johdannaissopimuksen tekeminen, jossa on sovittu arvopaperien myymisestä määrättyyn hintaan myöhemmin määrättynä ajankohtana;
c)
’luottoriskinvaihtosopimuksella’ johdannaissopimusta, jossa osapuoli maksaa toiselle osapuolelle vastikkeen maksusta tai muusta edusta, jonka tämä maksaa luottotappiosta, joka aiheutuu riskikohteeseen liittyvän maksuvelvollisuuden laukaisevasta tapahtumasta tai muusta sellaisesta kyseisestä johdannaissopimuksesta aiheutuvasta luottotappiosta, jolla on samankaltainen taloudellinen vaikutus;
d)
’valtionlainan liikkeeseenlaskijalla’ seuraavia velkainstrumenttien liikkeeseen laskijoita:
i)
unioni;
ii)
jäsenvaltio, mukaan lukien mikä hyvänsä tämän jäsenvaltion hallituksen yksikkö, virasto tai erillisyhtiö;
iii)
jos jäsenvaltio on liittovaltio, jokin tämän liittovaltion osavaltio;
iv)
useita jäsenvaltioita varten perustettu erillisyhtiö;
v)
kahden tai useamman jäsenvaltion perustama kansainvälinen finanssilaitos, jonka tarkoituksena on hankkia varoja ja antaa rahoitusapua jäsenilleen, joilla on vakavia rahoitusongelmia tai joita sellaiset vaikeudet uhkaavat; tai
vi)
Euroopan investointipankki;
e)
’valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksella’ luottoriskinvaihtosopimusta, jonka nojalla maksu tai muu etu maksetaan valtionlainan liikkeeseenlaskijaan liittyvän maksuvelvollisuuden laukaisevan tapahtuman tai luottotappion johdosta;
f)
’valtionlainalla’ velkainstrumenttia, jonka valtionlainan liikkeeseenlaskija on laskenut liikkeeseen;
g)
’liikkeeseen lasketulla valtionlainalla’ kaikkea valtionlainan liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskemaa lunastamatonta valtionlainaa;
h)
’liikkeeseen lasketulla osakepääomalla’ yrityksen osalta kaikkia kyseisen yrityksen liikkeeseen laskemia kantaosakkeita tai mitä tahansa etuoikeutettuja osakkeita lukuun ottamatta vaihtovelkakirjalainoja;
i)
’kotijäsenvaltiolla’
i)
direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa tarkoitetun sijoituspalveluyrityksen tai direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdassa tarkoitetun säännellyn markkinan osalta direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 20 alakohdassa tarkoitettua kotijäsenvaltiota;
ii)
luottolaitoksen osalta luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/48/EY (10) 4 artiklan 7 kohdassa tarkoitettua kotijäsenvaltiota;
iii)
muun kuin i tai ii alakohdassa tarkoitetun oikeushenkilön osalta jäsenvaltiota, jossa sen sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee, tai jos sillä ei ole sääntömääräistä kotipaikkaa, jäsenvaltiota, jossa sen päätoimipaikka sijaitsee;
iv)
luonnollisen henkilön osalta jäsenvaltiota, jossa tämän henkilön päätoimipaikka sijaitsee, tai jos päätoimipaikkaa ei ole, jäsenvaltiota, jossa tämän henkilön vakinainen asuinpaikkansa sijaitsee;
j)
’asianomaisella toimivaltaisella viranomaisella’
i)
jäsenvaltion liikkeeseen laskeman valtionlainan osalta tai, jos jäsenvaltio on liittovaltio, jonkin tämän liittovaltion osavaltion liikkeeseen laskeman valtionlainan osalta tai sellaisen luottoriskinvaihtosopimuksen osalta, joka koskee jäsenvaltiota tai liittovaltion osavaltiota, kyseisen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista;
ii)
unionin liikkeeseen laskeman valtionlainan tai sellaisen luottoriskinvaihtosopimuksen osalta, joka koskee unionia, sen lainkäyttöalueen toimivaltaista viranomaista, jossa lainan liikkeeseen laskenut yksikkö sijaitsee;
iii)
useiden jäsenvaltioiden liikkeeseen laskeman valtionlainan osalta, kun jäsenvaltiot toimivat erillisyhtiön kautta tai tällaiseen erillisyhtiöön liittyvän luottoriskinvaihtosopimuksen kautta, sen lainkäyttöalueen toimivaltaista viranomaista, johon erillisyhtiö on sijoittautunut;
iv)
kahden tai useamman jäsenvaltion perustaman sellaisen kansainvälisen finanssilaitoksen liikkeeseen laskeman valtionlainan osalta, jonka tarkoituksena on hankkia varoja ja antaa rahoitusapua jäsenilleen, joilla on vakavia rahoitusongelmia tai joita sellaiset ongelmat uhkaavat, sen lainkäyttöalueen toimivaltaista viranomaista, johon tämä kansainvälinen finanssilaitos on sijoittautunut;
v)
muun kuin i-iv alakohdassa tarkoitetun rahoitusvälineen osalta komission asetuksen (EY) N:o 1287/2006 (11) 2 artiklan 7 kohdassa määriteltyä kyseisen rahoitusvälineen suhteen toimivaltaista viranomaista, joka määritetään mainitun asetuksen III luvun mukaisesti;
vi)
i-v alakohdan soveltamisalan ulkopuolelle jäävän rahoitusvälineen osalta sen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista, jossa rahoitusväline otettiin ensimmäistä kertaa julkisen kaupankäynnin kohteeksi markkinapaikassa;
vii)
Euroopan investointipankin liikkeeseen laskeman velkainstrumentin osalta sen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista, jossa Euroopan investointipankki sijaitsee;
k)
’markkinatakaustoiminnalla’ sellaisen sijoituspalveluyrityksen, luottolaitoksen, kolmannen maan yhteisön tai direktiivin 2004/39/EY 2 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa tarkoitetun yrityksen toimintaa, joka on sellaisen kolmannen maan markkinapaikan jäsen tai toimii sellaisen kolmannen maan markkinalla, jonka lainsäädäntö- ja valvontakehyksen komissio on todennut 17 artiklan 2 kohdan nojalla vastaavaksi, jos kyseinen yritys tai yhteisö toimii päämiehenä jotakin rahoitusvälinettä koskevissa transaktioissa markkinapaikassa tai markkinapaikan ulkopuolella ja hoitaa jotakin seuraavista tehtävistä:
i)
antaa sitovia kooltaan vertailukelpoisia ja hinnoiltaan kilpailukykyisiä samanaikaisia osto- ja myyntitarjouksia tuodakseen markkinoille säännöllisesti ja jatkuvasti likviditeettiä;
ii)
toteuttaa osana tavanomaista liiketoimintaansa asiakkaiden aloitteesta tai vastauksena asiakkaiden osto- ja myyntitoimeksiantoihin suoritettavia toimeksiantoja;
iii)
suojaa i ja ii alakohdassa tarkoitettujen tehtävien hoitamisesta syntyviä positioita;
l)
’markkinapaikalla’ direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdassa tarkoitettua säänneltyä markkinaa tai direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 15 alakohdassa tarkoitettua monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää;
m)
’pääasiallisella markkinapaikalla’ osakkeen osalta paikkaa, jossa kyseisellä osakkeella käytävän kaupan vaihto on suurin;
n)
’hyväksytyllä päämarkkinatakaajalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka on allekirjoittanut valtionlainan liikkeeseenlaskijan kanssa sopimuksen tai joka on virallisesti hyväksytty päämarkkinatakaajaksi valtionlainan liikkeeseenlaskijan toimesta tai lukuun ja joka kyseisen sopimuksen tai hyväksynnän mukaisesti on sitoutunut toimimaan päämiehenä ensi- ja jälkimarkkinoilla toteutettavissa operaatioissa, jotka liittyvät kyseisen liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskemaan valtionlainaan;
o)
’keskusvastapuolella’ oikeushenkilöä, joka on sellaisten sopimusten vastapuolten välissä, joilla käydään kauppaa yhdellä tai useammalla finanssimarkkinalla, joka toimii jokaiseen myyjään nähden ostajana ja jokaiseen ostajaan nähden myyjänä ja joka on vastuussa selvitysjärjestelmän toiminnasta;
p)
’kaupankäyntipäivällä’ asetuksen (EY) N:o 1287/2006 4 artiklassa tarkoitettua kaupankäyntipäivää;
q)
’vaihdolla’ osakkeen osalta asetuksen (EY) N:o 1287/2006 2 artiklan 9 kohdassa tarkoitettua vaihtoa.
2. Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään tämän artiklan 1 kohdan mukaisia määritelmiä ja erityisesti sitä, milloin luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön katsotaan omistavan rahoitusvälineen, kun sovelletaan 1 kohdan b alakohdassa olevaa lyhyeksimyynnin määritelmää.
3 artikla
Lyhyet ja pitkät positiot
1. Tätä asetusta sovellettaessa positio, joka perustuu jompaankumpaan seuraavista, katsotaan lyhyeksi positioksi, joka koskee liikkeeseen laskettua osakepääomaa tai liikkeeseen laskettua valtionlainaa:
a)
yrityksen liikkeeseen laskeman osakkeen taikka valtionlainan liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskeman velkainstrumentin lyhyeksimyynti;
b)
sellaisen transaktion toteuttaminen, josta syntyy muu kuin a alakohdassa tarkoitettu rahoitusväline tai joka koskee sellaista välinettä, jos transaktion vaikutus tai jokin sen vaikutuksista on se, että se tuottaa taloudellisen edun tämän transaktion toteuttavalle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle siinä tapauksessa, että osakkeen tai velkainstrumentin hinta tai arvo alenee.
2. Tätä asetusta sovellettaessa positio, joka perustuu jompaankumpaan seuraavista, katsotaan pitkäksi positioksi, joka koskee liikkeeseen laskettua osakepääomaa tai liikkeeseen laskettua valtionlainaa:
a)
yrityksen liikkeeseen laskeman osakkeen taikka valtionlainan liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskeman velkainstrumentin hallussapito;
b)
sellaisen transaktion toteuttaminen, josta syntyy muu kuin a alakohdassa tarkoitettu rahoitusväline tai joka koskee sellaista välinettä, jos transaktion vaikutus tai jokin sen vaikutuksista on se, että se tuottaa taloudellisen edun tämän transaktion toteuttavalle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle siinä tapauksessa, että osakkeen tai velkainstrumentin hinta tai arvo nousee.
3. Sovellettaessa 1 ja 2 kohtaa on lyhyen tai pitkän position laskennan, joka on asianomaisen henkilön hallussa, myös indeksin tai arvopaperikorin taikka pörssilistatun tai vastaavan yhteisön rahaston osuuden kautta välillisesti, tapahduttava sellaisen kyseessä olevan asianomaisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön toimesta, joka toimii kohtuuden rajoissa ottamalla huomioon julkisesti saatavissa olevat tiedot, jotka koskevat kyseisen indeksin tai arvopaperikorin taikka kyseiseen pörssilistattuun rahastoon tai vastaavaan yhteisöön liittyvien osuuksien koostumusta. Tällaista lyhyttä tai pitkää positiota laskettaessa ei henkilön tarvitse hankkia toiselta henkilöltä tällaista koostumusta koskevia tosiaikaisia tietoja.
Sovellettaessa 1 ja 2 kohtaa on sellaisen lyhyen tai pitkän position laskennassa, joka koskee valtionlainaa, otettava huomioon mahdolliset valtionlainan liikkeeseenlaskijaan liittyvät valtionlainan luottoriskinvaihtosopimukset.
4. Tätä asetusta sovellettaessa positio, joka jää jäljelle sen jälkeen, kun mahdollinen pitkä positio, joka luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on liikkeeseen lasketussa osakepääomassa, on vähennetty mahdollisesta lyhyestä positiosta, joka luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on kyseisessä pääomassa, katsotaan nettomääräiseksi lyhyeksi positioksi, joka koskee kyseisen yrityksen liikkeeseen laskettua osakepääomaa.
5. Tätä asetusta sovellettaessa positio, joka jää jäljelle sen jälkeen, kun mahdollinen pitkä positio, joka luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on liikkeeseen lasketussa valtionlainassa, sekä mahdollinen pitkä positio valtionlainan liikkeeseenlaskijan velkainstrumenteissa, joiden hinnoittelu korreloi vahvasti tietyn valtionlainan hinnoittelun kanssa, on vähennetty mahdollisesta lyhyestä positiosta, joka luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on samassa valtionlainassa, katsotaan nettomääräiseksi lyhyeksi positioksi, joka koskee kyseisen valtionlainan liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskemaa valtionlainaa.
6. Edellä 1-5 kohdan mukainen valtionlainan laskenta on suoritettava kunkin yksittäisen valtionlainan liikkeeseenlaskijan osalta, vaikka erilliset yksiköt laskisivat liikkeeseen valtionlainaa valtionlainan liikkeeseenlaskijan lukuun.
7. Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään:
a)
tapaukset, joissa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön katsotaan pitävän hallussaan 2 kohdassa tarkoitettua osaketta tai velkainstrumenttia;
b)
tapaukset, joissa luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on 4 ja 5 kohdassa tarkoitettu nettomääräinen lyhyt positio, ja tällaisen position laskentamenetelmä;
c)
edellä 3, 4 ja 5 kohdassa tarkoitettujen positioiden laskentamenetelmä, kun konsernin eri yksiköillä on pitkiä tai lyhyitä positioita tai kun on kyse erillisiin rahastoihin liittyvästä rahastonhoitotoiminnasta.
Sovellettaessa ensimmäisen alakohdan c alakohtaa on laskentamenetelmässä otettava erityisesti huomioon, sovelletaanko tiettyyn liikkeeseenlaskijaan erilaisia sijoitusstrategioita saman rahastonhoitajan hoitamien useamman kuin yhden erillisen rahaston kautta, sovelletaanko tiettyyn liikkeeseenlaskijaan samaa sijoitusstrategiaa useamman kuin yhden rahaston kautta ja hoidetaanko useampaa kuin yhtä salkkua samassa yhteisössä harkinnanvaraisesti soveltamalla tiettyyn liikkeeseenlaskijaan samaa sijoitusstrategiaa.
4 artikla
Valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta koskeva kattamaton positio
1. Tätä asetusta sovellettaessa luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä katsotaan olevan valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta koskeva kattamaton positio, jos valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksen tarkoituksena ei ole:
a)
suojautuminen liikkeeseenlaskijan luottoriskiltä, jos luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on sen liikkeeseenlaskijan, johon valtionlainan luottoriskinvaihtosopimus liittyy, valtionlainaa koskeva pitkä positio, tai
b)
suojautuminen valtionlainan arvon alenemisen riskiltä, jos luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on varallisuutta tai vastuita, mukaan lukien esimerkiksi rahoitussopimukset ja rahoitusvarojen tai -velvoitteiden muodostama salkku, joiden arvo korreloi valtionlainan arvon kanssa.
2. Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään tämän artiklan 1 kohdan soveltamiseksi:
a)
tapaukset, joissa valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta koskeva transaktio katsotaan suojautumiseksi luottoriskiltä tai valtionlainan arvon alenemisen riskiltä, ja menetelmä, jota käytetään valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksessa olevan kattamattoman position laskennassa;
b)
positioiden laskentamenetelmä, kun konsernin eri yksiköillä on pitkiä tai lyhyitä positioita tai kun on kyse erillisiin rahastoihin liittyvästä rahastonhoitotoiminnasta.
II LUKU
NETTOMÄÄRÄISTEN LYHYIDEN POSITIOIDEN TARKASTELTAVUUS
5 artikla
Osakkeita koskevien merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden ilmoittaminen toimivaltaisille viranomaisille
1. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, jolla on sellaisen yrityksen liikkeeseen laskettua osakepääomaa koskeva nettomääräinen lyhyt positio, jonka osakkeita on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi markkinapaikassa, on 9 artiklan mukaisesti ilmoitettava asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle, kun positio saavuttaa tai alittaa sen kannalta merkityksellisen tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ilmoituskynnysarvon.
2. Asian kannalta merkityksellinen ilmoituskynnysarvo on prosentuaalinen osuus, joka on 0,2 prosenttia kyseisen yrityksen liikkeeseen lasketusta osakepääomasta, ja ilmoitus on annettava tuon kynnysarvon ylittymisen jälkeen 0,1 prosentin välein.
3. Euroopan valvontaviranomainen, jäljempänä ’arvopaperimarkkinaviranomainen’, voi antaa komissiolle lausunnon tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen kynnysarvojen mukauttamisesta finanssimarkkinoiden kehityksen perusteella.
4. Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja kynnysarvoja finanssimarkkinoiden kehityksen perusteella.
6 artikla
Osakkeita koskevien merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden julkistaminen
1. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, jolla on sellaisen yrityksen liikkeeseen laskettua osakepääomaa koskeva nettomääräinen lyhyt positio, jonka osakkeita on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi jossain markkinapaikassa, on 9 artiklan mukaisesti julkistettava yksityiskohtaiset tiedot kyseisestä positiosta, kun positio saavuttaa tai alittaa sen kannalta merkityksellisen tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun julkistamiskynnysarvon.
2. Asian kannalta merkityksellinen julkistamiskynnysarvo on prosentuaalinen osuus, joka on 0,5 prosenttia kyseisen yrityksen liikkeeseen lasketusta osakepääomasta, ja ilmoitus on annettava kyseisen kynnysarvon ylittymisen jälkeen 0,1 prosentin välein.
3. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi antaa komissiolle lausunnon 2 kohdassa tarkoitettujen kynnysarvojen mukauttamisesta finanssimarkkinoiden kehityksen perusteella.
4. Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja kynnysarvoja finanssimarkkinoiden kehityksen perusteella.
5. Tämän artiklan soveltaminen ei rajoita sellaisten tämän artiklan vaatimuksia tiukemmista lyhyiden positioiden julkistamisvaatimuksista annettujen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten soveltamista, jotka koskevat julkisia ostotarjouksia, keskittymiä ja muita transaktioita, joilla on vaikutusta yritysten omistukseen tai määräysvaltaan ja joiden sääntelystä vastaavat jäsenvaltioiden julkisista ostotarjouksista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/25/EY (12) 4 artiklan mukaisesti nimeämät valvontaviranomaiset.
7 artikla
Valtionlainaa koskevien merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden ilmoittaminen toimivaltaisille viranomaisille
1. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, jolla on liikkeeseen laskettuun valtionlainaan liittyvä nettomääräinen lyhyt positio, on 9 artiklan mukaisesti ilmoitettava asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle, kun tällainen positio saavuttaa tai alittaa kyseisen valtionlainan liikkeeseenlaskijan kannalta merkitykselliset ilmoituskynnysarvot.
2. Asian kannalta merkitykselliset kynnysarvot perustuvat perusmäärään, johon lisätään kutakin valtionlainan liikkeeseenlaskijaa koskevat lisätasot, jotka määritetään komission 3 kohdan mukaisesti toteuttamissa toimenpiteissä. Arvopaperimarkkinaviranomaisella julkistaa verkkosivustollaan kunkin jäsenvaltion ilmoituskynnysarvot.
3. Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetut määrät ja lisätasot.
Komissio
a)
varmistaa, että kynnysarvoja ei aseteta tasolle, joka merkitsisi ilmoitusten vaatimista arvoltaan minimaalisista positioista;
b)
ottaa huomioon kunkin valtionlainan liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskettujen ja edelleen liikkeessä olevan valtionlainan kokonaismäärän sekä niiden positioiden keskikoon, jotka markkinatoimijoilla on hallussaan kyseisen valtionlainan liikkeeseenlaskijan valtionlainassa; ja
c)
ottaa huomioon kunkin valtionlainamarkkinan likviditeetin.
8 artikla
Valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta koskevasta kattamattomasta positiosta toimivaltaiselle viranomaiselle tehtävä ilmoitus
Jos toimivaltainen viranomainen keskeyttää 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti rajoitusten soveltamisen, luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, jolla on valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta koskeva kattamaton positio, on ilmoitettava asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle, kun tällainen positio saavuttaa tai alittaa kyseisen valtionlainan liikkeeseenlaskijan kannalta merkitykselliset, 7 artiklan mukaisesti määritetyt ilmoituskynnysarvot.
9 artikla
Ilmoittamisessa ja tietojen antamisessa käytettävä menetelmä
1. Kaikissa 5, 6, 7 tai 8 artiklan nojalla annettavissa ilmoituksissa tai tiedoissa on annettava yksityiskohtaiset tiedot sen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön henkilöllisyydestä, jolla on kyseinen positio, asianomaisen position koosta, liikkeeseenlaskijasta, jonka rahoitusvälinettä kyseinen positio koskee, ja ajankohdasta, jona asianomainen positio syntyi, jona siitä muutettiin tai jona sen hallussapito päättyi.
Sovellettaessa 5, 6, 7 ja 8 artiklaa luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden, joilla on merkittäviä nettomääräisiä lyhyitä positioita, on pidettävä viiden vuoden ajan kirjaa bruttopositioista, jotka muodostavat merkittävän nettomääräisen lyhyen position.
2. Nettomääräinen lyhyt positio lasketaan keskiyöllä sen kaupankäyntipäivän päättyessä, jona luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on asianomainen positio. Tämä ajankohta koskee kaikkia transaktioita käytetystä kaupankäyntivälineestä riippumatta, mukaan lukien joko manuaalisen tai automaattisen kaupankäynnin kautta suoritetut transaktiot, ja riippumatta siitä, onko transaktiot suoritettu tavanomaisena kaupankäyntiaikana. Ilmoitus tai tiedot on annettava seuraavana kaupankäyntipäivänä viimeistään kello 15.30. Tässä kohdassa tarkoitetut kellonajat lasketaan sen asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen jäsenvaltion kellonajan mukaan, jolle asianomaisesta positiosta on ilmoitettava.
3. Asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle tehtävien ilmoitusten antamisessa on varmistettava tietojen luottamuksellisuus ja käytettävä välineitä, joilla todennetaan ilmoituksen lähde.
4. Edellä 6 artiklassa säädettyjen tietojen julkistaminen on toteutettava siten, että varmistetaan, että tiedot ovat saatavilla nopeasti ja syrjimättömästi. Tiedot on asetettava saataville asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen ylläpitämälle tai valvomalle keskusverkkosivustolle. Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava tämän verkkosivuston osoite arvopaperimarkkinaviranomaiselle, joka puolestaan luo omalle verkkosivustolleen linkin kaikille tällaisille keskusverkkosivustoille.
5. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan yhdenmukainen soveltaminen, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa täsmennetään tiedot, jotka on toimitettava 1 kohtaa sovellettaessa.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava näiden teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
6. Jotta voidaan varmistaa 4 kohdan yhtenäiset soveltamisedellytykset, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joissa määritellään tarkemmin keinot, joilla tietoja voidaan julkistaa.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
10 artikla
Ilmoittamista ja tietojen antamista koskevien vaatimusten soveltaminen
Edellä 5, 6, 7 ja 8 artiklassa tarkoitettuja ilmoittamista ja tietojen antamista koskevia vaatimuksia sovelletaan luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin, joiden kotipaikka on unionissa tai kolmannessa maassa tai jotka ovat sijoittautuneet unioniin tai kolmanteen maahan.
11 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaiselle annettavat tiedot
1. Viranomaisten on toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle neljännesvuosittain tiivistelmä sellaisista liikkeeseen laskettua osakepääomaa ja liikkeeseen laskettua valtionlainaa koskevista nettomääräisistä lyhyistä positioista ja sellaisista valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskevista kattamattomista positioista, joiden osalta se on asianomainen toimivaltainen viranomainen ja joista se saa 5, 7 ja 8 artiklan mukaisesti ilmoitukset.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi tämän asetuksen nojalla sille kuuluvien tehtävien suorittamista varten pyytää milloin tahansa asianomaiselta toimivaltaiselta viranomaiselta lisätietoja liikkeeseen laskettua osakepääomaa ja liikkeeseen laskettua valtionlainaa koskevista nettomääräisistä lyhyistä positioista tai valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskevista kattamattomista positioista.
Toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava pyydetyt tiedot arvopaperimarkkinaviranomaiselle seitsemän kalenteripäivän kuluessa. Jos ilmenee epäsuotuisia tapahtumia tai epäsuotuisaa kehitystä, minkä vuoksi rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kohdistuu kyseisessä jäsenvaltiossa tai muussa jäsenvaltiossa vakava uhka, toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle 24 tunnin kuluessa kaikki 5, 7 ja 8 artiklan mukaisten ilmoitusvaatimusten perusteella saatavissa olevat tiedot.
3. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan yhdenmukainen soveltaminen, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritellään tarkemmin tiedot, jotka on toimitettava 1 ja 2 kohdan mukaisesti.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
4. Jotta voidaan varmistaa edellytykset 1 kohdan yhtenäiselle soveltamiselle, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joissa määritetään, missä muodossa tiedot on annettava 1 ja 2 kohdan mukaisesti.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
III LUKU
KATTAMATON LYHYEKSIMYYNTI
12 artikla
Osakkeiden kattamatonta lyhyeksimyyntiä koskevat rajoitukset
1. Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi myydä lyhyeksi osakkeen, joka on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi jossain markkinapaikassa, vain jos jokin seuraavista edellytyksistä täyttyy:
a)
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on lainannut osakkeen tai tehnyt vaihtoehtoisia järjestelyjä, joilla on samanlainen oikeusvaikutus;
b)
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on tehnyt sopimuksen osakkeen lainaamisesta tai kyseisellä henkilöllä on sopimus- tai varallisuusoikeuden mukainen muu ehdottomasti täytäntöönpanokelpoinen vaatimus vastaavaa määrää samanlajisia arvopapereita koskevan omistusoikeuden siirtämisestä itselleen, jotta niistä koskeva selvitys voidaan suorittaa määräajankohtana;
c)
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on sopinut kolmannen osapuolen kanssa järjestelystä, jonka mukaan kyseinen kolmas osapuoli on vahvistanut, että osake on paikannettu, ja on toteuttanut kolmansien osapuolten suhteen toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen, jotta luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi kohtuudella olettaa, että selvitys voidaan suorittaa määräajankohtana.
2. Jotta voidaan varmistaa edellytykset 1 kohdan yhtenäiselle soveltamiselle, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joissa määritetään ne sopimusten, järjestelyjen ja toimenpiteiden tyypit, joilla voidaan riittävässä määrin varmistaa, että osake on saatavilla selvitystä varten. Määrittäessään, mitkä toimenpiteet ovat tarpeen, jotta voidaan kohtuudella olettaa, että selvitys voidaan suorittaa määräajankohtana, arvopaperimarkkinaviranomainen ottaa huomioon muun muassa päivänsisäisen kaupankäynnin ja osakkeiden likviditeetin.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
13 artikla
Valtionlainan kattamatonta lyhyeksimyyntiä koskevat rajoitukset
1. Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö saa myydä lyhyeksi valtionlainan vain, jos jokin seuraavista edellytyksistä täyttyy:
a)
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on lainannut valtionlainan tai tehnyt vaihtoehtoisia järjestelyjä, joilla on samanlainen oikeusvaikutus;
b)
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on tehnyt sopimuksen valtionlainan lainaamisesta tai kyseisellä henkilöllä on sopimus- tai varallisuusoikeuden mukainen muu ehdottomasti täytäntöönpanokelpoinen vaatimus vastaavaa määrää samanlajisia arvopapereita koskevan omistusoikeuden siirtämisestä itselleen, jotta selvitys voidaan suorittaa määräajankohtana;
c)
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on sopinut kolmannen osapuolen kanssa järjestelystä, jonka mukaan kyseinen kolmas osapuoli on vahvistanut, että valtionlaina on paikannettu tai se voi muutoin kohtuudella olettaa, että selvitys voidaan suorittaa määräajankohtana.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyjä rajoituksia ei sovelleta, jos transaktiolla suojataan pitkää positiota liikkeeseenlaskijan velkainstrumenteissa, joiden hinnoittelu korreloi vahvasti tietyn valtionlainan hinnoittelun kanssa.
3. Jos valtionlainan likviditeetti alittaa 4 alakohdassa tarkoitetun menetelmän mukaisesti määritetyn kynnysarvon, asianomainen toimivaltainen viranomainen voi tilapäisesti keskeyttää 1 kohdassa tarkoitettujen rajoitusten soveltamisen. Ennen rajoitusten soveltamisen keskeyttämistä asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille ehdotetusta keskeyttämisestä.
Keskeyttäminen on aluksi voimassa enintään kuusi kuukautta siitä päivästä, jona keskeyttämisestä ilmoitetaan asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen verkkosivustolla. Keskeyttämistä voidaan jatkaa enintään kuudella kuukaudella kerrallaan, jos keskeyttämisen perusteet ovat edelleen voimassa. Jos keskeyttämistä ei jatketa viimeistään ensimmäisen tai jonkun sitä seuraavan jatketun ajan päättymisajankohtana, se päättyy ilman eri toimenpiteitä.
Arvopaperimarkkinaviranomainen antaa 24 tunnin kuluessa asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen ilmoituksesta 4 kohtaan perustuvan lausunnon ilmoitetusta keskeyttämisestä tai keskeyttämisen jatkamisesta. Lausunto julkistetaan arvopaperimarkkinaviranomaisen verkkosivustolla.
4. Komissio antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään parametrit ja menetelmät, joita liikkeeseen lasketun valtionlainan osalta sovelletaan tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitetun likviditeettiä koskevan kynnysarvon laskemiseen.
Jäsenvaltioiden soveltamat kynnysarvon laskemista koskevat parametrit ja menetelmät on asetettava siten, että jos kynnysarvo saavutetaan, se osoittaa merkittävää alenemista asianomaisen valtionlainan likviditeetin keskimääräiseen tasoon nähden.
Kynnysarvo on määriteltävä käyttäen asianomaisille valtionlainamarkkinoille ominaisia objektiivisia perusteita, mukaan lukien kunkin valtionlainan liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskeman ja edelleen liikkeessä olevan valtionlainan kokonaismäärä.
5. Jotta voidaan varmistaa edellytykset 1 kohdan yhtenäiselle soveltamiselle, arvopaperimarkkinaviranomainen voi laatia luonnoksia teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joissa määritetään ne sopimusten tai järjestelyjen tyypit, joilla voidaan riittävässä määrin varmistaa, että valtionlaina on saatavilla selvitystä varten. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on otettava huomioon erityisesti tarve pitää yllä markkinoiden sekä etenkin valtionlainojen ja näiden lainojen takaisinostomarkkinoiden likviditeettiä.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
14 artikla
Kattamattomia valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskevat rajoitukset
1. Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi toteuttaa valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskevia transaktioita vain, jos kyseinen transaktio ei johda 4 artiklassa tarkoitettuun valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta koskevaan kattamattomaan positioon.
2. Toimivaltainen viranomainen voi tilapäisesti keskeyttää 1 kohdassa tarkoitettujen rajoitusten soveltamisen, jos sillä on objektiiviset perusteet katsoa, että sen valtionlainamarkkinat eivät toimi moitteettomasti ja että tällaiset rajoitukset saattaisivat vaikuttaa kielteisesti valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusten markkinoihin erityisesti lisäämällä valtionlainan liikkeeseenlaskijoiden lainanottokustannuksia tai vaikuttamalla niiden kykyyn laskea liikkeeseen uutta valtionlainaa. Näiden perusteiden on nojauduttava seuraaviin indikaattoreihin:
a)
valtionlainan korkea tai nouseva korko;
b)
valtionlainan korkoerojen kasvu muiden valtionlainan liikkeeseenlaskijoiden valtionlainaan verrattuna;
c)
valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusten korkoerojen kasvu niiden omaan korkokäyrään ja muihin valtionlainan liikkeeseenlaskijoihin verrattuna;
d)
valtionlainan hinnan oikea-aikainen paluu alkuperäiseen tasapainotilanteeseensa suuren kaupan jälkeen;
e)
valtionlainan määrä, jolla voidaan käydä kauppaa.
Toimivaltainen viranomainen voi käyttää myös muita kuin ensimmäisen alakohdan a-e alakohdassa tarkoitettuja indikaattoreita.
Ennen rajoitusten soveltamisen keskeyttämistä on tämän artiklan nojalla asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille ehdotetusta keskeyttämisestä ja sen perusteista.
Keskeyttäminen on aluksi voimassa enintään 12 kuukautta siitä päivästä, jona keskeyttämisestä ilmoitetaan asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen verkkosivustolla. Keskeyttämistä voidaan jatkaa enintään kuusi kuukautta kerrallaan, jos keskeyttämisen perusteet ovat edelleen voimassa. Jos keskeyttämistä ei jatketa viimeistään ensimmäisten tai jonkun sitä seuraavan jatketun ajan päättymisajankohtana, se päättyy ilman eri toimenpiteitä.
Arvopaperimarkkinaviranomainen antaa 24 tunnin kuluessa asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen ilmoituksesta lausunnon aiotusta keskeyttämisestä tai keskeyttämisen jatkamisesta riippumatta siitä, onko toimivaltainen viranomainen päättänyt keskeyttämisestä ensimmäisen alakohdan a-e alakohdassa tarkoitettujen indikaattorien vai muiden indikaattorien perusteella. Jos aiottu keskeyttäminen tai keskeyttämisen jatkaminen perustuu toiseen alakohtaan, tähän lausuntoon on sisällyttävä myös arvio toimivaltaisen viranomaisen käyttämistä indikaattoreista. Lausunto julkistetaan arvopaperimarkkinaviranomaisen verkkosivustolla.
15 artikla
Ostomenettelyt
1. Jäsenvaltioon sijoittautuneen keskusvastapuolen, joka tarjoaa osakkeiden selvityspalveluja, on varmistettava, että käytettävissä on menettelyjä, jotka täyttävät kaikki seuraavat vaatimukset:
a)
jos luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka myy osakkeita, ei kykene toimittamaan osakkeita selvitystä varten neljän arkipäivän kuluessa selvityksen määräpäivästä, menettelyt kyseisten osakkeiden ostamiseksi käynnistyvät ilman eri toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että osakkeet toimitetaan selvitystä varten;
b)
jos osakkeita ei voida ostaa toimitusta varten, ostajalle maksetaan määrä, joka perustuu toimitettavien osakkeiden arvoon toimituspäivänä ja johon lisätään ostajalle selvityksen epäonnistumisen vuoksi aiheutuneita tappioita vastaava määrä; ja
c)
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka ei pysty suorittamaan selvitystä, maksaa takaisin kaikki a ja b alakohdan nojalla suoritetut määrät.
2. Jäsenvaltioon sijoittautuneen keskusvastapuolen, joka tarjoaa osakkeiden selvityspalveluja, on varmistettava, että käytettävissä on menettelyjä sen varmistamiseksi, että luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, joka myy osakkeita ja joka ei pysty toimittamaan osakkeita selvitystä varten sen määräajankohtaan mennessä, on suoritettava päivittäinen maksu kultakin toimituksen määräajan ylittävältä päivältä.
Päivittäisten maksujen on oltava riittävän suuria, jotta maksut toimisivat varoituksena luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille, jotka eivät pysty suorittamaan selvitystä.
IV LUKU
POIKKEUKSET
16 artikla
Poikkeus, jota sovelletaan, kun pääasiallinen markkinapaikka sijaitsee kolmannessa maassa
1. Unionissa sijaitsevassa markkinapaikassa julkisen kaupankäynnin kohteeksi otettuihin yrityksen osakkeisiin ei sovelleta 5, 6, 12 ja 15 artiklaa, jos näiden osakkeiden pääasiallinen markkinapaikka sijaitsee kolmannessa maassa.
2. Sellaisten yrityksen osakkeiden osalta, joilla käydään kauppaa sekä unionissa sijaitsevassa markkinapaikassa että kolmannessa maassa sijaitsevassa markkinapaikassa, asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on määritettävä vähintään kahden vuoden välein, sijaitseeko kyseisten osakkeiden pääasiallinen markkinapaikka kolmannessa maassa.
Asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikista osakkeista, joiden pääasiallisen markkinapaikan on todettu sijaitsevan kolmannessa maassa.
Arvopaperimarkkinaviranomainen julkaisee kahden vuoden välein luettelon osakkeista, joiden pääasiallinen markkinapaikka sijaitsee kolmannessa maassa. Luettelo on voimassa kahden vuoden ajan.
3. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan yhdenmukainen soveltaminen, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määrätään tarkemmin osakkeen pääasiallisen markkinapaikan määrityksessä käytettävän vaihdon laskentamenetelmä.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
4. Jotta voidaan varmistaa 1 ja 2 kohdan yhtenäiset soveltamisedellytykset, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joissa määritetään seuraavat:
a)
päivä, jona laskenta osakkeen pääasiallisen markkinapaikan määrittämiseksi on suoritettava, ja jakso, joka otetaan huomioon laskennassa;
b)
päivä, johon mennessä asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle osakkeet, joiden pääasiallinen markkinapaikka sijaitsee kolmannessa maassa;
c)
päivä, josta lukien luettelo on voimassa arvopaperimarkkinaviranomaisen julkaistua sen.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
17 artikla
Markkinatakaustoimintaa ja ensimarkkinoilla suoritettavia operaatioita koskeva poikkeus
1. Markkinatakaustoimintaan kuuluviin transaktioihin ei sovelleta 5, 6, 7, 12, 13 ja 14 artiklaa.
2. Komissio voi hyväksyä 44 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen päätöksiä, joissa todetaan kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontakehyksen antavan varmuuden siitä, että kyseisessä kolmannessa maassa hyväksytyt markkinat ovat sellaisten oikeudellisesti sitovien vaatimusten mukaisia, jotka 1 kohdan mukaisen poikkeuksen soveltamiseksi vastaavat direktiivin 2004/39/EY III osaston, sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY (13) sekä säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta 15 päivänä joulukuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/109/EY (14) vaatimuksia ja joita valvotaan ja pannaan täytäntöön tehokkaasti kyseisessä kolmannessa maassa.
Kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontakehys voidaan katsoa vastaavaksi, jos tämän kolmannen maan:
a)
markkinoihin sovelletaan jatkuvasti lupamenettelyä sekä tehokasta valvontaa ja täytäntöönpanoa;
b)
markkinoilla on selkeät ja avoimet säännöt arvopaperien ottamisesta julkisen kaupankäynnin kohteeksi, siten että arvopapereilla voidaan käydä kauppaa hyvää kauppatapaa noudattaen, asianmukaisesti ja tehokkaasti sekä siten että arvopaperit ovat vapaasti luovutettavissa;
c)
arvopaperien liikkeeseenlaskijoihin sovelletaan velvollisuutta antaa säännöllisesti ja jatkuvasti tietoja, millä varmistetaan korkeatasoinen sijoittajansuoja; ja
d)
markkinoiden avoimuus ja eheys varmistetaan estämällä markkinoiden väärinkäyttö sisäpiirikauppojen ja markkinoiden manipuloinnin muodossa.
3. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön toimintaan ei sovelleta 7, 13 ja 14 artiklaa, jos kyseinen henkilö, toimiessaan valtionlainan liikkeeseenlaskijan kanssa tehdyn sopimuksen nojalla hyväksyttynä päämarkkinatakaajana, toimii päämiehenä jotakin rahoitusvälinettä koskevissa ensi- tai jälkioperaatioissa, jotka koskevat valtionlainaa.
4. Luonnolliseen henkilöön tai oikeushenkilöön ei sovelleta tämän asetuksen 5, 6, 12, 13 ja 14 artiklaa, jos kyseinen henkilö myy arvopaperin lyhyeksi tai kun tällä henkilöllä on nettomääräinen lyhyt positio, joka liittyy Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY täytäntöönpanosta takaisinosto-ohjelmille ja rahoitusvälineiden vakauttamiselle myönnettävien poikkeuksien osalta 22 päivänä joulukuuta 2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2273/2003 (15) III luvun nojalla toteutettavaan vakauttamiseen.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua poikkeusta sovelletaan ainoastaan silloin, kun kyseinen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on ilmoittanut kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti aikomuksestaan käyttää hyväkseen poikkeusta. Ilmoitus on tehtävä vähintään 30 kalenteripäivää ennen ajankohtaa, jona luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö aikoo ensimmäisen kerran käyttää hyväkseen poikkeusta.
6. Edellä 3 kohdassa tarkoitettua poikkeusta sovelletaan ainoastaan silloin, kun hyväksytty päämarkkinatakaaja on ilmoittanut kyseessä olevan valtionlainan osalta toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti aikomuksestaan käyttää hyväkseen poikkeusta. Ilmoitus on tehtävä vähintään 30 kalenteripäivää ennen ajankohtaa, jona hyväksyttynä päämarkkinatakaajana toimiva luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö aikoo ensimmäisen kerran käyttää hyväkseen poikkeusta.
7. Edellä 5 ja 6 kohdassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen voi kieltää poikkeuksen käytön, jos se katsoo, että luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö ei täytä poikkeuksen edellytyksiä. Kielto on määrättävä 5 tai 6 alakohdassa tarkoitetun 30 kalenteripäivän jakson aikana tai myöhempänä ajankohtana, jos toimivaltainen viranomainen saa tietoonsa, että luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön olosuhteissa on tapahtunut muutoksia, joiden vuoksi se ei enää täytä poikkeuksen edellytyksiä.
8. Kolmannen maan yhteisön, jota ei ole hyväksytty unionissa, on lähetettävä 5 ja 6 kohdassa tarkoitettu ilmoitus sen unionissa sijaitsevan pääasiallisen markkinapaikan toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa se käy kauppaa.
9. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, joka on antanut 5 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, on ilmoitettava mahdollisimman pian kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti muutoksista, jotka vaikuttavat kyseisen henkilön edellytyksiin käyttää poikkeusta, tai siitä, ettei tämä henkilö enää halua käyttää hyväkseen poikkeusta.
10. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, joka on antanut 6 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, on ilmoitettava mahdollisimman pian asianomaiselle kyseisen valtionlainan osalta toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti muutoksista, jotka vaikuttavat kyseisen henkilön edellytyksiin käyttää poikkeusta, tai siitä, ettei tämä henkilö ei enää halua käyttää hyväkseen poikkeusta.
11. Kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi pyytää sellaista luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka toimii 1, 3 tai 4 kohdan mukaisten poikkeusten nojalla, toimittamaan kirjallisesti tiedot poikkeuksen nojalla hallussa pitämistään lyhyistä positioista tai harjoittamastaan toiminnasta. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on annettava tiedot neljän kalenteripäivän kuluessa pyynnön esittämisestä.
12. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle kahden viikon kuluessa 5 tai 9 kohdan mukaisesti annetusta ilmoituksesta ne markkinatakaajat ja 6 tai 10 kohdan mukaisesti annetusta ilmoituksesta ne hyväksytyt päämarkkinatakaajat, jotka käyttävät hyväkseen poikkeusta, ja kaikki markkinatakaajat ja hyväksytyt päämarkkinatakaajat, jotka eivät enää käytä hyväkseen poikkeusta.
13. Arvopaperimarkkinaviranomainen julkaisee verkkosivustollaan luettelon markkinatakaajista ja hyväksytyistä päämarkkinatakaajista, jotka käyttävät hyväkseen poikkeusta, ja pitää luettelon ajan tasalla.
14. Henkilö voi tehdä toimivaltaiselle viranomaiselle tai toimivaltainen viranomainen voi tehdä arvopaperimarkkinaviranomaiselle tässä artiklassa tarkoitetun ilmoituksen milloin tahansa 60 kalenteripäivän kuluessa ennen 1 päivää marraskuuta 2012.
V LUKU
TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN JA ARVOPAPERIMARKKINAVIRANOMAISEN TOIMIVALTUUDET
1 JAKSO
Toimivaltaisten viranomaisten valtuudet
18 artikla
Ilmoittaminen ja tietojen julkistaminen poikkeuksellisissa olosuhteissa
1. Jollei 22 artiklasta muuta johdu, toimivaltainen viranomainen voi vaatia niitä luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, joilla on tiettyjä rahoitusvälineitä tai tiettyä rahoitusvälineiden lajia koskevia nettomääräisiä lyhyitä positioita, ilmoittamaan sille tai julkistamaan yksityiskohtaisia tietoja kyseisestä positiosta, kun positio saavuttaa tai alittaa toimivaltaisen viranomaisen vahvistaman ilmoituskynnysarvon, ja jos
a)
rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kohdistuu kyseisessä jäsenvaltiossa taikka yhdessä tai useammassa muussa jäsenvaltiossa vakava uhka epäsuotuisien tapahtumien tai epäsuotuisan kehityksen vuoksi; ja
b)
toimenpide on välttämätön edellytys uhan poistamiselle eikä se vaikuta haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen tavalla, joka on suhteeton siitä saataviin etuihin nähden.
2. Rahoitusvälineisiin, joiden osalta jo edellytetään tarkasteltavuutta 5-8 artiklan nojalla, ei sovelleta tämän artiklan 1 kohtaa. Edellä olevan 1 kohdan mukaista toimenpidettä voidaan soveltaa toimivaltaisen viranomaisen määrittämissä olosuhteissa tai siihen voidaan soveltaa tämän viranomaisen määrittämiä poikkeuksia. Poikkeuksia voidaan erityisesti määrittää sovellettaviksi markkinatakaustoimintaan ja ensimarkkinoilla harjoitettavaan toimintaan.
19 artikla
Lainaajien tekemät ilmoitukset poikkeuksellisissa olosuhteissa
1. Jollei 22 artiklasta muuta johdu, toimivaltainen viranomainen voi toteuttaa tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen, jos
a)
rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kohdistuu kyseisessä jäsenvaltiossa taikka yhdessä tai useammassa muussa jäsenvaltiossa vakava uhka epäsuotuisien tapahtumien tai epäsuotuisan kehityksen vuoksi; ja
b)
toimenpide on välttämätön edellytys uhan poistamiselle eikä se vaikuta haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen tavalla, joka on suhteeton siitä saataviin etuihin nähden.
2. Toimivaltainen viranomainen voi vaatia tiettyjen rahoitusvälineiden tai tietyn rahoitusvälineiden lajin lainausta harjoittavaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä ilmoittamaan kaikista merkittävistä muutoksista maksuissa, joita peritään tällaisesta lainauksesta.
20 artikla
Lyhyeksimyynnille ja vastaaville transaktioille poikkeuksellisissa olosuhteissa asetettavat rajoitukset
1. Jollei 22 artiklasta muuta johdu, toimivaltainen viranomainen voi toteuttaa yhden tai useamman tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen, jos
a)
rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kohdistuu kyseisessä jäsenvaltiossa taikka yhdessä tai useammassa muussa jäsenvaltiossa vakava uhka epäsuotuisien tapahtumien tai epäsuotuisan kehityksen vuoksi; ja
b)
toimenpide on välttämätön edellytys uhan poistamiselle eikä se vaikuta haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen tavalla, joka on suhteeton siitä saataviin etuihin nähden.
2. Toimivaltainen viranomainen voi asettaa kieltoja tai ehtoja luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille, jotka harjoittavat seuraavaa toimintaa:
a)
lyhyeksimyynti; tai
b)
muu sellainen transaktio kuin lyhyeksimyynti, jonka tuloksena syntyy rahoitusväline tai joka liittyy rahoitusvälineeseen ja jonka vaikutus tai jokin vaikutuksista on se, että se tuottaa taloudellisen edun luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle siinä tapauksessa, että toisen rahoitusvälineen hinta tai arvo alenee.
3. Edellä olevan 2 kohdan nojalla toteutettavaa toimenpidettä voidaan soveltaa transaktioihin, jotka koskevat kaikkia rahoitusvälineitä, tiettyyn lajiin kuuluvia rahoitusvälineitä tai tiettyä rahoitusvälinettä. Toimenpidettä voidaan soveltaa toimivaltaisen viranomaisen määrittämissä olosuhteissa tai siihen voidaan soveltaa tämän viranomaisen määrittämiä poikkeuksia. Poikkeuksia voidaan erityisesti määrittää sovellettaviksi markkinatakaustoimintaan ja ensimarkkinoilla harjoitettavaan toimintaan.
21 artikla
Valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskeville transaktioille poikkeuksellisissa olosuhteissa asetettavat rajoitukset
1. Jollei 22 artiklasta muuta johdu, toimivaltainen viranomainen voi rajoittaa luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden mahdollisuuksia toteuttaa valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyviä transaktioita tai rajoittaa niiden valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyvien kattamattomien positioiden arvoa, joilla nämä henkilöt saavat käydä kauppaa, jos
a)
rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kohdistuu kyseisessä jäsenvaltiossa taikka yhdessä tai useammassa muussa jäsenvaltiossa vakava uhka epäsuotuisien tapahtumien tai epäsuotuisan kehityksen vuoksi; ja
b)
toimenpide on välttämätön edellytys uhan poistamiselle eikä se vaikuta haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen tavalla, joka on suhteeton siitä saataviin etuihin nähden.
2. Edellä olevan 1 kohdan nojalla toteutettavaa toimenpidettä voidaan soveltaa valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskeviin transaktioihin, jotka koskevat tiettyyn lajiin kuuluvia tai tiettyjä yksittäisiä valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia. Toimenpidettä voidaan soveltaa toimivaltaisen viranomaisen määrittämissä olosuhteissa tai siihen voidaan soveltaa kyseisen viranomaisen määrittämiä poikkeuksia. Poikkeuksia voidaan erityisesti määrittää sovellettaviksi markkinatakaustoimintaan ja ensimarkkinoilla harjoitettavaan toimintaan.
22 artikla
Muiden toimivaltaisten viranomaisten toteuttamat toimenpiteet
Rajoittamatta 26 artiklan soveltamista toimivaltainen viranomainen voi vain asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella määrätä tai uusia 18, 19, 20 tai 21 artiklan nojalla sellaista rahoitusvälinettä koskevan toimenpiteen, jonka osalta se ei ole asianomainen toimivaltainen viranomainen.
23 artikla
Valtuudet rahoitusvälineiden lyhyeksimyynnin tilapäiseen rajoittamiseen hinnan merkittävän alentumisen vuoksi
1. Jos rahoitusvälineen hinta markkinapaikassa on merkittävästi alentunut yhden kaupankäyntipäivän aikana verrattuna sen hintaan edellisenä kaupankäyntipäivänä saman markkinapaikan sulkemishetkellä, tämän markkinapaikan kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on, estääkseen rahoitusvälineen hinnan epätavanomaisen alenemisen, harkittava, onko aiheellista kieltää luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä harjoittamasta asianomaisen rahoitusvälineen lyhyeksimyyntiä kyseisessä markkinapaikassa tai rajoittaa kyseisten henkilöiden mahdollisuuksia harjoittaa tällaista toimintaa taikka rajoittaa muulla tavalla asianomaista rahoitusvälinettä koskevia transaktioita kyseisessä markkinapaikassa.
Jos toimivaltainen viranomainen on ensimmäisen alakohdan nojalla varma siitä, että siihen on aihetta, sen on osakkeen tai velkainstrumentin osalta kiellettävä luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä harjoittamasta lyhyeksimyyntiä kyseisessä markkinapaikassa tai rajoitettava kyseisten henkilöiden mahdollisuuksia harjoittaa tällaista toimintaa taikka, muuntyyppisen rahoitusvälineen osalta, rajoitettava sitä koskevia transaktioita kyseisessä markkinapaikassa estääkseen rahoitusvälineen hinnan epätavanomaisen alenemisen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua toimenpidettä sovelletaan enintään sitä kaupankäyntipäivää seuraavan kaupankäyntipäivän loppuun, jona hinnan alentuminen tapahtui. Jos sitä kaupankäyntipäivää, jolloin hinnan aleneminen tapahtui, seuraavan kaupankäyntipäivän päättyessä rahoitusvälineen arvossa tapahtuu toimenpiteen määräämisestä huolimatta merkittävä edelleen aleneminen, joka on vähintään puolet 5 kohdassa määritetystä määrästä, verrattuna sen hintaan ensimmäisenä kaupankäyntipäivänä markkinapaikan sulkemishetkellä, toimivaltainen viranomainen voi jatkaa toimenpidettä vielä enintään kahden kaupankäyntipäivän ajan toisen kaupankäyntipäivän päätyttyä.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua toimenpidettä sovelletaan toimivaltaisen viranomaisen määrittämissä olosuhteissa tai siihen sovelletaan kyseisen viranomaisen määrittämiä poikkeuksia. Poikkeuksia voidaan erityisesti määrittää sovellettaviksi markkinatakaustoimintaan ja ensimarkkinoilla harjoitettavaan toimintaan.
4. Sen markkinapaikan kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen, jossa rahoitusvälineen hinta on alentunut yhden kaupankäyntipäivän aikana 5 kohdassa tarkoitetun arvon verran, on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle 1 kohdan nojalla tehdystä päätöksestä kahden tunnin kuluessa kyseisen kaupankäyntipäivän päättymisestä. Arvopaperimarkkinaviranomainen ilmoittaa asiasta välittömästi niiden markkinapaikkojen kotijäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joissa käydään kauppaa samalla rahoitusvälineellä.
Jos toimivaltainen viranomainen on eri mieltä sellaista rahoitusvälinettä koskevasta toisen toimivaltaisen viranomaisen toteuttamasta toimesta, jolla käydään kauppaa eri toimivaltaisten viranomaisten sääntelemissä eri markkinapaikoissa, arvopaperimarkkinaviranomainen voi auttaa kyseisiä viranomaisia pääsemään sopimukseen asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan mukaisesti.
Sovittelu on saatava päätökseen ennen keskiyötä saman kaupankäyntipäivän päättyessä. Jos kyseiset toimivaltaiset viranomaiset eivät pääse sopimukseen sovitteluvaiheessa, arvopaperimarkkinaviranomainen voi tehdä päätöksen asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Päätös on tehtävä ennen seuraavan kaupankäyntipäivän alkamista.
5. Arvon alenemisen on oltava vähintään 10 prosenttia asetuksen (EY) N:o 1287/2006 22 artiklassa määritellyn likvidin osakkeen osalta ja komission vahvistama määrä epälikvidien osakkeiden ja muiden rahoitusvälineiden lajien osalta.
6. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi finanssimarkkinoiden kehityksen huomioiden antaa ja toimittaa komissiolle lausunnon 5 kohdassa tarkoitetun kynnysarvon mukauttamisesta.
Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa muutetaan finanssimarkkinoiden kehitys huomioiden tämän artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja kynnysarvoja.
7. Komissio antaa 42 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään, mitä tarkoitetaan muiden rahoitusvälineiden kuin likvidien osakkeiden arvon merkittävällä alenemisella, ottamalla huomioon kunkin rahoitusvälineiden lajin erityispiirteet ja volatiliteetin erot.
8. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan johdonmukainen soveltaminen, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa vahvistetaan menetelmä, jota käytetään laskettaessa likvidien osakkeiden arvon 10 prosentin aleneminen ja 7 kohdassa tarkoitettu komission määrittämä arvon aleneminen.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
24 artikla
Rajoitusten kesto
Toimenpide, joka on määrätty 18, 19, 20 tai 21 artiklan nojalla, on voimassa aluksi enintään kolme kuukautta 25 artiklassa tarkoitetun tiedonannon julkaisemisesta.
Toimenpiteitä voidaan jatkaa enintään kolme kuukautta kerrallaan, jos toimenpiteen perusteet ovat edelleen voimassa. Jos toimenpiteen voimassaoloa ei jatketa viimeistään tällaisen kolmen kuukauden jakson päättymisajankohtana, sen voimassaolo päättyy ilman eri toimenpiteitä.
25 artikla
Rajoituksia koskeva tiedonanto
1. Toimivaltaisen viranomaisen on julkaistava verkkosivustollaan tiedonanto kaikista päätöksistä, jotka koskevat 18-23 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden määräämistä tai jatkamista.
2. Tiedonannossa on annettava vähintään seuraavat yksityiskohtaiset tiedot:
a)
toimenpiteet, jotka on määrätty, mukaan lukien rahoitusvälineet ja transaktioiden lajit, joihin niitä sovelletaan, sekä niiden kesto;
b)
perustelut sille, että toimivaltainen viranomainen katsoo toimenpiteiden määräämisen tarpeelliseksi, mukaan lukien näitä perusteluja tukeva näyttö.
3. Edellä 18-23 artiklan mukainen toimenpide tulee voimaan, kun tiedonanto julkaistaan, tai tiedonannon julkaisemisen jälkeisenä ajankohtana, joka ilmoitetaan tiedonannossa, ja sitä sovelletaan vain sen voimaantulon jälkeen toteutettuihin transaktioihin.
26 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille annettavat ilmoitukset
1. Ennen 18, 19, 20 tai 21 artiklan mukaisen toimenpiteen määräämistä tai jatkamista ja ennen 23 artiklan mukaisen rajoituksen määräämistä toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille toimenpide, jota se ehdottaa.
2. Ilmoituksessa on oltava yksityiskohtaiset tiedot ehdotetuista toimenpiteistä, niistä rahoitusvälineiden ja transaktioiden lajeista, joihin niitä sovelletaan, näiden toimenpiteiden perusteluja tukevasta näytöstä ja ajankohdasta, jona toimenpiteiden soveltaminen aiotaan aloittaa.
3. Ilmoitus ehdotuksesta, joka koskee 18, 19, 20 ja 21 artiklan mukaisten toimenpiteiden määräämistä tai jatkamista, on annettava vähintään 24 tuntia ennen ajankohtaa, jona toimenpiteen soveltaminen on tarkoitus aloittaa tai josta lukien sen soveltamista jatketaan. Poikkeuksellisissa tilanteissa toimivaltainen viranomainen voi antaa ilmoituksen alle 24 tuntia ennen ajankohtaa, jona toimenpiteen soveltaminen on tarkoitus aloittaa, jos ilmoitusta ei ole mahdollista antaa vähintään 24 tuntia edeltäkäsin. Edellä 23 artiklassa tarkoitettua rajoitusta koskeva ilmoitus on annettava ennen ajankohtaa, jona toimenpiteen soveltaminen aiotaan aloittaa.
4. Toimivaltainen viranomainen, joka vastaanottaa tämän artiklan mukaisen ilmoituksen, voi toteuttaa kyseisessä jäsenvaltiossa 18-23 artiklan mukaisia toimenpiteitä, jos se on varma siitä, että toimenpide on tarpeen ilmoituksen antavan toimivaltaisen viranomaisen avustamiseksi. Ilmoituksen vastaanottavan toimivaltaisen viranomaisen on annettava 1-3 kohdan mukainen ilmoitus myös silloin, kun se ehdottaa toimenpiteiden toteuttamista.
2 JAKSO
Arvopaperimarkkinaviranomaisen valtuudet
27 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen harjoittama yhteensovittaminen
1. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on helpotettava ja sovitettava yhteen toimenpiteitä, joita toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat 1 jakson nojalla. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on erityisesti varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset noudattavat yhtenäistä lähestymistapaa toteuttaessaan toimenpiteitä, erityisesti sen suhteen, onko tarpeen käyttää toimintavaltuuksia, määrättyjen toimenpiteiden luonnetta sekä tällaisten toimenpiteiden aloitusajankohtaa ja kestoa.
2. Vastaanotettuaan 26 artiklan mukaisen ilmoituksen toimenpiteestä, joka aiotaan määrätä tai jota aiotaan jatkaa 18, 19, 20 tai 21 artiklan nojalla, arvopaperimarkkinaviranomaisen on annettava 24 tunnin kuluessa lausunto siitä, katsooko se, että toimenpide tai ehdotettu toimenpide on välttämätön poikkeuksellisten olosuhteiden poistamiseksi. Lausunnossa on ilmoitettava, katsooko arvopaperimarkkinaviranomainen, että on ilmennyt epäsuotuisia tapahtumia tai epäsuotuisaa kehitystä, joiden vuoksi rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kohdistuu yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa vakava uhka, onko toimenpide tai ehdotettu toimenpide tarkoituksenmukainen ja oikeassa suhteessa uhkaan, joka sillä on tarkoitus poistaa, ja onko tällaisten toimenpiteiden ehdotettu kesto perusteltu. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen katsoo, että uhan poistaminen edellyttää muiden toimivaltaisten viranomaisten toteuttamaa toimenpidettä, sen on ilmoitettava lausunnossaan myös tästä. Lausunto julkistetaan arvopaperimarkkinaviranomaisen verkkosivustolla.
3. Jos toimivaltainen viranomainen ehdottaa toteutettaviksi tai toteuttaa toimenpiteitä, jotka ovat ristiriidassa 2 kohdan mukaisen arvopaperimarkkinaviranomaisen lausunnon kanssa, tai kieltäytyy toteuttamasta tällaisia toimenpiteitä ja toimii siten 2 kohdassa tarkoitetun arvopaperimarkkinaviranomaisen lausunnon vastaisesti, sen on julkaistava verkkosivustollaan 24 tunnin kuluessa arvopaperimarkkinaviranomaisen lausunnon saatuaan tiedonanto, jossa annetaan kattava selvitys syistä, joiden vuoksi se toimi kyseisellä tavalla. Kun tällainen tilanne ilmenee, arvopaperimarkkinaviranomainen tutkii, täyttyvätkö edellytykset ja onko sen aiheellista käyttää 28 artiklan mukaisia toimivaltuuksiaan.
4. Arvopaperimarkkinaviranomainen tarkastelee tämän artiklan nojalla toteutettuja toimenpiteitä säännöllisesti uudelleen ja joka tapauksessa vähintään kolmen kuukauden välein. Jos toimenpiteen voimassaoloa ei jatketa viimeistään tällaisen kolmen kuukauden jakson päättymisajankohtana, sen voimassaolo päättyy ilman eri toimenpiteitä.
28 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen toimintavaltuudet poikkeuksellisissa olosuhteissa
1. Jollei tämän artiklan 2 kohdasta muuta johdu, arvopaperimarkkinaviranomaisen on asetuksen (EU) N:o 1095/2010 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti joko:
a)
vaadittava luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, joilla on tiettyä rahoitusvälinettä tai tiettyä rahoitusvälineiden lajia koskevia nettomääräisiä lyhyitä positioita, ilmoittamaan tällaisista positioista toimivaltaiselle viranomaiselle tai julkistamaan niitä koskevat yksityiskohtaiset tiedot; tai
b)
kiellettävä luonnollisia tai oikeushenkilöitä harjoittamasta lyhyeksimyyntiä tai toteuttaa transaktioita, joiden tuloksena syntyy muu kuin 1 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu rahoitusväline tai jotka liittyvät tällaiseen rahoitusvälineeseen, jos niiden vaikutus tai jokin vaikutuksista on se, että ne tuottavat taloudellisen edun tällaiselle henkilölle siinä tapauksessa, että toisen rahoitusvälineen hinta tai arvo alenee, taikka asettaa tätä koskevia ehtoja.
Toimenpidettä voidaan soveltaa erityisissä olosuhteissa tai siihen voidaan soveltaa arvopaperimarkkinaviranomaisen määrittämiä poikkeuksia. Poikkeuksia voidaan erityisesti määrittää sovellettaviksi markkinatakaustoimintaan ja ensimarkkinoilla harjoitettavaan toimintaan.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi tehdä päätöksen 1 kohdan mukaisen päätöksen vain, jos
a)
1 kohdan a ja b alakohdassa luetelluilla toimenpiteillä poistetaan uhka, joka kohdistuu finanssimarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen taikka koko rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen unionissa ja jonka vaikutukset ulottuvat rajojen yli; ja
b)
mikään toimivaltainen viranomainen ei ole toteuttanut toimenpiteitä uhan poistamiseksi, tai yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen on toteuttanut toimenpiteitä, jotka eivät ole riittäviä uhan poistamiseksi.
3. Toteuttaessaan 1 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä arvopaperimarkkinaviranomaisen on otettava huomioon se, missä määrin toimenpide:
a)
poistaa merkittävässä määrin uhan, joka kohdistuu finanssimarkkinoiden toimintaan ja eheyteen taikka koko rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen unionissa, tai parantaa merkittävästi toimivaltaisten viranomaisten kykyä valvoa uhkaa;
b)
ei luo riskiä sääntelyn katvealueiden hyväksikäytöstä;
c)
ei vaikuta haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen eikä myöskään heikennä näiden markkinoiden likviditeettiä tai aiheuta epävarmuutta markkinatoimijoiden keskuudessa tavalla, joka on suhteeton siitä saataviin etuihin nähden.
Jos yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen on toteuttanut toimenpiteen 18, 19, 20 tai 21 artiklan nojalla, arvopaperimarkkinaviranomainen voi toteuttaa minkä tahansa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen antamatta 27 artiklassa säädettyä lausuntoa.
4. Ennen kuin arvopaperimarkkinaviranomainen tekee päätöksen minkä tahansa 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen määräämisestä tai jatkamisesta, sen on kuultava EJRK:aa ja tarvittaessa muita asianomaisia viranomaisia.
5. Ennen kuin arvopaperimarkkinaviranomainen tekee päätöksen minkä tahansa 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen määräämisestä tai jatkamisesta, sen on ilmoitettava asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille toimenpide, jota se ehdottaa toteutettavaksi. Ilmoituksessa on oltava yksityiskohtaiset tiedot ehdotetuista toimenpiteistä, niistä rahoitusvälineiden ja transaktioiden lajeista, joihin niitä sovelletaan, näiden toimenpiteiden perusteluja tukevasta näytöstä ja ajankohdasta, jona toimenpiteiden soveltaminen on tarkoitus aloittaa.
6. Ilmoitus on annettava vähintään 24 tuntia ennen ajankohtaa, jona toimenpiteen soveltaminen on määrä aloittaa tai josta lukien sen soveltamista jatketaan. Poikkeuksellisissa olosuhteissa arvopaperimarkkinaviranomainen voi antaa ilmoituksen alle 24 tuntia ennen ajankohtaa, jona toimenpiteen soveltaminen on tarkoitus aloittaa, jos ilmoitusta ei ole mahdollista antaa vähintään 24 tuntia edeltäkäsin.
7. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on julkaistava verkkosivustollaan tiedonanto kaikista päätöksistä, jotka koskevat minkä tahansa 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen määräämistä tai jatkamista. Tiedonannossa on määritettävä ainakin:
a)
toimenpiteet, jotka on määrätty, mukaan lukien ne rahoitusvälineiden ja transaktioiden lajit, joihin niitä sovelletaan, sekä niiden kesto; ja
b)
perustelut sille, että arvopaperimarkkinaviranomainen katsoo toimenpiteiden määräämisen tarpeelliseksi, mukaan lukien näitä perusteluja tukeva näyttö.
8. Kun arvopaperimarkkinaviranomainen on tehnyt päätöksen minkä tahansa 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen määräämisestä tai jatkamisesta, sen on välittömästi ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille toteutetuista toimenpiteistä.
9. Toimenpide tulee voimaan, kun tiedonanto julkaistaan arvopaperimarkkinaviranomaisen verkkosivustolla, tai tiedonannon julkaisemisen jälkeisenä ajankohtana, joka ilmoitetaan tiedonannossa, ja sitä sovelletaan vain sen voimaantulon jälkeen toteutettuihin transaktioihin.
10. Arvopaperimarkkinaviranomainen tarkastelee uudelleen 1 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä sopivin väliajoin ja vähintään kolmen kuukauden välein. Jos toimenpiteen voimassaoloa ei jatketa viimeistään tällaisen kolmen kuukauden jakson päättymisajankohtana, sen voimassaolo päättyy ilman eri toimenpiteitä. Toimenpiteiden jatkamiseen sovelletaan 2-9 kohtaa.
11. Toimenpide, jonka arvopaperimarkkinaviranomainen on toteuttanut tämän artiklan nojalla, on etusijalla suhteessa mahdolliseen aiempaan toimenpiteeseen, jonka toimivaltainen viranomainen on toteuttanut 1 jakson nojalla.
29 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen valtuudet, jotka koskevat valtionlainaan liittyviä poikkeuksellisia tilanteita
Valtionlainaan tai valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyvissä poikkeuksellisissa tilanteissa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1095/2010 18 ja 38 artiklaa.
30 artikla
Epäsuotuisien tapahtumien tai epäsuotuisan kehityksen tarkentaminen
Siirretään komissiolle valta antaa 42 artiklan mukaisia delegoituja säädöksiä, joissa tarkennetaan perusteet ja tekijät, jotka toimivaltaisten viranomaisten ja arvopaperimarkkinaviranomaisen on otettava huomioon määrittäessään, missä tapauksissa 18-21 ja 27 artiklassa tarkoitettuja epäsuotuisia tapahtumia tai epäsuotuista kehitystä ja 28 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja uhkia ilmenee.
31 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen toteuttamat tutkimukset
Arvopaperimarkkinaviranomainen voi yhden tai useamman toimivaltaisen viranomaisen, Euroopan parlamentin, neuvoston tai komission pyynnöstä tai omasta aloitteestaan toteuttaa tutkimuksen, jonka aiheena on lyhyeksimyyntiin tai luottoriskinvaihtosopimusten käyttöön liittyvä kysymys tai käytäntö, arvioidakseen, aiheuttaako asianomainen kysymys tai käytäntö mahdollisen uhan rahoitusvakaudelle tai markkinoiden luottamukselle unionissa.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on kolmen kuukauden kuluessa tällaisen tutkimuksen päättymisestä julkaistava raportti, jossa se esittelee tutkimuksensa tulokset ja antaa sen kohteena olevaa kysymystä tai käytäntöä koskevia suosituksia.
VI LUKU
TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN ASEMA
32 artikla
Toimivaltaiset viranomaiset
Kunkin jäsenvaltion on nimettävä yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen tämän asetuksen soveltamista varten.
Jos jäsenvaltio nimeää useamman kuin yhden toimivaltaisen viranomaisen, sen on määriteltävä selvästi kunkin tehtävät ja nimettävä se viranomainen, joka vastaa komission, arvopaperimarkkinaviranomaisen sekä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tehtävän yhteistyön ja tietojen vaihdon yhteensovittamisesta.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava nimeämisistä komissiolle, arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
33 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten valtuudet
1. Jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat suorittaa tässä asetuksessa tarkoitetut tehtävänsä, niillä on oltava kaikki tehtävien hoitamisessa tarvittavat valvonta- ja tutkintavaltuudet. Ne käyttävät valtuuksiaan millä tahansa seuraavista tavoista:
a)
suoraan;
b)
yhteistyössä muiden viranomaisten kanssa;
c)
saattamalla asian toimivaltaisten oikeusviranomaisten käsiteltäväksi.
2. Jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat hoitaa tämän asetuksen mukaiset tehtävänsä, niillä on oltava kansallisen lainsäädännön mukaisesti valtuudet:
a)
tutustua kaikkiin asiakirjoihin niiden muodosta riippumatta ja saada tai ottaa niistä jäljennös;
b)
vaatia tietoja kaikilta luonnollisilta henkilöiltä tai oikeushenkilöiltä ja tarvittaessa kutsua luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö kuultavaksi tietojen saamiseksi;
c)
suorittaa paikan päällä tehtäviä tarkastuksia, myös ilmoittamatta niistä etukäteen;
d)
vaatia olemassa olevia puhelin- ja tietoliikennetietoja;
e)
vaatia sellaisen käytännön lopettamista, joka on ristiriidassa tämän asetuksen säännösten kanssa;
f)
vaatia omaisuuden jäädyttämistä ja/tai takavarikointia.
3. Rajoittamatta 2 kohdan a ja b alakohdan soveltamista toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava yksittäistapauksissa valtuudet vaatia luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka toteuttaa luottoriskinvaihtosopimukseen liittyvän transaktion, toimittamaan:
a)
selvityksen transaktion tarkoituksesta ja siitä, onko sen tarkoituksena suojautuminen riskiltä tai muulta uhalta; ja
b)
riskin todentamista koskevat tiedot, jos transaktion tarkoituksena on suojautuminen riskiltä.
34 artikla
Salassapitovelvollisuus
1. Salassapitovelvollisuutta sovelletaan kaikkiin luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin, jotka työskentelevät tai ovat työskennelleet toimivaltaisen viranomaisen tai sellaisten viranomaisten taikka luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden palveluksessa, joille toimivaltainen viranomainen on siirtänyt tehtäviään, myös sellaisiin tarkastajiin ja asiantuntijoihin, joiden kanssa toimivaltainen viranomainen on tehnyt sopimuksen. Salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia luottamuksellisia tietoja ei saa antaa toiselle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle eikä viranomaiselle, jollei niiden antaminen ole tarpeen oikeudenkäyntiä varten.
2. Kaikki toimivaltaisten viranomaisten välillä tämän asetuksen mukaisesti vaihdetut tiedot, jotka koskevat liiketoiminta- tai toimintaolosuhteita ja muita taloudellisia tai henkilökohtaisia asioita, on katsottava luottamuksellisiksi ja niihin on sovellettava salassapitovelvollisuutta koskevia vaatimuksia, paitsi jos toimivaltainen viranomainen ilmoittaa tietoja toimittaessaan, että tällaiset tiedot saa antaa, tai jos niiden antaminen on tarpeen oikeudenkäyntiä varten.
35 artikla
Yhteistyövelvoite
Toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä yhteistyötä, jos se on tarpeen tai tärkeää tätä asetusta sovellettaessa. Toimivaltaisten viranomaisten on erityisesti viipymättä toimitettava toisilleen tiedot, jotka ovat tarpeen niille tämän asetuksen nojalla kuuluvien tehtävien hoitamiseksi.
36 artikla
Yhteistyö arvopaperimarkkinaviranomaisen kanssa
Toimivaltaisten viranomaisten on tätä asetusta sovellettaessa tehtävä yhteistyötä arvopaperimarkkinaviranomaisen kanssa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti.
Toimivaltaisten viranomaisten on asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle viipymättä kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi.
37 artikla
Yhteistyö tapauksissa, joissa pyydetään tarkastusten tai tutkimusten tekemistä paikan päällä
1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi pyytää toisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta apua, joka koskee paikan päällä tehtäviä tarkastuksia tai tutkimuksia.
Pyynnön esittävän toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikki ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut pyynnöt. Jos tutkimuksella tai tarkastuksella on rajojen yli ulottuvia vaikutuksia, arvopaperimarkkinaviranomainen voi sovittaa sitä yhteen ja pyydettäessä sen on sovitettava sitä yhteen.
2. Jos jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen saa toisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta pyynnön, joka koskee paikan päällä suoritettavan tarkastuksen tai tutkimuksen tekemistä, se voi:
a)
tehdä itse paikan päällä suoritettavan tarkastuksen tai tutkimuksen;
b)
antaa pyynnön esittäneen toimivaltaisen viranomaisen osallistua paikan päällä suoritettavaan tarkastukseen tai tutkimukseen;
c)
antaa pyynnön esittäneen toimivaltaisen viranomaisen tehdä itse paikan päällä suoritettavan tarkastuksen tai tutkimuksen;
d)
nimittää tarkastajat tai asiantuntijat tekemään paikan päällä suoritettavan tarkastuksen tai tutkimuksen;
e)
antaa valvontatoimiin liittyviä erityistehtäviä myös muille toimivaltaisille viranomaisille.
3. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi pyytää toimivaltaisia viranomaisia suorittamaan tiettyjä tutkintatehtäviä ja paikan päällä tehtäviä tarkastuksia, kun tiedot ovat arvopaperimarkkinaviranomaiselle perustellusti tarpeen, jotta se voi käyttää sille tässä asetuksessa nimenomaisesti annettua valtuutta.
38 artikla
Yhteistyö kolmansien maiden kanssa
1. Toimivaltaisten viranomaisten on aina kun se on mahdollista sovittava kolmansien maiden valvontaviranomaisten kanssa yhteistyöjärjestelyistä, jotka koskevat tietojen vaihtoa kolmansien maiden valvontaviranomaisten kanssa, niiden velvoitteiden noudattamisen valvontaa, joita kolmansissa maissa aiheutuu tämän asetuksen nojalla, ja kolmansien maiden valvontaviranomaisten toteuttamia samankaltaisia toimenpiteitä, joilla täydennetään V luvun nojalla toteutettuja toimenpiteitä. Yhteistyöjärjestelyillä on varmistettava vähintään tehokas tietojen vaihto, jonka avulla jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat hoitaa tämän asetuksen mukaiset tehtävänsä.
Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jos se aikoo sopia tällaisesta järjestelystä.
2. Yhteistyöjärjestelyssä on oltava määräyksiä sellaisten tietojen vaihdosta, jotka ovat tarpeen, jotta asianomainen toimivaltainen viranomainen voi noudattaa 16 artiklan 2 kohdassa säädettyä velvoitetta.
3. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on sovitettava yhteen toimivaltaisten viranomaisten ja kolmansien maiden valvontaviranomaisten välisten yhteistyöjärjestelyjen kehittämistä. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on laadittava tätä varten yhteistyöjärjestelyjä koskeva malliasiakirja, jota toimivaltaiset viranomaiset voivat käyttää.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on sovitettava yhteen myös toimivaltaisten viranomaisten välistä kolmansien maiden valvontaviranomaisilta saatujen tietojen vaihtoa, jolla voi olla merkitystä V luvun mukaisten toimenpiteiden toteuttamisessa.
4. Toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia tietojen vaihtoa koskevista yhteistyöjärjestelyistä kolmansien maiden valvontaviranomaisten kanssa vain, jos luovutettavien tietojen salassapito taataan vähintään 34 artiklassa säädetyllä tavalla. Tällaisen tietojenvaihdon on palveltava näiden toimivaltaisten viranomaisten tehtävien suorittamista.
39 artikla
Henkilötietojen siirto ja säilyttäminen
Jäsenvaltioiden on sovellettava jäsenvaltioiden välillä tai jäsenvaltioiden ja kolmannen maan välillä suoritettavaan henkilötietojen siirtoon direktiiviä 95/46/EY. Kun arvopaperimarkkinaviranomainen siirtää henkilötietoja jäsenvaltioille tai kolmannelle maalle, sen on noudatettava asetusta (EY) N:o 45/2001.
Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja henkilötietoja saa säilyttää enintään viiden vuoden ajan.
40 artikla
Tietojen luovuttaminen kolmansille maille
Toimivaltainen viranomainen voi siirtää kolmannen maan valvontaviranomaiselle tietoja ja tiedoista laadittuja analyyseja, jos direktiivin 95/46/EY 25 tai 26 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät, mutta tällainen siirto saadaan tehdä ainoastaan tapauskohtaisesti. Toimivaltaisella viranomaisella on oltava varmuus siitä, että siirto on tarpeen tämän asetuksen soveltamiseksi. Tällaiset siirrot edellyttävät sopimusta siitä, että kolmas maa ei saa siirtää tietoja toisen kolmannen maan valvontaviranomaiselle ilman toimivaltaisen viranomaisen nimenomaista kirjallista lupaa.
Toimivaltainen viranomainen saa luovuttaa toisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta saamiaan, 34 artiklan nojalla luottamuksellisia tietoja kolmannen maan valvontaviranomaiselle ainoastaan, jos se on saanut nimenomaisen suostumuksen tiedot toimittaneelta toimivaltaiselta viranomaiselta ja jos, tapauksen mukaan, tiedot julkaistaan ainoastaan sellaisia tarkoituksia varten, jotka tämä toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt.
41 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on annettava ne seuraamuksia ja hallinnollisia toimenpiteitä koskevat säännöt, joita sovelletaan tämän asetuksen rikkomiseen, ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että niitä sovelletaan. Näiden seuraamusten ja hallinnollisten toimenpiteiden on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
Arvopaperimarkkinaviranomainen voi asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti antaa ohjeita varmistaakseen, että jäsenvaltioiden säätämien seuraamusten ja hallinnollisten toimenpiteiden osalta noudatetaan yhtenäistä lähestymistapaa.
Jäsenvaltioiden on annettava ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitetut säännökset tiedoksi komissiolle ja arvopaperimarkkinaviranomaiselle viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2012 ja ilmoitettava niille viipymättä näihin säännöksiin vaikuttavista muutoksista.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on julkaistava verkkosivustollaan luettelo olemassa olevista kussakin jäsenvaltiossa sovellettavista seuraamuksista ja hallinnollisista toimenpiteistä ja pidettävä se säännöllisesti ajan tasalla.
Jäsenvaltioiden on toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle vuosittain koosteena tiedot kaikista määrätyistä seuraamuksista ja hallinnollisista toimenpiteistä. Jos toimivaltainen viranomainen julkistaa tiedon jonkin seuraamuksen tai hallinnollisen toimenpiteen määräämisestä, sen on ilmoitettava siitä samanaikaisesti arvopaperimarkkinaviranomaiselle.
VII LUKU
DELEGOIDUT SÄÄDÖKSET
42 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään 2 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 7 kohdassa, 4 artiklan 2 kohdassa, 5 artiklan 4 kohdassa, 6 artiklan 4 kohdassa, 7 artiklan 3 kohdassa, 17 artiklan 2 kohdassa, 23 artiklan 5 kohdassa sekä 30 artiklassa tarkoitettu valta antaa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä komissiolle määräämättömäksi ajaksi.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 2 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 7 kohdassa, 4 artiklan 2 kohdassa, 5 artiklan 4 kohdassa, 6 artiklan 4 kohdassa, 7 artiklan 3 kohdassa, 17 artiklan 2 kohdassa, 23 artiklan 5 kohdassa sekä 30 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevien 2 artiklan 2 kohdan, 3 artiklan 7 kohdan, 4 artiklan 2 kohdan, 5 artiklan 4 kohdan, 6 artiklan 4 kohdan, 7 artiklan 3 kohdan, 17 artiklan 2 kohdan, 23 artiklan 5 kohdan sekä 30 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kolmella kuukaudella.
43 artikla
Delegoitujen säädösten hyväksymisen määräaika
Komissio hyväksyy 2 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 7 kohdassa, 4 artiklan 2 kohdassa, 5 artiklan 4 kohdassa, 6 artiklan 4 kohdassa, 7 artiklan 3 kohdassa, 17 artiklan 2 kohdassa, 23 artiklan 5 kohdassa sekä 30 artiklassa tarkoitetut delegoidut säädökset viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2012.
Komissio voi jatkaa ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua määräaikaa kuudella kuukaudella.
VIII LUKU
TÄYTÄNTÖÖNPANOSÄÄDÖKSET
44 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komission päätöksellä 2001/528/EY (16) perustettu Euroopan arvopaperikomitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
IX LUKU
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
45 artikla
Tarkistaminen ja kertomus
Komissio antaa viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2013 toimivaltaisten viranomaisten ja arvopaperimarkkinaviranomaisen kanssa käytävien keskustelujen perusteella Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen:
a)
5, 6, 7 ja 8 artiklan mukaisten ilmoittamista ja tietojen julkistamista koskevien kynnysarvojen tarkoituksenmukaisuudesta;
b)
6 artiklan mukaisten yksittäisten tietojen julkistamista koskevien kynnysarvojen vaikutuksesta ottaen erityisesti huomioon finanssimarkkinoiden tehokkuuden ja volatiliteetin;
c)
siitä, onko aiheellista kohdistaa raportointi suoraan ja keskitetysti arvopaperimarkkinaviranomaiselle;
d)
II ja III luvun mukaisten rajoitusten ja vaatimusten toiminnasta;
e)
kattamattomia valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskevien rajoitusten aiheellisuudesta sekä siitä, onko aiheellista asettaa lyhyeksimyynnille tai luottoriskinvaihtosopimuksille muita rajoituksia tai ehtoja.
46 artikla
Siirtymäsäännös
1. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia olemassa olevia toimenpiteitä, jotka olivat voimassa ennen 15 päivää syyskuuta 2010, voidaan soveltaa 1 päivään heinäkuuta 2013 edellyttäen, että niistä ilmoitetaan komissiolle viimeistään 24 päivänä huhtikuuta 2012.
2. Sellaisia luottoriskinvaihtosopimuksia koskevia transaktioita, jotka johtavat valtionlainan luottoriskinvaihtosopimusta koskevaan kattamattomaan positioon ja jotka on tehty ennen 25 päivää maaliskuuta 2012 tai kattamattomia valtionlainan luottoriskinvaihtosopimuksia koskevien rajoitusten soveltamisen ollessa keskeytyneenä 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti, voidaan jatkaa luottoriskinvaihtosopimuksen päättymispäivään saakka.
47 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen henkilöstö ja resurssit
Arvopaperimarkkinaviranomainen arvioi 31 päivään joulukuuta 2012 mennessä tämän asetuksen mukaisten valtuuksiensa käyttämisestä ja sen mukaisten tehtäviensä hoitamisesta aiheutuvat henkilöstö- ja resurssitarpeet ja toimittaa kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle.
48 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä marraskuuta 2012.
Sen 2 artiklan 2 kohtaa, 3 artiklan 7 kohtaa, 4 artiklan 2 kohtaa, 7 artiklan 3 kohtaa, 9 artiklan 5 kohtaa, 11 artiklan 3 ja 4 kohtaa, 12 artiklan 2 kohtaa, 13 artiklan 4 ja 5 kohtaa, 16 artiklan 3 ja 4 kohtaa, 17 artiklan 2 kohtaa, 23 artiklan 5, 7 ja 8 kohtaa sekä 30, 42, 43 ja 44 artiklaa sovelletaan kuitenkin 25 päivästä maaliskuuta 2012.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 14 päivänä maaliskuuta 2012.