ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 25. ledna 2012
o podpoře poskytnuté Řeckem pěstitelům obilovin a zemědělským družstvům působícím v odvětví obilovin
č. SA 27354 (C 36/10) (ex NN 3/10, ex CP 11/09)
(oznámeno pod číslem K(2011) 9335)
(Pouze řecké znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/320/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co v souladu s čl. 108 odst. 2 prvním pododstavcem Smlouvy (1) vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 18. listopadu 2008 obdržela Komise e-mailem informace týkající se údajné podpory poskytnuté řeckým státem pěstitelům obilovin a sdružením zemědělských družstev působících v odvětví obilovin. Údajná podpora spočívala v poskytování bezúročných úvěrů. Dopisem ze dne 21. listopadu 2008 požádala Komise řecké orgány o poskytnutí informací týkajících se uvedené podpory.
(2)
Dopisem ze dne 24. listopadu 2008 požádala Komise stěžovatele, aby předložil vyplněný formulář stížnosti. Tento formulář obdržela Komise dne 8. ledna 2009.
(3)
Poté, co Komise obdržela tento formulář stížnosti, avšak neobdržela žádnou odpověď od řeckých orgánů na svůj dopis ze dne 21. listopadu 2008, zaslala jim dne 23. ledna 2009 druhý dopis, v němž požádala o informace týkající se dotčeného opatření. Jelikož ve stanovené lhůtě neobdržela Komise na tento dopis odpověď, zaslala dne 24. března 2009 řeckým orgánům upomínku.
(4)
Dne 14. května 2009 zaslaly řecké orgány Komisi dopis, v němž bylo uvedeno jen velmi málo informací o podpoře, která byla předmětem stížnosti. V návaznosti na tento dopis zaslala Komise řeckým orgánům dne 11. června 2009 druhou žádost o informace s podrobnějšími dotazy týkajícími se údajné státní podpory.
(5)
Dne 20. července 2009 požádaly řecké orgány o prodloužení lhůty pro poskytnutí příslušných informací, a to do 30. srpna 2009. Dopisem ze dne 23. července 2009 vyjádřila Komise s tímto prodloužením lhůty svůj souhlas. E-mailem ze dne 1. září 2009 požádaly řecké orgány o další prodloužení lhůty o jeden měsíc. Dopisem ze dne 14. září prodloužila Komise tuto lhůtu podruhé, a sice do 30. září 2009.
(6)
Jelikož více než dva měsíce po vypršení stanovené lhůty Komise neobdržela žádnou odpověď, zaslala řeckým orgánům dne 1. prosince 2009 upomínku a poskytla jim další jeden měsíc na dodání příslušných informací. V této upomínce upozornila Komise řecké orgány na skutečnost, že pokud nezašlou Komisi odpověď v předepsané lhůtě, Komise si poskytnutí informací vyžádá (prostřednictvím „příkazu k poskytnutí informací“) podle čl. 10 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (2) (3). Kromě toho byla dne 26. ledna 2010 věc zanesena do registru neoznámených podpor pod číslem NN 3/10.
(7)
Ve lhůtě stanovené Komisí neposkytly řecké orgány žádné informace. Proto přijala Komise dne 10. března 2010 rozhodnutí podle čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 659/1999, v němž požaduje po řeckých orgánech, aby požadované informace poskytly.
(8)
Řecké orgány odpověděly dne 19. března 2010. Ve své odpovědi tvrdily, že odpověděly Komisi na její dopis ze dne 1. prosince 2009 dopisem ze dne 9. února 2010. Ve svém dopise ze dne 17. května 2010 zaslala Komise řeckým orgánům určité doplňující dotazy. Požádala je rovněž o to, aby poskytly důkaz o údajném odeslání svého dopisu Komisi dne 9. února 2010. Mezitím Komise obdržela od stěžovatele další informace o dotčené podpoře. Proto dne 18. června 2010 zaslala řeckým orgánům další dopis, aby jim poskytla příležitost vyjádřit k těmto novým informacím své připomínky. Řecké orgány odpověděly na dopis ze dne 17. května 2010, ale neposkytly žádný důkaz o odeslání svého dopisu ze dne 9. února 2010. Dne 30. září 2010 odpověděly řecké orgány rovněž na dopis Komise ze dne 18. června 2010.
(9)
Dopisem ze dne 15. prosince 2010 informovala Komise Řecko o svém rozhodnutí zahájit postup podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, který se týká dotčené podpory. V dopise ze dne 21. ledna 2011 zaslaly řecké orgány své připomínky k rozhodnutí Komise ze dne 15. prosince 2010. Komise zaslala řeckým orgánům další dotazy v dopise ze dne 5. května 2011, na který řecké orgány odpověděly dne 6. června 2011.
(10)
Rozhodnutí Komise o zahájení uvedeného postupu bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (4). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby vyjádřily své připomínky k dotčenému opatření. Komise obdržela připomínky od jedné zúčastněné strany, která tvrdila, že dotčená opatření jsou protiprávní. O těchto připomínkách byly řecké orgány informovány a své připomínky poskytly v dopise ze dne 1. prosince 2011.
II. PODROBNÝ POPIS PODPORY
ΙΙ.1. Stížnost
(11)
Dne 18. listopadu 2008 obdržela Komise e-mailem informace týkající se údajné podpory poskytnuté řeckým státem pěstitelům obilovin a sdružením zemědělských družstev. Podle této stížnosti spočívala podpora v poskytování bezúročných úvěrů ve výši 150 milionů EUR sdružením zemědělských družstev působícím v odvětví obilovin.
II.2. Souvislosti
(12)
Na základě informací poskytnutých řeckými orgány oseli řečtí zemědělci během roku 2008 o 60 000 hektarů (600 000„stremma“) kukuřice více než v předchozím roce. Důsledkem byla značná nadprodukce kukuřice a následný pokles cen. Totéž se stalo s pšenicí. Vzhledem k této situaci a v důsledku hospodářské krize rozhodla řecká vláda poskytnout podporu řeckým producentům.
(13)
Podle řeckých orgánů byla podpora poskytnuta organizacím producentů, tj. sdružením zemědělských družstev (dále jen „sdružení“). Tato sdružení neměla dostatečné finanční prostředky k tomu, aby podpořila příjmy zemědělců, ani neměla kvůli finanční krizi přístup na finanční trhy za účelem získání úvěrů. Řecké orgány dále tvrdily, že kdyby v průběhu zimy 2008 družstva prodala toto množství shromážděných obilovin, došlo by k významnému poklesu cen a producenti by utrpěli citelné ztráty. Aby tedy řecká vláda zabránila poklesu cen obilovin a zajistila zemědělcům minimální příjem, rozhodla se poskytnout sdružením a nepřímo tedy i zemědělcům (kteří svou produkci odevzdali družstvům) podporu v podobě státem zaručeného úvěru s úrokovým příspěvkem. Podle řeckých orgánů byl tento úvěr poskytnut sdružením, aby byl postoupen producentům za množství obilovin nakoupených nebo obdržených sdruženími v roce 2008. Kvůli vleklé krizi na trhu s obilovinami prodloužily řecké orgány lhůtu pro splacení úvěrů do 30. září 2010.
ΙΙ.3. Opatření
(14)
Řecké orgány přijaly řadu rozhodnutí, kterými tato podpora nabyla účinku.
(15)
V rozhodnutí řeckého ministra hospodářských věcí a financí č. 56700/B.3033 ze dne 8. prosince 2008 se mimo jiné stanoví:
„Článek 1 Schvaluje se úrokový příspěvek pro úvěry, které byly nebo budou poskytnuty v roce 2008 finančními institucemi sdružením zemědělských družstev a družstvům zemědělské prvovýroby v Řecku, aby byly použity na platby producentům za množství obilovin nakoupených nebo obdržených v roce 2008. Uvedené úvěry budou subvencovány od data, kdy budou poskytnuty. […]
Článek 3 Doba trvání dotčených úvěrů začne dnem jejich poskytnutí a skončí dnem jejich splacení, nejpozději však 30. září 2009. […]“
(16)
V rozhodnutí řeckého ministra hospodářských věcí a financí č. 2/88675/0025 ze dne 9. prosince 2008 se mimo jiné stanoví:
„1)
Řecký stát poskytne 100 % záruku pro zajištění úvěrů, které poskytnou finanční instituce sdružením zemědělských družstev a družstvům zemědělské prvovýroby v Řecku, aby byly použity na platby producentům za množství obilovin nakoupených nebo obdržených v roce 2008, v souladu s ustanoveními zákona č. 2322/1995. Na úvěry poskytnuté finančními institucemi sdružením zemědělských družstev a družstvům zemědělské prvovýroby v roce 2008 na nákup obilí se vztahují ustanovení tohoto rozhodnutí s platností od data poskytnutí úvěru. Celková výše úvěrů, které byly nebo budou poskytnuty, nepřesáhne 150 milionů EUR. […]
3)
[…] V případě neuhrazení nesplacené části úvěru k datu splatnosti se tato částka stane splatnou a vymahatelnou. Aby byly bankám zaručené pohledávky proplaceny státem, musí banky do tří měsíců od data splatnosti předložit podpůrnou dokumentaci uvedenou v rozhodnutí ministra hospodářských věcí a financí č. 2/478/0025/04.01.2006 (vládní věstník, řada II, č. 16/13.01.2006).[…]“
(17)
Na základě rozhodnutí ministra hospodářských věcí a financí č. 46825/B.2248 ze dne 29. září 2009 a č. 2/69591/0025 ze dne 2. října 2009 byla lhůta pro splacení úvěrů prodloužena do 30. září 2010.
(18)
V rozhodnutí ministra pro rozvoj venkova a výživu č. 8264 ze dne 9. prosince 2008 byla stanovena částka ve výši 150 milionů EUR pro 57 sdružení zemědělských družstev. V uvedeném rozhodnutí se rovněž odkazuje na rozhodnutí vládní komise ze dne 12. listopadu 2008 o poskytnutí úvěrů ve výši 150 milionů EUR pro sdružení zemědělských družstev a jejich členy.
(19)
V souladu s dopisem zaslaným řeckými orgány dne 19. března 2010 byly všechny dotčené úvěry (kromě jednoho) poskytnuty Řeckou zemědělskou bankou (dále jen „banka ATE“). Řecké orgány dodaly, že úrokový příspěvek a záruka, které byly poskytnuty státem v odvětví obilovin, byly nezbytným opatřením, aby se zabránilo poklesu cen v roce 2008, který byl způsoben nadprodukcí obilovin v Řecku. V tomto dopise vyjádřily řecké orgány stanovisko, že tuto malou úvěrovou úlevu poskytnutou státem nelze považovat za státní podporu, protože nenarušila ani neohrozila konkurenceschopnost a neměla vliv na obchod mezi členskými státy. Řecké orgány dále konstatovaly, že z dotčeného opatření vyplýval jen minimální prospěch pro jednotlivé producenty.
(20)
V souladu s článkem 1 úvěrové smlouvy mezi bankou ATE a sdruženími (dále jen „úvěrová smlouva“) má být úvěr poskytnutý bankou ATE použit dlužníkem pouze pro nákup nebo odběr obilovin vypěstovaných v roce 2008.
(21)
Pokud jde o podmínky poskytnutí tohoto úvěru, uvedly řecké orgány, že příslušná úroková sazba byla shodná se sazbou dvanáctiměsíčních řeckých státních dluhopisů (vydaných těsně před datem, kdy začal platit úrok) plus 30 %. Řecké orgány dále tvrdily, že úvěrová smlouva mezi bankou ATE a sdruženími obsahovala podmínku prokazující, že se nejedná o státní podporu. Uvedená podmínka zní: „Dlužník přijímá závazek, že před vyplacením úvěru podepíše s řeckým státem, zastoupeným pro tyto účely zmíněnou bankou, smlouvu o zajištění vztahující se na produkty, vedlejší produkty a jiné movité věci, které dlužník nakoupí za prostředky z tohoto úvěru, a na veškeré komodity, které jsou v jeho vlastnictví nebo pod jeho správou, na základě ustanovení zákona 2844/2000.“ Jinými slovy, zajištění poskytují sdružení státu (zastoupenému bankou ATE), pokud jde o produkty nakoupené sdruženími za prostředky z tohoto úvěru.
(22)
Náměstek ministra financí přijal dne 26. října 2010 rozhodnutí č. 2/21304/0025. V uvedeném rozhodnutí se stanoví:
„A.
Sdružení zemědělských družstev a družstva zemědělské prvovýroby v Řecku, kterým byly poskytnuty úvěry zaručené řeckým státem na základě rozhodnutí č. 2/88675/0025/9.12.2008 přijatého náměstkem ministra hospodářských věcí a financí, které je v současné době v platnosti, budou mít na základě zmíněného rozhodnutí možnost restrukturalizovat úvěry zaručené řeckým státem splatné ke dni 30. září 2010 tímto způsobem:
Celková doba trvání restrukturalizovaného úvěru se stanoví na pět let, úvěr je splatný v půlročních splátkách zahrnujících jistinu i úrok, přičemž první splátka je splatná dne 30. března 2011 a poslední dne 30. září 2015.
Kromě toho musí každý dlužník platit řeckému státu až do data splatnosti úvěru prémii ve výši 2 % aktuální nesplacené části úvěru. První platba bude učiněna společně s úhradou první splátky dne 30. března 2011.
Stávající zajištění obilovin ve prospěch řeckého státu se ruší.
Stanovená úroková sazba u restrukturalizovaného úvěru bude sazba používaná každou finanční institucí pro tutéž kategorii úvěrů. […]“
III. PŘIPOMÍNKY ZE STRANY ŘECKA
(23)
Ve své odpovědi ze dne 21. ledna 2011 řecké orgány uvedly, že na úrokový příspěvek i na státní záruku za úvěry je třeba pohlížet se zřetelem ke sdělení Komise o dočasném rámci Společenství pro opatření státní podpory zlepšující přístup k financování za současné finanční a hospodářské krize (5) (dále jen „dočasný rámec“). Řecké orgány zejména uvedly, že dotčené úvěry byly poskytovány v období finanční a hospodářské krize v letech 2008 a 2009 a sloužily k překonání krize.
(24)
Řecké orgány dále uvedly, že z důvodu velkého počtu konečných příjemců (členů družstev) byl prospěch z bezúročného úvěru pro jednotlivé příjemce tak malý, že jej nelze považovat za prospěch narušující hospodářskou soutěž.
(25)
Kromě toho řecké orgány uvedly, že povinnost každého dlužníka zaplatit prémii ve výši 2 % v souladu s ministerským rozhodnutím č. 2/21304/0025/26.10.2010 prokazuje, že se nejednalo o státní podporu.
(26)
Řecké orgány ve svém dopise ze dne 1. prosince 2011 zopakovaly řadu argumentů, které předložily během řízení a které se týkaly potřeby provést tato opatření a důvody, proč tato potřeba nastala. Rovněž tvrdily, že vydání ministerského rozhodnutí č. 2/21304/0025/26.10.2010 a uplatnění úrokové sazby na restrukturalizované úvěry (sazba používaná každou finanční institucí pro tutéž kategorii úvěrů) prokazuje, že úrokový příspěvek nepředstavuje podporu. Orgány rovněž dodaly, že v období od roku 2009 do 28. listopadu 2011 dosáhly úrokové příspěvky poskytnuté státem výše 7 762 113,00 EUR.
ΙV. POSOUZENÍ PODPORY
ΙV.1 Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy
(27)
Na základě čl. 107 odst. 1 Smlouvy podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(28)
Před přistoupením k posouzení toho, zda dotčené opatření splňuje podmínky čl. 107 odst. 1 Smlouvy, by Komise chtěla poznamenat, že existují dva aspekty tohoto opatření, jež by měly být prozkoumány s ohledem na toto ustanovení, a sice: i) úrokový příspěvek a ii) státní záruka.
ΙV.1.1 Úrokový příspěvek
(29)
Úrokový příspěvek poskytnutý řeckým státem zmíněným družstvům na základě ministerského rozhodnutí č. 56700/B.3033/8.12.2008 splňuje všechny podmínky čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Tento příspěvek, který poskytuje řecký stát, poskytuje jednoznačnou výhodu, jelikož ve skutečnosti činí tento úvěr zcela bezúročným. Přímými příjemci této podpory jsou družstva. Avšak vzhledem k tomu, že záměrem státu při poskytování těchto úvěrů bylo zvýšit příjem řeckých zemědělců tím, že se uměle zvýší cena obilovin prodávaných zemědělci družstvům, jsou zemědělci (producenti) nepřímými příjemci této podpory. Kromě toho je splněna také podmínka selektivity, protože příjemci této podpory jsou pouze ta družstva a, v konečném důsledku, ti zemědělci, kteří nakupovali nebo pěstovali obiloviny v Řecku v roce 2008. Úrokový příspěvek byl poskytnut před uplatněním ministerského rozhodnutí č. 2/21304/0025/26.10.2010 a před restrukturalizací úvěrů, pro kterou bylo stanoveno, že úroková sazba použitelná na restrukturalizované úvěry bude sazba používaná každou finanční institucí pro tutéž kategorii úvěrů.
(30)
Pokud jde o podmínku narušení hospodářské soutěže, z judikatury Soudního dvora vyplývá, že už pouhý fakt, že se ve srovnání s jinými konkurenčními podniky posílí konkurenční postavení jednoho podniku v důsledku ekonomického zvýhodnění, kterého by jinak tento podnik v běžném podnikání nedosáhl, poukazuje na možné narušení soutěže (6). Podpora podniku může ovlivnit obchod mezi členskými státy, pokud podnik působí na trhu otevřeném obchodu v rámci Společenství (7). Kromě toho na základě judikatury Soudního dvora neexistuje žádný práh nebo procentní podíl, který by tvořil hranici, pod kterou lze obchod mezi členskými státy pokládat za neovlivněný. I poměrně malá výše podpory nebo poměrně malá velikost podniků a priori neznamená, že obchod mezi členskými státy nemůže být ovlivněn (8). Objem obchodu v odvětví obilovin je v rámci Společenství značný. Proto dotčené opatření může ovlivnit obchod mezi členskými státy.
(31)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se zdá, že pokud jde o úrokový příspěvek, jsou splněny všechny podmínky čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
ΙV.1.2 Státní záruka
(32)
Na základě ministerského rozhodnutí č. 2/88675/0025/9.12.2008 řecký stát rozhodl, že družstvům poskytne svou záruku za úvěry sjednané s bankou ATE. Obecně se kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy použijí i na záruky. Jak je uvedeno v bodě 2.1 sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (9) (dále jen „sdělení o zárukách“), záruky přímo poskytnuté státem mohou představovat státní podporu. Výhodu plynoucí ze státní záruky představuje skutečnost, že riziko spojené se zárukou nese stát. Za takové riziko by se obvykle měla zaplatit příslušná prémie (bod 2.2 sdělení o zárukách). Jestliže se stát této prémie vzdá, těží z toho podnik a ze státních zdrojů unikají prostředky. Záruka je tedy v tomto případě poskytnuta ze státních prostředků. Ve sdělení o zárukách je dále uvedeno, že i když se ukáže, že stát v rámci poskytnuté záruky nic nezaplatí, může se přesto jednat o státní podporu.
(33)
Výhoda, která ze záruky vyplynula pro sdružení a v konečném důsledku pro zemědělce, je zjevná: dlužníci nemuseli přinejmenším do 30. března 2011 (viz 22. bod odůvodnění) platit příslušné pojištění, které by za běžných okolností měli zaplatit za související riziko. Rovněž ve srovnání se situací bez záruky umožňuje tato státní záruka dlužníkům získat lepší finanční podmínky pro úvěry, než jsou podmínky běžně dostupné na finančních trzích. Bod 3.4 sdělení o zárukách stanoví seznam všech podmínek, které musí být splněny, aby systém státních záruk nebyl považován za státní podporu. Je zjevné, že zkoumané opatření všechny tyto dotčené podmínky nesplňuje. Například přinejmenším dvě z těchto podmínek v tomto případě zjevně nejsou splněny: dotčená záruka pokrývá více než 80 % úvěrů a zdá se, že zkoumaný systém povoluje poskytování záruk dlužníkům, kteří mají finanční potíže.
(34)
Jak je uvedeno v 29. bodě odůvodnění, přímými příjemci této podpory jsou družstva. Avšak vzhledem k tomu, že záměrem řeckého státu při poskytování těchto úvěrů bylo zvýšit příjem řeckých zemědělců tím, že se uměle zvýší cena obilovin prodávaných producenty družstvům, jsou nepřímými příjemci této podpory zemědělci (producenti). Je splněna také podmínka selektivity, protože příjemci této podpory jsou pouze ta družstva a ti zemědělci, kteří nakupovali nebo pěstovali obiloviny v Řecku v roce 2008.
(35)
Tatáž zjištění platí i pro podmínky týkající se narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu uvedené v 30. bodě odůvodnění.
(36)
Kromě toho řecké orgány tvrdily, že zajištění poskytnuté státu ze strany sdružení, jak je uvedeno v úvěrové smlouvě, prokazuje, že se nejedná o podporu. Avšak, jak uvedla Komise ve svém rozhodnutí o zahájení uvedeného postupu, tomu tak není, a to z těchto důvodů: a) Zaprvé, pokud družstva nesplatí své úvěry, bude záviset na uvážení státu, zda využije práv, která mu byla udělena na základě smluv o zajištění. b) Zadruhé se zdá, že zajištění nestačí na pokrytí celého úvěru, protože cena zaplacená sdruženími zemědělcům za nákup obilovin (která by měla být stejná jako výše úvěrů) je vyšší než tržní cena.
(37)
Je třeba rovněž poznamenat, že toto zajištění bylo ministerským rozhodnutím č. 2/21304/0025/26.10.2010 zrušeno. Jak je uvedeno ve 22. bodě odůvodnění, bylo toto zajištění nahrazeno 2 % prémií s platností ode dne první splátky splatné dne 30. března 2011. Řecké orgány ve svém dopise ze dne 7. června 2011 uvedly, že v souladu se sdělením o zárukách je ustanovení o prémii takzvaným „safe-harbour“ pro malé a střední podniky, jejichž platební schopnost může být ovlivněna nepříznivými podmínkami. Tento argument je z důvodů uvedených ve 38., 39. a 40. bodě odůvodnění nepřípustný.
(38)
Zaprvé ustanovení o 2 % prémii bylo přijato až v říjnu 2010 a týká se pouze částek nesplacených k září 2010. I kdybychom přijali (což se nestalo), že touto prémií byl odstraněn jakýkoli prvek státní podpory, státní záruka by až do uvedeného okamžiku představovala státní podporu.
(39)
Zadruhé, ze znění ministerského rozhodnutí č. 2/21304/0025/26.10.2010 vyplývá, že mají možnost, ale nikoli povinnost příslušného ustanovení využít (viz 22. bod odůvodnění). Řecké orgány v této souvislosti uvedly, že dlužníci ve skutečnosti museli uvedeného ustanovení využít, jelikož, jak je stanoveno v článku 13 úvěrové smlouvy, pokud úvěr nesplatí do 30. září 2009, se dlužná částka stane splatnou státem do tří měsíců, což si vyžádá přijetí administrativních donucovacích opatření proti dlužníkovi. Tento argument je rovněž nepřípustný: pokud stát dlužnou částku splatí, není jisté, že přijme opatření proti původnímu dlužníkovi za účelem získání příslušné částky, ale vždy se bude moci rozhodnout tak neučinit.
(40)
Kromě toho se zdá, že uvedená 2 % prémie sama o sobě není prvkem, který by na základě sdělení o zárukách dokazoval, že se nejedná o státní podporu, jak tvrdí řecké orgány. I kdybychom přijali předpoklad, že všichni příjemci uvedeného opatření byly malé a střední podniky, jak tvrdí řecké orgány, použil by se v tomto případě bod 3.5 sdělení o zárukách. V tomto bodě sdělení objasňuje, že aby záruka poskytnutá na základě systému, který používá paušální prémii, nebyla považována za představující státní podporu, musí být splněny všechny ostatní podmínky stanovené v bodě 3.4 písm. a), b), c), e), f) a g). Jak již bylo vysvětleno ve 33. bodě odůvodnění, tyto podmínky v tomto případě nejsou splněny: dotčená záruka pokrývá více než 80 % úvěrů a zdá se, že zkoumaný systém povoluje poskytování záruk dlužníkům, kteří mají finanční potíže.
(41)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem jsou, pokud jde o státní záruku uvedených úvěrů, splněny všechny podmínky čl. 107 odst. 1.
ΙV.2 Slučitelnost podpory
ΙV.2.1 Obecná zjištění
(42)
Smlouva připouští některé výjimky z obecné zásady neslučitelnosti státní podpory s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Některé z těchto výjimek se v tomto případě ze zjevných důvodů nepoužijí. Zejména se jedná o výjimky stanovené v čl. 107 odst. 2, které se vztahují na podporu sociální povahy, podporu určenou k náhradě škod způsobených přírodními pohromami a podporu týkající se sjednocení Německa.
(43)
Totéž platí pro výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. a), b) a d) Smlouvy, vzhledem k tomu, že dotčená podpora nebyla určena pro pomoc hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností, ani pro projekty společného evropského zájmu, ani na pomoc kultuře a zachování kulturního dědictví.
(44)
Proto jediná odchylka, která by se v tomto případě mohla uplatnit, je odchylka stanovená v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, která stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Aby se na podporu tato odchylka vztahovala, musí být daná podpora v souladu s pravidly Unie pro státní podporu. V oblasti zemědělství jsou tato pravidla stanovena v pokynech Komise ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 (10) (dále jen „zemědělské pokyny“).
(45)
Na základě informací, které má Komise k dispozici, bylo cílem dotčeného opatření řešit situaci způsobenou přebytkem obilovin vypěstovaných v Řecku v roce 2008. Konkrétně uvedly řecké orgány ve svém dopise ze dne 19. března 2010, že jedním z důvodů pro toto opatření bylo „zajistit producentům minimální příjem“.
(46)
Kromě toho se zdá, že jelikož byly úvěry ve výši 150 milionů EUR určeny pro sdružení na nákup obilovin vypěstovaných jejich členy (viz ministerské rozhodnutí č. 8264 ze dne 9. prosince 2008), byla tato podpora poskytnuta na základě vypěstovaných množství.
(47)
Tento druh podpory, kterou Řecko poskytlo, není stanoven v zemědělských pokynech ani v jiných pravidlech Unie týkajících se této oblasti a řecké orgány netvrdí opak. Proto se zdá, že tato podpora představovala provozní podporu, jejímž účelem bylo zvýšit příjem zemědělců umělým zvýšením cen obilovin. Zásahy tohoto druhu jsou podle právních předpisů Unie týkajících se státní podpory přísně zakázány.
(48)
Je třeba uvést, že na základě judikatury příslušných útvarů Soudního dvora Evropské unie provozní podpory, tzn. podpory mající za cíl snížit podnikům náklady, které by měly tyto podniky za normálních okolností nést v rámci své běžné činnosti, v zásadě narušují hospodářskou soutěž vzhledem k tomu, že jednak neusnadňují „rozvoj“ žádného hospodářského odvětví a jednak poskytují příjemci umělou finanční podporu, která trvale narušuje hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod v míře, jež je rozporu se společným zájmem.
(49)
Zejména trhy se zemědělskými produkty v Evropské unii jsou dostatečně upraveny právními předpisy prostřednictvím společných organizací trhu. Úkolem společných organizací trhu je mimo jiné zajistit korektní hospodářskou soutěž mezi hospodářskými subjekty dotčeného odvětví uvnitř Evropské unie. Podpůrná opatření trhu, jako jsou tato opatření zavedená a financovaná Řeckem, odporují cílům společné organizace trhu s obilovinami a mohou být ve vážném rozporu s jejím fungováním
(50)
Jak vícekrát zdůraznil Soudní dvůr (11), jakýkoli zásah členského státu do tržních mechanismů, s výjimkou zásahů, které jsou konkrétně stanoveny nařízením Unie, může být v rozporu s fungováním společných organizací trhu a vytvářet pro některé hospodářské skupiny v Unii neoprávněné výhody. Zejména ve své novější judikatuře (12) Soudní dvůr znovu připomněl, že v oblastech zahrnutých do společné organizace trhu, a zejména, zakládá-li se tato organizace na společném systému cen, členské státy již nemohou zasahovat jednostranně přijatými vnitrostátními ustanoveními do mechanismu tvorby cen upravovaných v téže fázi produkce společnou organizací.
(51)
Je třeba zdůraznit, že vnitrostátní mechanismy podpor pro ceny, jako jsou mechanismy přezkoumávané v tomto případě, ohrožují společný systém cen a obecněji účelnost mechanismů vytvořených nařízeními Unie o společné organizaci trhů, i když mají za cíl podpořit příjem zemědělců.
(52)
Kromě toho Komise také posuzovala, zda by tato podpora mohla být považována za slučitelnou na základě sdělení Komise - Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (13). I kdyby však příjemce v době poskytnutí podpory byl podnikem v obtížích ve smyslu oddílu 2 uvedených pokynů (což není zřejmé), neuvedly řecké orgány žádné údaje o tom, že by v tomto případě byly splněny podmínky uvedených pokynů, které by mohly odůvodnit poskytnutí podpory určitému konkrétnímu příjemci.
IV.2.2. Dočasný rámec
(53)
Řecké orgány za účelem odůvodnění této podpory odkazují na hospodářskou krizi a nedostatečný přístup družstev k financování. Komise uznala závažnost finanční krize a v roce 2009 přijala tzv. „dočasný rámec“ (14), v němž prohlásila za slučitelnou s vnitřním trhem podporu, která v případě producentů v zemědělské prvovýrobě může dosáhnout výše 15 000 EUR.
(54)
Ve svém dopise ze dne 21. ledna 2011 řecké orgány tvrdily, že na úrokový příspěvek i státní záruku pro úvěry se vztahují ustanovení dočasného rámce. Řecké orgány zejména uvedly, že dotčené úvěry byly poskytovány v období finanční a hospodářské krize v letech 2008 a 2009 a sloužily k překonání krize. Řecké orgány rovněž dodaly, že z důvodu velkého počtu konečných příjemců (členů družstev) byl prospěch z bezúročného úvěru pro jednotlivé příjemce tak malý, že jej nelze považovat za prospěch narušující hospodářskou soutěž. Kromě toho řecké orgány tvrdily, že podle bodu 7 dočasného rámce se jeho ustanovení vztahují i na případy neoznámené státní podpory.
(55)
Komise nemůže tyto argumenty předložené řeckými orgány přijmout a domnívá se, že ustanovení dočasného rámce se na tento případ nevztahují. Zaprvé, oblast působnosti dočasného rámce byla rozšířena tak, aby zahrnovala prvovýrobu zemědělských produktů, až dne 31. října 2009 (15). Proto se tento dočasný rámec nemůže vztahovat na státní podporu, která byla schválena před vstupem uvedeného rozšíření působnosti v platnost. V tomto konkrétním případě článek 1 ministerského rozhodnutí č. 56700/B.3033/8.12.2008 stanoví, že úrokový příspěvek se týká úvěrů, které byly nebo budou poskytnuty v roce 2008. Uvedené úvěry, tedy státní podpora, byly poskytnuty před 31. říjnem 2009.
(56)
Zadruhé by Komise chtěla upozornit na to, že dotčená opatření nesplňují podmínku stanovenou v dočasném rámci, která uvádí, že aby tato podpora mohla být považována za slučitelnou, musí se použít pro celé zemědělské odvětví, a nikoli na jedno odvětví produktů, jako je v tomto případě odvětví obilovin.
V. ZÁVĚR
(57)
Komise shledává, že Řecko protiprávně poskytlo uvedenou podporu, čímž porušilo čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Vzhledem k tomu, že tato podpora je neslučitelná s vnitřním trhem, musí ji Řecko zrušit a zajistit navrácení podpory od příjemců.
(58)
Jednotlivé podpory poskytnuté v rámci uvedeného režimu nepředstavují podporu, pokud v době jejich poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém na základě článku 2 nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory (16), jež bylo použitelné v době poskytnutí podpory.
(59)
Jednotlivé podpory poskytnuté v rámci uvedeného režimu, které v době jejich poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém na základě článku 1 nařízení (ES) č. 994/98, nebo v rámci jiného schváleného režimu podpory, jsou slučitelné s vnitřním trhem až do maximální míry podpory, která se na uvedené podpory použije,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Režim zřízený ve prospěch pěstitelů obilovin a zemědělských družstev působících v odvětví obilovin na základě ministerských rozhodnutí č. 56700/Β.3033/8.12.2008 a č. 2/88675/0025/9.2.2008 v podobě úvěru zaručeného řeckým státem s úrokovým příspěvkem představuje státní podporu. Tato státní podpora poskytnutá řeckým státem protiprávně, a sice v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Jednotlivé podpory poskytnuté v rámci režimu uvedeného v článku 1 nepředstavují podporu, pokud v době jejich poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém na základě článku 2 nařízení (ES) č. 994/98, jež bylo použitelné v době poskytnutí podpory.
Článek 3
Jednotlivé podpory poskytnuté v rámci režimu uvedeného v článku 1, které v době jejich poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém na základě článku 1 nařízení Rady (ES) č. 994/98, nebo v rámci jiného schváleného režimu podpory, jsou slučitelné s vnitřním trhem až do maximální míry podpory, která se na uvedené podpory použije.
Článek 4
1. Řecko zajistí navrácení neslučitelné podpory poskytnuté v rámci režimu uvedeného v článku 1 od příjemců.
2. Částky, které mají být navráceny, zahrnují úroky počítané ode dne, kdy byly pro příjemce uvolněny, do dne jejich skutečného navrácení.
3. Úrok se vypočítá jako složený úrok v souladu s ustanoveními kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (17).
4. Řecko zruší všechny dosud neprovedené platby v rámci režimu uvedeného v článku 1 od data oznámení tohoto rozhodnutí.
Článek 5
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 musí být okamžité a účinné.
2. Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců od data jeho oznámení.
Článek 6
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí předloží Řecko Komisi následující informace:
a)
seznam příjemců, kterým byla poskytnuta podpora v rámci režimu uvedeného v článku 1, a celková výše podpory, kterou každý z nich obdržel;
b)
celková částka (jistina a úrok), která má být každým příjemcem navrácena;
c)
podrobný popis opatření, která již byla přijata, a plánovaných opatření za účelem zajištění souladu s tímto rozhodnutím;
d)
dokumenty prokazující, že příjemci byli vyzváni k navrácení podpory.
2. Řecko bude Komisi informovat o vývoji v oblasti vnitrostátních opatření přijatých za účelem provedení tohoto rozhodnutí až do doby, než bude navrácení podpory uvedené v článku 1 dokončeno. Neprodleně předloží Komisi na základě prosté žádosti z její strany informace o opatřeních, která již byla přijata, a plánovaných opatřeních za účelem zajištění souladu s tímto rozhodnutím. Poskytne rovněž podrobné informace o výši podpory a úroků, které již příjemci navrátili.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 25. ledna 2012.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 25 päivänä tammikuuta 2012,
viljan tuottajille ja viljaa kerääville osuuskunnille Kreikassa myönnetyistä valtiotuista
SA 27354 (C 36/10, ex NN 3/10, ex CP 11/09)
(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 9335)
(Ainoastaan kreikankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2012/320/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti (1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1)
Komissio sai 18 päivänä marraskuuta 2008 sähköpostitse tietoja tuesta, jota Kreikan valtion väitettiin antaneen viljaa tuottaville tiloille ja viljaa kerääville osuustoimintaliitoille. Väitetty tuki olisi annettu korottomina lainoina. Komissio pyysi 21 päivänä marraskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä Kreikan viranomaisia antamaan tietoja edellä mainitusta tuesta.
(2)
Komissio pyysi 24 päivänä marraskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä kantelijoita toimittamaan täytetyn kantelulomakkeen. Komissio sai kyseisen lomakkeen 8 päivänä tammikuuta 2009.
(3)
Komissio ei ollut kantelulomakkeen vastaanottamisen jälkeenkään saanut vastausta Kreikan viranomaisilta 21 päivänä marraskuuta 2008 päivättyyn kirjeeseensä, joten se lähetti Kreikan viranomaisille toisen, 23 päivänä tammikuuta 2009 päivätyn kirjeen, jossa se pyysi tietoja edellä mainitusta toimenpiteestä. Komissio ei saanut vastausta kyseisessä kirjeessä mainitussa määräajassa, joten se lähetti Kreikan viranomaisille muistutuksen 24 päivänä maaliskuuta 2009.
(4)
Kreikan viranomaiset lähettivät komissiolle 14 päivänä toukokuuta 2009 päivätyn kirjeen, jossa oli ainoastaan joitakin tietoja väitetystä tuesta. Sen jälkeen komissio toimitti Kreikan viranomaisille 11 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyn toisen tietopyynnön, jossa oli yksityiskohtaisia kysymyksiä väitetystä valtiontuesta.
(5)
Kreikan viranomaiset pyysivät 20 päivänä heinäkuuta 2009 lisäaikaa tietojen toimittamista varten 30 päivään elokuuta 2009. Komissio hyväksyi 23 päivänä heinäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä määräajan pidentämisen. Kreikan viranomaiset pyysivät 1 päivänä syyskuuta 2009 sähköpostilla mainitun määräajan pidentämistä vielä yhdellä kuukaudella. Komissio hyväksyi 14 päivänä syyskuuta päivätyllä kirjeellä määräajan pidentämisen jo toisen kerran, tällä kertaa 30 päivään syyskuuta 2009.
(6)
Kun komissio ei ollut saanut vastausta yli kahdessa kuukaudessa, se toimitti 1 päivänä joulukuuta 2009 Kreikan viranomaisille muistutuksen, jossa se antoi Kreikalle vielä kuukauden ylimääräisen määräajan tietojen toimittamiseksi. Muistutuksessa komissio kiinnitti Kreikan viranomaisten huomion siihen, että jos vastauskirjettä ei tule määräajassa, komissio vaatii päätöksellä, jäljempänä ’tietojen antamista koskeva välipäätös’, tietoja annettavaksi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (2) (3) 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Lisäksi asia kirjattiin 26 päivänä tammikuuta 2010 ilmoittamattomien tukien rekisteriin numerolla NN 3/10.
(7)
Komission asettama määräaika kului eivätkä Kreikan viranomaiset toimittaneet tietoja. Sen vuoksi komissio vaati 10 päivänä maaliskuuta 2010 tehdyllä päätöksellä asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti Kreikan viranomaisia antamaan pyydetyt tiedot.
(8)
Kreikan viranomaiset vastasivat 19 päivänä maaliskuuta 2010. Kreikan viranomaiset väittivät vastanneensa komission 1 päivänä joulukuuta 2009 päivättyyn kirjeeseen 9 päivänä helmikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Komissio pyysi 17 päivänä toukokuuta 2010 päivätyssä kirjeessä vastauksia muutamiin lisäkysymyksiin. Se myös pyysi Kreikan viranomaisia esittämään todisteen 9 päivänä helmikuuta 2010 päivätyn kirjeen lähettämisestä, jonka ne väittivät toimittaneensa komissiolle. Sillä välin kantelijat toimittivat komissiolle lisätietoja kyseisestä tuesta. Komissio toimitti Kreikan viranomaisille 18 päivänä kesäkuuta 2010 vielä yhden kirjeen, jossa se antoi Kreikan viranomaisille mahdollisuuden esittää uusia tietoja. Kreikan viranomaiset vastasivat 17 päivänä toukokuuta 2010 päivätyllä kirjeellä, mutta ne eivät toimittaneet todistetta 9 päivänä helmikuuta 2010 päivätyn kirjeen lähettämisestä. Kreikan viranomaiset vastasivat lisäksi 30 päivänä syyskuuta 2010 komission 18 päivänä kesäkuuta 2010 lähettämään kirjeeseen.
(9)
Komissio ilmoitti Kreikalle 15 päivänä joulukuuta 2010 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely kyseisestä tuesta. Kreikan viranomaiset toimittivat 21 päivänä tammikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä huomautuksensa komission 15 päivänä joulukuuta 2010 tekemästä päätöksestä. Komissio toimitti Kreikan viranomaisille lisäkysymyksiä 5 päivänä toukokuuta 2011 päivätyllä kirjeellä, johon Kreikan viranomaiset vastasivat 6 päivänä kesäkuuta 2011.
(10)
Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (4). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa toimenpiteestä. Komissio sai huomautuksia yhdeltä asianomaiselta, jonka mukaan kyseiset toimenpiteet olivat sääntöjenvastaisia. Nämä huomautukset välitettiin Kreikan viranomaisille, jotka toimittivat omat huomautuksensa 1 päivänä joulukuuta 2011 päivätyllä kirjeellä.
II TUEN YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS
ΙΙ.1. Kantelu
(11)
Komissio sai 18 päivänä marraskuuta 2008 sähköpostitse tietoja tuesta, jota Kreikan valtion väitettiin antaneen viljaa tuottaville tiloille ja osuustoimintaliitoille. Kyseisen kantelun mukaisesti tukea olisi annettu korottomina lainoina 150 miljoonaa euroa vilja-alan osuustoimintaliitoille.
II.2. Tausta
(12)
Kreikan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan kreikkalaiset maanviljelijät kylvivät vuoden 2008 aikana 60 000 hehtaaria enemmän maissia edelliseen vuoteen verrattuna. Se johti merkittävään maissin ylituotantoon ja näin ollen hintojen laskuun. Sama koskee myös vehnää. Tästä syystä ja talouskriisin takia Kreikan valtio päätti tukea kreikkalaisia tuottajia.
(13)
Kreikan viranomaisten mukaan tuki myönnettiin tuottajaorganisaatioille eli osuustoimintaliitoille. Osuustoimintaliitoilla ei ollut tarvittavaa pääomaa maanviljelijöiden tulojen tukemiseksi eivätkä ne saaneet lainaa rahoitusmarkkinoilta talouskriisin vuoksi. Kreikan viranomaiset totesivat myös, että jos osuuskunnat olisivat myyneet keräämänsä viljan talvella 2008, hinnoissa olisi ollut huomattava pudotus ja tuottajille olisi aiheutunut merkittävää hävikkiä. Näin ollen välttääkseen viljojen hintojen laskun ja turvatakseen maanviljelijöille vähimmäistulot Kreikan valtio päätti myöntää osuustoimintaliitoille ja välillisesti maanviljelijöille (jotka olivat toimittaneet tuotantonsa osuuskunnille) tukea lainoina, joilla on valtiontakaus ja korkotuki. Kreikan viranomaisten mukaan lainat myönnettiin osuustoimintaliitoille annettavaksi tuottajien käyttöön osuustoimintaliiton ostamia ja vastaanottamia viljamääriä vastaan vuoden 2008 aikana. Viljamarkkinoilla jatkuneen kriisin vuoksi Kreikan viranomaiset jatkoivat lainojen takaisinmaksuaikaa 30 päivään syyskuuta 2010.
ΙΙ.3. Toimenpide
(14)
Kreikan viranomaiset tekivät useita päätöksiä kyseisten tukien myöntämisestä.
(15)
Talous- ja valtiovarainministeriön 8 päivänä joulukuuta 2008 tekemässä päätöksessä nro 56700/B.3033 säädetään muun muassa seuraavaa:
”1 § Annetaan korkotukea lainoille, joita luottolaitokset myöntävät vuoden 2008 aikana osuustoimintaliitoille ja maan alkutuotannon maatalousosuuskunnille annettavaksi tuottajien käyttöön vuonna 2008 ostettuja ja toimitettuja viljamääriä vastaan. Lainoille myönnetään korkotukea niiden myöntämispäivästä. […]
3 § Edellä mainittujen lainojen laina-aika alkaa niiden myöntämispäivästä ja jatkuu niiden erääntymispäivään, joka on viimeistään 30.9.2009 […].”
(16)
Talous- ja valtiovarainministeriön 9 päivänä joulukuuta 2008 tekemässä päätöksessä nro 2/88675/0025 säädetään muun muassa seuraavaa:
”1)
Kreikan valtion sataprosenttinen takaus myönnetään lainoille, jotka luottolaitokset myöntävät osuustoimintaliitoille ja maan alkutuotannon maatalousosuuskunnille annettavaksi tuottajien käyttöön vuonna 2008 ostettuja ja toimitettuja viljamääriä vastaan säädöksen nro 2322/1995 säännösten mukaisesti. Tätä päätöstä sovelletaan lainoihin, jotka luottolaitokset ovat myöntäneet vuoden 2008 aikana osuustoimintaliitoille ja alkutuotannon maatalousosuuskunnille viljan ostamista varten, niiden myöntämispäivästä alkaen. Jo myönnettyjen lainojen kokonaismäärä saa olla enintään 150 miljoonaa euroa. […]
3)
[…] Jos lainan maksamatta olevaa määrää ei makseta eräpäivään mennessä, kyseinen määrä erääntyy ja tulee perimiskelpoiseksi. Valtion takaamien ja sen maksettavaksi jääneiden luottosaatavien osalta pankkien on toimitettava kolmen kuukauden kuluessa lainan erääntymisestä talous- ja valtiovarainministeriön päätöksessä nro 2/478/0025/4.1.2006 (virallinen lehti nro Β 16, 13.1.2006) määrätyt asiakirjat. […]”
(17)
Talous- ja valtiovarainministeriön 29 päivänä syyskuuta 2009 tekemällä päätöksellä nro 46825/B.2248 ja 2 päivänä lokakuuta 2009 tekemällä päätöksellä nro 2/69591/0025 lainojen erääntymispäivää jatkettiin 30 päivään syyskuuta 2010.
(18)
Maaseudun kehittämisen ja elintarvikeasiain ministeriön 9 päivänä joulukuuta 2008 tekemässä päätöksessä nro 8264 määrätään 150 miljoonan euron suuruisen summan jakamisesta 57 osuustoimintaliitolle. Lisäksi viitataan 12 päivänä marraskuuta 2008 tehtyyn hallituksen komitean päätökseen, joka koskee lainojen myöntämistä osuustoimintaliitoille ja niiden jäsenille 150 miljoonan euron edestä.
(19)
Maaliskuun 19 päivänä 2010 toimitetun Kreikan viranomaisten kirjeen mukaan kaikki lainat (yhtä lukuun ottamatta) myönsi Kreikan maatalouspankki eli Agrotiki Trapeza tis Elladas, jäljempänä ’ATE’. Kreikan viranomaiset lisäsivät, että korkotuki ja valtiontakaus vilja-alalla olivat tarpeellisia toimenpiteitä hintojen laskun välttämiseksi vuoden 2008 aikana. Hintojen lasku johtui viljan ylituotannosta Kreikassa. Kyseisessä kirjeessä Kreikan viranomaiset ilmoittivat mielipiteenään, että valtion myöntämää pientä luottojärjestelyä ei voida katsoa valtiontueksi, koska se ei vääristä eikä uhkaa vääristää kilpailua eikä sillä ole vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kreikan viranomaiset lisäsivät, että kyseisen toimenpiteen hyöty kullekin tuottajalle on vähäinen.
(20)
ATE:n ja osuustoimintaliittojen välisen luottosopimuksen, jäljempänä ’luottosopimus’, 1 artiklan mukaan pankki myöntää lainan siihen tarkoitukseen, että lainanottajat käyttävät sen vuonna 2008 tuotetun viljan ostamiseen ja vastaanottamiseen.
(21)
Lainan myöntämisen ehdoista Kreikan viranomaiset mainitsevat, että sen korko vastasi niiden Kreikan valtion 12 kuukauden obligaatioiden korkoa, jotka laskettiin liikkeeseen juuri ennen päivää, jona korko alkaa juosta, lisättynä 30 prosentilla. Viranomaiset väittivät myös, että ATE:n ja osuustoimintaliittojen välisessä luottosopimuksessa on yksi ehto, joka osoittaa, ettei kyse ole valtiontuesta. Kyseisessä ehdossa todetaan seuraavaa: ”Ennen lainan maksamista edunsaajan on allekirjoitettava Kreikan valtion kanssa - pankki edustaa tässä valtiota - lainan vakuutta koskeva sopimus, joka koskee tuotteita, sivutuotteita ja muuta irtainta omaisuutta, jota tällä lainalla hankitaan, ja kaikkia hyödykkeitä ja tavaroita, jotka ovat hänen hallussaan tai hallittavissaan, säädöksen nro 2844/2000 säännösten mukaisesti.” Toisin sanoen osuustoimintaliitot antavat valtiolle (jota edustaa ATE) vakuuden, joka koskee osuustoimintaliittojen lainalla ostamia tuotteita.
(22)
Lokakuun 26 päivänä 2010 tehtiin talous- ja valtiovarainministeriön päätös nro 2/21304/0025, jossa todetaan seuraavaa:
”A
Osuustoimintaliitoille ja maan alkutuotannon maatalousosuuskunnille, joille myönnettiin Kreikan valtion takaamia lainoja talous- ja valtiovarainministeriön päätöksellä nro 2/88675/0025/9.12.2008, sellaisena kuin se on voimassa, annetaan mahdollisuus maksaa Kreikan valtion 30.9.2010 takaamat lainansa edellä mainitun päätöksen mukaan seuraavasti:
Sopimuksen mukainen laina-aika on viisi vuotta. Laina (pääoma ja korot) on maksettava takaisin erissä kuuden kuukauden välein siten, että ensimmäinen maksuerä on suoritettava 30.3.2011 ja viimeinen 30.9.2015.
Sen lisäksi jokainen lainanottaja maksaa vuosittain Kreikan valtiolle lainan päättymiseen saakka takausmaksun, joka on 2 prosenttia lainan maksamatta olevasta määrästä. Ensimmäinen takaisinmaksu suoritetaan ensimmäisen lyhennyksen yhteydessä 30.3.2011.
Kreikan valtion hyväksi tehdyt viljaa koskevat vakuudet kumotaan.
Sopimuksen mukaan lainan korko määräytyy kunkin luottolaitoksen samanlaisen lainatyypin voimassa olevan koron mukaan. […]”
III KREIKAN HUOMAUTUKSET
(23)
Kreikan viranomaiset väittivät 21 päivänä tammikuuta 2011 päivätyssä vastauksessaan, että niin lainoille myönnetyn korkotuen kuin valtiontakauksenkin arvioinnissa on otettava huomioon komission tiedonanto ”Tilapäiset yhteisön puitteet valtiontukitoimenpiteille rahoituksen saatavuuden turvaamiseksi tämänhetkisessä finanssi- ja talouskriisissä” (5), jäljempänä ’tilapäiset puitteet’. Kreikan viranomaiset väittivät erityisesti, että kyseisiä lainoja myönnettiin finanssi- ja talouskriisin aikana vuonna 2008 ja 2009 ja että kyseisten toimenpiteiden tarkoituksena oli selviytyä tuolloisesta kriisistä.
(24)
Kreikan viranomaiset väittivät myös, että lopullisten tuensaajien (liiton jäsenten) suuren määrän vuoksi kunkin tuensaajan korottomasta lainasta saama hyöty oli niin vähäinen, ettei sillä voida katsoa olevan vääristäviä vaikutuksia.
(25)
Kreikan viranomaiset väittivät lisäksi, että kunkin lainanottajan velvollisuus maksaa vuosittain 2 prosentin vakuutusmaksu, kuten ministeriön päätöksessä nro 2/21304/0025/26.10.2010 määrätään, sulkee pois valtiontuen mahdollisuuden.
(26)
Kreikan viranomaiset toistavat 1 päivänä joulukuuta 2011 päivätyssä kirjeessään useita väitteitä, jotka esitettiin menettelyn aikana kyseisten toimenpiteiden soveltamisen tarpeesta ja sen syistä. Ne väittävät myös, että ministeriön päätöksen nro 2/21304/0025/26.10.2010 antaminen ja koron soveltaminen lainojen uudelleenjärjestelyyn (sama korko kuin kunkin luottolaitoksen samantyyppisiin lainoihin soveltama korko) tarkoittavat, että korkotukeen ei sisälly tukea. Ne lisäävät myös, että vuoden 2009 ja 28 päivän marraskuuta 2011 välisenä aikana valtion myöntämä korkotuki oli 7 762 113 euroa.
ΙV. TUEN ARVIOINTI
ΙV.1 Onko kyse SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta tuesta?
(27)
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(28)
Ennen kuin komissio arvioi, täyttääkö kyseinen toimenpide SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan edellytykset, se haluaa korostaa, että säännöksen perusteella on tarkasteltava kahta toimenpiteeseen sisältyvää seikkaa: a) korkotuki ja b) valtiontakaus.
ΙV.1.1 Korkotuki
(29)
Korkotuki, jota Kreikan valtio myönsi osuuskunnille ministeriön päätöksen nro 56700/B.3033/8.12.2008 mukaisesti, täyttää kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan edellytykset. Kreikan valtion myöntämä tuki on selkeä etu, kun otetaan huomioon, että laina oli käytännössä koroton. Tuen välittömät edunsaajat ovat osuuskuntia. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että valtion myöntämien lainojen tarkoituksena oli kreikkalaisten maanviljelijöiden tulojen nostaminen korottamalla keinotekoisesti hintaa, jolla tuottajat myyvät viljaa osuuskunnille, tuen välilliset edunsaajat ovat maanviljelijöitä (tuottajia). Loppujen lopuksi myös valikoivuutta koskeva edellytys täyttyy, jos tuen edunsaajat ovat ainoastaan kyseisiä osuuskuntia ja viime kädessä maanviljelijöitä, jotka ostivat tai tuottivat viljaa Kreikassa vuonna 2008. Korkotukea myönnettiin ennen ministeriön päätöksen nro 2/21304/0025/26.10.2010 soveltamista ja ennen lainojen uudelleenjärjestelyä, jolloin määrättiin, että lainan korko on kunkin luottolaitoksen samanlaisten lainatyyppien voimassa oleva korko.
(30)
Kun on kyse kilpailun vääristymisestä, tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan se seikka, että vahvistetaan ainoastaan yhden yrityksen kilpailuasemaa antamalla sille taloudellista etua, jota se ei tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa olisi voinut saada, saattaa vääristää kilpailua (6). Tuki yritykselle näyttää vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan siinä tapauksessa, että kyseistä tukea käytetään EU:n avoimilla sisämarkkinoilla (7). Lisäksi tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan ei ole olemassa kynnystä tai prosenttimäärää, jonka alittuessa voitaisiin katsoa, että jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ei kohdistu vaikutuksia. Tuen suhteellisen alhainen määrä tai tukea saavien yritysten pieni koko ei sulje ennakolta pois sitä mahdollisuutta, että tuki vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (8). EU:n sisällä käydään merkittävää viljakauppaa. Sen vuoksi kyseessä oleva toimenpide uhkaa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(31)
Edellä esitetyn perusteella voidaan päätellä, että kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan edellytykset täyttyvät korkotuen osalta.
ΙV.1.2 Valtiontakaus
(32)
Kreikan valtio päätti ministeriön päätöksellä nro 2/88675/0025/9.12.2008 antaa osuuskunnille takauksen niitä lainoja varten, joista sovittiin Agrotiki Trapeza -pankin kanssa. SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan kriteereitä sovelletaan yleensä takauksiin. Kuten EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina annetun komission tiedonannon (9), jäljempänä ’takauksia koskeva tiedonanto’, 2.1 kohdassa mainitaan, valtion suoraan myöntämät takaukset voivat käytännössä olla valtiontukea. Valtiontakauksesta saatava hyöty on se, että valtio vastaa takaukseen liittyvästä riskistä. Yleensä tällaisen riskin ottamisesta on suoritettava asianmukainen takausmaksu (takauksia koskevan tiedonannon 2.2 kohta). Jos valtio luopuu tällaisesta maksusta, yritys hyötyy ja samalla käytetään valtion varoja. Tässä tapauksessa takaus siis maksetaan valtion varoista. Takauksia koskevassa tiedonannossa tehdään myös selväksi, että kyseessä voi olla valtiontakaus, vaikka kävisi ilmi, ettei valtio joutuisi koskaan maksamaan takaamaansa määrää.
(33)
Etu, jonka osuustoimintaliitot ja viime kädessä maanviljelijät takauksesta saavat, on selvä: lainanottajien ei tarvinnut, ainakaan ennen 30 päivää maaliskuuta 2011 (ks. johdanto-osan 22 kappale) suorittaa asianmukaista takausmaksua, joka on yleensä suoritettava sille taholle, joka ottaa riskin. Valtiontakauksella lainanottajat myös saavat lainalleen rahoitusmarkkinoilla yleisesti saatavilla olevia edullisemmat ehdot takauksettomaan tilanteeseen verrattuna. Takauksia koskevan tiedonannon 3.4 kohdassa luetellaan kaikki ehdot, joiden on täytyttävä, jottei valtiontakausjärjestelmän katsota muodostavan valtiontukea. On selvää, että käsiteltävänä oleva toimenpide ei täytä kaikkia näitä ehtoja. Esimerkiksi käsiteltävänä olevassa tapauksessa näyttää siltä, että ainakin kaksi ehtoa jää täyttymättä. Kyseinen takaus kattaa yli 80 prosenttia lainoista, ja käsiteltävänä oleva toimenpide ei näytä sulkevan pois sellaisia lainanottajia, joilla on taloudellisia vaikeuksia.
(34)
Kuten johdanto-osan 29 kappaleessa mainitaan, kyseisen tuen välittömät edunsaajat ovat osuuskuntia. Kuitenkin kun otetaan huomioon, että Kreikan valtion myöntämien lainojen tarkoituksena oli kreikkalaisten maanviljelijöiden tulojen nostaminen korottamalla keinotekoisesti hintaa, jolla tuottajat myyvät viljaa osuuskunnille, tuen välilliset edunsaajat ovat maanviljelijöitä (tuottajia). Myös valikoivuutta koskeva edellytys täyttyy, jos tuen edunsaajat ovat ainoastaan kyseisiä osuuskuntia ja maanviljelijöitä, jotka ostivat tai tuottivat viljaa Kreikassa vuonna 2008.
(35)
Kun on kyse kilpailun vääristymisen edellytyksestä ja vaikutuksista kauppaan, johdanto-osan 30 kappaleessa mainitut edellytykset ovat voimassa.
(36)
Lisäksi Kreikan viranomaiset väittivät, että osuustoimintaliittojen valtiolle luottosopimuksen määräysten mukaisesti antama vakuus osoittaa, että kyseessä ei ole valtiontuki. Komissio kuitenkin päätti tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että väite ei pidä paikkaansa seuraavista syistä: a) Ensinnäkin jos osuuskunnat eivät maksa lainoja takaisin, jää valtion harkintavaltaan, hyödyntääkö se olemassa olevaa vakuutta koskevan sopimuksen mukaisia oikeuksiaan. b) Toiseksi vaikuttaa siltä, että vakuus ei kata lainan kokonaismäärää, koska hinta, jonka osuustoimintaliitto maksoi maanviljelijöille viljasta (kyseisen hinnan pitäisi yleensä vastata lainan määrää), oli markkinahintaa korkeampi.
(37)
On lisäksi huomattava, että nämä vakuudet on poistettu ministeriön päätöksellä nro 2/21304/0025/26.10.2010. Kuten johdanto-osan 22 kappaleessa mainitaan, ne korvattiin 2 prosentin takausmaksulla, jonka ensimmäinen erä oli maksettava 30 päivänä maaliskuuta 2011. Kreikan viranomaiset väittivät 7 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyssä kirjeessään, että takauksia koskevan tiedonannon mukaisesti tämä takausmaksu on safe harbour -maksu pienille ja keskisuurille yrityksille, joiden maksukykyyn epäsuotuisat olosuhteet voivat vaikuttaa. Tätä väitettä ei voida hyväksyä johdanto-osan 38-40 kappaleessa mainituista syistä.
(38)
Ensinnäkin 2 prosentin takausmaksua koskeva säännös annettiin vasta lokakuussa 2010, ja se koski ainoastaan syyskuussa 2010 maksamatta olevia velkoja. Vaikka hyväksyttäisiin, että tämä takausmaksu ei ole valtiontukea (mikä ei pidä paikkansa), valtiontakaus on yhä valtiontukea kyseiseen ajankohtaan asti.
(39)
Toiseksi ministeriön päätöstä nro 2/21304/0025/26.10.2010 koskevan lausunnon perusteella näyttää siltä, että osuustoimintaliitoilla on mahdollisuus, ei siis velvollisuus, hyödyntää kyseistä säännöstä (ks. johdanto-osan 22 kappale). Kreikan viranomaiset ovat tuoneet esille, että lainanottajien on käytännössä hyödynnettävä kyseistä säännöstä. Jos ne eivät maksa lainaa takaisin 30 päivään syyskuuta 2009 mennessä luottosopimuksen 13 artiklan määräysten mukaisesti, valtio voi joutua maksamaan velan kolmen kuukauden kuluessa, mikä puolestaan johtaisi hallinnollisiin täytäntöönpanotoimiin lainanottajaa vastaan. Tätä väitettä ei kuitenkaan voida hyväksyä: jos valtio maksaa maksamatta olevan määrän kokonaan, ei ole todennäköistä, että se kääntyy alkuperäisen velallisen puoleen ja vaatii siltä kyseistä määrää; valtiolla on aina harkintavalta olla tekemättä niin.
(40)
Näyttää siltä, että 2 prosentin takausmaksu ei takauksia koskevan tiedonannon mukaan yksinään sulje pois valtiontuen mahdollisuutta, kuten Kreikan viranomaiset väittävät. Vaikka hyväksyisimme sen, että kaikki tuensaajat ovat pieniä ja keskisuuria yrityksiä, kuten Kreikan viranomaiset väittävät, sovellettava kohta on takauksia koskevan tiedonannon 3.5 kohta. Tiedonannon kyseisessä kohdassa todetaan seuraavaa: jotta kiinteää takausmaksua koskevan järjestelmän puitteissa myönnettyjä takauksia ei katsottaisi valtiontueksi, kaikkien muiden 3.4 kohdan a, b, c, e, f ja g alakohdassa mainittujen ehtojen on täytyttävä. Kuten johdanto-osan 33 kappaleessa jo todettiin, kyseiset ehdot eivät tässä asiassa täyty: takaus kattaa yli 80 prosenttia lainoista, eikä toimenpide näytä sulkevan pois niitä lainanottajia, joilla on taloudellisia vaikeuksia.
(41)
Edellä esitetyn perusteella lainoille annettu valtiontakaus täyttää kaikki 107 artiklan 1 kohdan edellytykset.
ΙV.2 Tuen soveltuvuus
ΙV.2.1 Yleistä
(42)
SEUT-sopimuksessa määrätään eräistä poikkeuksista 107 artiklan 1 kohdassa määrätystä yleisperiaatteesta, jonka mukaan valtiontuet eivät sovellu sisämarkkinoille. Joitakin näistä poikkeuksista ei selvästikään voida soveltaa käsiteltävänä olevassa tapauksessa. Tämä koskee erityisesti 107 artiklan 2 kohdassa määrättyjä poikkeuksia, jotka koskevat sosiaalisia tukia, luonnonmullistusten aiheuttaman vahingon korvaamiseksi tarkoitettuja tukia sekä Saksan yhdistymiseen liittyviä tukia.
(43)
Sama pätee SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a, b ja d alakohdan poikkeuksiin, koska käsiteltävänä olevia tukia ei ollut tarkoitettu taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma, eikä Euroopan yhteistä etua koskevien tärkeiden hankkeiden edistämiseen eikä kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen.
(44)
Näin ollen ainoa käsiteltävänä olevassa tapauksessa mahdollinen poikkeus on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeus, jonka mukaan sisämarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Tällaisen poikkeuksen myöntämiseksi tukien on oltava valtiontukiin sovellettavien unionin sääntöjen mukaisia. Maatalousalalla nämä säännöt on annettu maa- ja metsätalousalan valtiontukea koskevissa suuntaviivoissa vuosiksi 2007-2013 (10), jäljempänä ’suuntaviivat’.
(45)
Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan käsiteltävänä olevan toimenpiteen tarkoituksena oli korjata vuoden 2008 tilanne, jolloin Kreikassa oli viljan ylituotantoa. Kreikan viranomaiset myönsivät 19 päivänä maaliskuuta 2010 päivätyssä kirjeessä, että yksi toimenpiteen tavoitteista oli ”turvata tuottajille vähimmäistulot”.
(46)
Lisäksi jos 150 miljoonan euron lainojen tarkoituksena oli se, että osuustoimintaliitot ostavat viljaa jäseniltään (9. joulukuuta 2008 tehty ministeriön päätös nro 8264), vaikuttaa siltä, että tuki myönnettiin tuotantomäärien perusteella.
(47)
Kreikan myöntämä tuki ei ole suuntaviivojen eikä muiden kyseistä alaa koskevien unionin sääntöjen mukainen, eivätkä Kreikan viranomaiset ole kiistäneet sitä. Sen vuoksi käsiteltävänä oleva tuki on toimintatukea, jonka tarkoituksena oli maanviljelijöiden tulojen nostaminen korottamalla keinotekoisesti viljan hintaa. Tällaiset interventiot on tiukasti kielletty valtiontukia koskevassa unionin lainsäädännössä.
(48)
Olisikin muistettava, että Euroopan unionin toimivaltaisten tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaan toimintatuet, toisin sanoen tuet, joilla pyritään vähentämään yrityksille niiden tavanomaisesta toiminnasta aiheutuneita kustannuksia, vääristävät periaatteessa kilpailua, jos ne eivät toisaalta edistä minkään taloudenalan kehitystä ja niistä koituu tuensaajille keinotekoista etua, joka vääristää pysyvällä tavalla kilpailua ja vaikuttaa kauppaan yhteisen edun vastaisella tavalla.
(49)
Euroopan unionin maataloustuotteiden markkinoita säännellään laajasti erityisesti yhteisillä markkinajärjestelyillä. Yhteisten markkinajärjestelyjen tehtävänä on muun muassa taata vilpitön kilpailu asianomaisen alan toimijoiden välillä Euroopan unionissa. Näyttää siltä, että Kreikan käyttöön ottama ja rahoittama markkinatukitoimenpide ei ole viljan yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteiden mukainen ja uhkaa häiritä vakavasti sen toimintaa.
(50)
Kuten tuomioistuin (11) on useaan otteeseen korostanut, jäsenvaltion puuttuminen markkinamekanismeihin, lukuun ottamatta niitä, joista on erikseen säädetty unionin lainsäädännössä, saattaa häiritä yhteisten markkinajärjestelyjen toimintaa ja aiheuttaa perusteetonta etua tietyille taloudellisille ryhmille unionissa. Tuomioistuin on erityisesti viimeaikaisessa oikeuskäytännössään (12) muistuttanut jälleen, että jäsenvaltiot eivät voi enää antaa yksipuolisesti kansallisia säännöksiä, jotka vaikuttavat yhteisellä markkinajärjestelyllä säänneltyyn hinnanmuodostusmekanismiin samassa tuotantovaiheessa sellaisilla aloilla, joita koskee yhteinen markkinajärjestely - varsinkin jos järjestely perustuu yhteiseen hintajärjestelmään.
(51)
On huomattava, että käsiteltävänä olevan tapauksen kaltaiset kansalliset hintatukimekanismit vaarantavat yhteisen hintajärjestelmän ja yleisemmällä tasolla yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevien unionin asetuksilla luotujen mekanismien tarkoituksen, vaikka niiden tavoitteena olisi maanviljelijöiden tulojen tukeminen.
(52)
Komissio tarkasteli tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille myös ottaen huomioon yhteisön tiedonannon ”Yhteisön suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi” (13). Vaikka tuensaaja olisikin ollut tuen myöntämishetkeen saakka näiden suuntaviivojen 2 osassa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys (mikä ei ole selvää), Kreikan viranomaiset eivät ole osoittaneet millään tavoin, että tuen myöntämistä tietylle tuensaajalle käsiteltävänä olevassa tapauksessa voitaisiin mahdollisesti perustella suuntaviivojen monilla ehdoilla.
IV.2.2. Tilapäiset puitteet
(53)
Oikeuttaakseen tukien myöntämisen Kreikan viranomaiset viittaavat talouskriisiin ja siihen, että osuuskunnilla ei ollut mahdollisuutta saada rahoitusta. Komissio myönsi vuonna 2009, että talouskriisi oli vakava ja pidensi nk. tilapäisten puitteiden (14) voimassaoloa. Tilapäisissä puitteissa sisämarkkinoille soveltuvaksi katsotaan enintään 15 000 euron suuruiset tuet maataloustuotannon alkutuotannossa toimiville.
(54)
Kreikan viranomaiset väittivät 21 päivänä tammikuuta 2011 päivätyssä kirjeessään, että tilapäisissä puitteissa hyväksytään niin lainoille annettu korkotuki kuin valtiontakauskin. Ne väittivät erityisesti, että kyseisiä lainoja myönnettiin finanssi- ja talouskriisin aikana vuonna 2008 ja 2009 ja että kyseisten toimenpiteiden tarkoituksena oli selviytyä tuolloisesta kriisistä. Ne lisäsivät, että lopullisten tuensaajien (liiton jäsenten) suuren määrän vuoksi kunkin tuensaajan korottomasta lainasta saama hyöty oli niin vähäinen, ettei sillä voitaisi katsoa olevan vääristäviä vaikutuksia. Lopuksi Kreikan viranomaiset väittivät, että tilapäisten puitteiden 7 kohdan mukaan kyseiset säännökset ovat yhä voimassa myös silloin, kun on kyse ilmoittamattomista valtiontukijärjestelmistä.
(55)
Komissio ei voi hyväksyä Kreikan viranomaisten väitteitä eikä tilapäisten puitteiden säännösten soveltamista tässä tapauksessa. Ensinnäkin tilapäisten puitteiden soveltamisala laajennettiin käsittämään maatalouden alkutuotanto vasta 31 päivänä lokakuuta 2009 (15). Sen vuoksi tilapäiset puitteet eivät kata valtiontukitoimenpiteitä, jotka hyväksyttiin ennen kyseisten tilapäisten puitteiden muuttamisesta annetun tiedonannon voimaantuloa. Ministeriön päätöksen nro 56700/B.3033/8.12.2008 1 §:n mukaan korkotuki koskee lainoja, jotka oli myönnetty vuonna 2008 tai myönnettäisiin saman vuoden aikana. Sen perusteella voidaan päätellä, että kyseiset lainat ja siis valtiontuki on myönnetty ennen 31 päivää lokakuuta 2009.
(56)
Toiseksi komissio huomauttaa, että kyseiset toimenpiteet eivät täytä tilapäisten puitteiden edellytyksiä, joiden mukaan, jotta tällaisen tuen voitaisiin katsoa soveltuvan sisämarkkinoille, sitä on sovellettava koko maatalousalalla eikä vain tiettyyn tuoteryhmään, joka on tässä käsiteltävänä olevassa tapauksessa vilja-ala.
V. PÄÄTELMÄT
(57)
Komissio toteaa, että Kreikka on myöntänyt edellä mainitun tukitoimenpiteen sääntöjenvastaisesti ja rikkonut siten SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa. Kun otetaan huomioon, että tuki ei sovellu sisämarkkinoille, Kreikan on lopetettava toimenpiteen soveltaminen ja perittävä tuensaajilta niille annettu tuki takaisin.
(58)
Yksittäiset tuet, jotka on myönnetty käsiteltävänä olevan toimenpiteen perusteella, eivät ole tukea, jos ne myöntämishetkellä täyttävät Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin 7 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 994/98 (16) 2 artiklan nojalla annetussa, tuen myöntämishetkellä sovellettavassa asetuksessa säädetyt edellytykset.
(59)
Yksittäiset tuet, jotka on myönnetty käsiteltävänä olevan toimenpiteen perusteella ja jotka niiden myöntämishetkellä täyttävät asetuksen (EY) N:o 994/98 1 artiklan nojalla säädetyt edellytykset tai jotka on myönnetty osana jotakin muuta hyväksyttyä tukiohjelmaa, soveltuvat sisämarkkinoille kyseisten tukimuotojen voimassa olevaan tuki-intensiteetin enimmäismäärään asti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Viljantuottajien ja viljaa keräävien osuuskuntien hyväksi toteutettu toimenpide, josta määrättiin ministeriön päätöksissä nro 56700/Β.3033/8.12.2008 ja nro 2/88675/0025/9.2.2008 ja joka toteutettiin lainoina, joilla on Kreikan valtion takaus ja korkotuki, on valtiontukea. Kyseinen valtiontuki, jonka Kreikka sääntöjenvastaisesti myönsi ja joka rikkoo Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa, ei sovellu sisämarkkinoille.
2 artikla
Yksittäiset tuet, jotka on myönnetty 1 artiklassa mainitun toimenpiteen perusteella, eivät ole tukea, jos ne myöntämishetkellä täyttävät asetuksen (EY) N:o 994/98 2 artiklan nojalla annetussa, tuen myöntämishetkellä sovellettavassa asetuksessa säädetyt edellytykset.
3 artikla
Yksittäiset tuet, jotka on myönnetty 1 artiklassa mainitun toimenpiteen perusteella ja jotka niiden myöntämishetkellä täyttävät asetuksen (EY) N:o 994/98 1 artiklan nojalla säädetyt edellytykset tai jotka on myönnetty osana jotakin muuta hyväksyttyä tukiohjelmaa, soveltuvat sisämarkkinoille kyseisten tukimuotojen voimassa olevaan tuki-intensiteetin enimmäismäärään asti.
4 artikla
1. Kreikan on perittävä 1 artiklassa tarkoitetun toimenpiteen nojalla myönnetty sisämarkkinoille soveltumaton tuki takaisin tuensaajilta.
2. Takaisinperittävään summaan sisällytetään korko, joka on kertynyt siitä, kun tuki asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen takaisinperintään saakka.
3. Korolle on laskettava korkoa komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (17) V luvun säännösten mukaisesti.
4. Kreikan on peruttava 1 artiklassa tarkoitetun tuen mukaiset maksamatta olevat maksut tämän päätöksen tiedoksi antamisesta alkaen.
5 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetun toimenpiteen nojalla myönnetyt tuet on perittävä takaisin välittömästi ja tosiasiallisesti.
2. Kreikan on varmistettava tämän päätöksen täytäntöönpano neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta.
6 artikla
1. Kreikan on toimitettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta komissiolle seuraavat tiedot:
a)
luettelo tuensaajista, jotka ovat saaneet tukea 1 artiklassa tarkoitetun toimenpiteen nojalla, ja kunkin tuensaajan saaman tuen kokonaismäärä;
b)
kultakin tuensaajalta takaisinperittävä kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko);
c)
tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi;
d)
asiakirjatodisteet, jotka osoittavat, että tuensaajat on määrätty maksamaan tuki takaisin.
2. Kreikan on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 1 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatu päätökseen. Sen on annettava välittömästi komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on annettava myös yksityiskohtaisia tietoja tuensaajilta jo perityistä tukimääristä ja koroista.
7 artikla
Tämä päätös on osoitettu Helleenien tasavallalle.
Tehty Brysselissä 25 päivänä tammikuuta 2012.