NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 65/2011
ze dne 27. ledna 2011,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1698/2005, pokud jde o provádění kontrolních postupů a podmíněnosti s ohledem na opatření na podporu rozvoje venkova
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (1), a zejména na čl. 51 odst. 4, čl. 74 odst. 4 a článek 91 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (2) zrušilo a nahradilo nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 a (ES) č. 73/2009, a dále pro podmíněnost podle nařízení Rady (ES) č. 479/2008 (3).
(2)
Nařízení Komise (ES) č. 1975/2006 ze dne 7. prosince 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1698/2005, pokud jde o provádění kontrolních postupů a podmíněnosti s ohledem na opatření na podporu rozvoje venkova (4), obsahuje mnoho křížových odkazů na administrativní a kontrolní pravidla, jež byla stanovena ve zrušeném nařízení (ES) č. 796/2004. Měly by se zohlednit změny, které do uvedených administrativních a kontrolních pravidel vneslo nařízení (ES) č. 1122/2009, zatímco zásady stanovené nařízením (ES) č. 1975/2006 by se měly dodržovat. Kromě toho pro zajištění celistvosti, jasnosti a jednoduchosti by některá ustanovení nařízení (ES) č. 1975/2006 měla být pozměněna tak, aby se odkazy na nařízení (ES) č. 1122/2009 omezily na co nejnižší nezbytnou míru. Nařízení (ES) č. 1975/2006 by proto mělo být zrušeno a nahrazeno.
(3)
Členské státy by měly zavést kontrolní systém, kterým se zajistí, aby byly prováděny všechny nezbytné kontroly za účelem účinného ověření dodržování podmínek, za nichž je podpora poskytnuta. Rovněž by mělo být možné kontrolovat podle soustavy ověřitelných ukazatelů veškerá kritéria způsobilosti stanovená právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy či programy rozvoje venkova.
(4)
Ze zkušenosti vyplývá, že integrovaný administrativní a kontrolní systém uvedený v hlavě II kapitole 4 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (5), je efektivním a účinným prostředkem pro provádění režimů přímých plateb. V souvislosti s opatřeními týkajícími se plochy a zvířat podle osy 2 uvedenými v hlavě IV kapitole I oddílu 2 nařízení (ES) č. 1698/2005 by se proto administrativní a kontrolní pravidla, jakož i související ustanovení týkající se snížení a vyloučení v případě nepravdivých prohlášení, měla řídit zásadami stanovenými v integrovaném administrativním a kontrolním systému, zejména nařízením (ES) č. 1122/2009.
(5)
U některých podpůrných opatření podle osy 2 a u rovnocenných podpor podle osy 4 uvedených v hlavě IV kapitole I oddílů 2 a 4 nařízení (ES) č. 1698/2005 však musí být administrativní a kontrolní pravidla přizpůsobena jejich zvláštním vlastnostem. Totéž platí pro podpůrná opatření podle os 1 a 3 stanovená v oddílech 1 a 3 téže kapitoly a pro rovnocennou podporu podle osy 4. Pro tato podpůrná opatření proto musí být zavedena zvláštní ustanovení.
(6)
S cílem zajistit, aby všechny orgány státní správy mohly zorganizovat účinnou integrovanou kontrolu všech oblastí, na něž je požadována platba podle osy 2, jakož i v rámci režimů podpor „na plochu“ v souladu s nařízením (ES) č. 1122/2009, měly by být žádosti o platbu pro opatření týkající se plochy podle osy 2 podávány ve stejné lhůtě jako jednotná žádost stanovená v části II hlavě II kapitole I uvedeného nařízení.
(7)
S cílem zajistit odstrašující účinek kontrol obecně platí, že by platby neměly být prováděny před dokončením kontrol způsobilosti. Je však vhodné povolit vyplácení plateb do určité výše po dokončení administrativních kontrol. Při stanovení této výše by mělo být zohledněno riziko přeplatku.
(8)
Pravidla pro kontrolu stanovená tímto nařízením by měla zohlednit zvláštní vlastnosti příslušných opatření podle osy 2. Z důvodu jasnosti by proto za tímto účelem měla být stanovena zvláštní pravidla.
(9)
Členské státy mohou za účelem ověření dodržování kritérií způsobilosti použít důkazy získané od jiných útvarů, subjektů či organizací. Měly by však mít jistotu, že tyto útvary, subjekty či organizace pracují na takové úrovni, která jim umožňuje dostatečně kontrolovat dodržování kritérií způsobilosti.
(10)
Z dosavadních zkušeností vyplývá, že je nezbytné vyjasnit určitá ustanovení, zejména pokud jde o vymezení počtu hektarů a zvířat, jakož i o snížení, vyloučení a navrácení prostředků.
(11)
V souladu s článkem 50a nařízení (ES) č. 1698/2005 byly v rámci určitých opatření stanovených uvedeným nařízením platby podmíněny dodržením požadavků podmíněnosti podle hlavy II kapitoly 1 nařízení (ES) č. 73/2009. Je proto třeba sladit pravidla pro podmíněnost s pravidly uvedenými v nařízeních (ES) č. 73/2009 a (ES) č. 1122/2009.
(12)
Z dosavadních zkušeností vyplývá, že pro některá zvláštní podpůrná opatření jsou potřebná zvláštní kontrolní ustanovení.
(13)
Měly by být provedeny následné kontroly investičních operací, aby se ověřil soulad s čl. 72 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005. Měl by být určen základ a obsah zmíněných kontrol.
(14)
Členské státy by měly Komisi oznámit počet provedených kontrol a jejich výsledky, aby mohla splnit své závazky související s řízením opatření.
(15)
Měly by být stanoveny určité obecné zásady kontroly, které zahrnují právo Komise provádět kontroly.
(16)
Členské státy by měly zajistit, aby platební agentury uvedené v článku 6 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (6) byly dostatečným způsobem informovány o kontrolách prováděných jinými útvary či subjekty, aby mohly plnit své povinnosti v rámci uvedeného nařízení.
(17)
S cílem vyhnout se problémům v účetnictví, které by mohly nastat, pokud by se pro kalendářní rok 2011 musely používat různé kontrolní postupy, použije se toto nařízení ode dne 1. ledna 2011.
(18)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rozvoj venkova,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST I
OBLAST PŮSOBNOSTI A OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla pro kontrolní postupy a podmíněnost týkající se spolufinancovaných opatření na podporu rozvoje venkova podle nařízení (ES) č. 1698/2005.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„žádostí o podporu“ žádost o podporu nebo o přistoupení k režimu podle nařízení (ES) č. 1698/2005;
b)
„žádostí o platbu“ žádost o platbu vnitrostátními orgány podaná příjemcem;
c)
„jiným prohlášením“ každé prohlášení či dokument, které není uvedeno v písmenech a) a b) a které musí být předloženo příjemcem nebo třetí stranou nebo musí být v jejich držení, aby byly splněny zvláštní požadavky vyplývající z některých opatření rozvoje venkova.
Článek 3
Žádosti o podporu, žádosti o platbu a jiná prohlášení
1. Členské státy stanoví vhodné postupy pro podávání žádostí o podporu.
2. V případě opatření s víceletými závazky podává příjemce každoroční žádost o platbu.
Členské státy však mohou od fyzického podávání každoročních žádostí o platbu upustit, pokud zavedou účinné alternativní postupy pro provádění administrativních kontrol podle článku 11 či případně 24.
3. Žádost o podporu, žádost o platbu či jiné prohlášení lze kdykoli zcela či částečně stáhnout. Potvrzení o stažení zaeviduje příslušný orgán.
Pokud však příslušný orgán již informoval příjemce o nesrovnalostech v dokladech uvedených v prvním pododstavci nebo pokud oznámil příjemci svůj úmysl provést kontrolu na místě a pokud tato kontrola následně odhalí nesrovnalosti, nelze stažení povolit, pokud jde o části, jichž se nesrovnalosti týkají.
Stažením uvedeným v prvním pododstavci se příjemci ocitají v témž postavení, v jakém byli před podáním příslušných dokumentů či jejich části.
4. Žádosti o podporu, žádosti o platbu a jiná prohlášení mohou být kdykoli po jejich podání upraveny v případě zjevných chyb, které jako takové uzná příslušný orgán.
Článek 4
Obecné zásady kontroly
1. Členské státy zavedou kontrolní systém, kterým se zajistí, aby byly prováděny všechny nezbytné kontroly za účelem účinného ověření dodržování podmínek, za nichž je podpora poskytnuta.
2. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení, zajistí členské státy, aby veškerá kritéria způsobilosti stanovená právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy či programy rozvoje venkova mohla být kontrolována podle soustavy ověřitelných ukazatelů, které určí členské státy.
3. Členské státy zajistí, aby se v případě žádostí o podporu, žádostí o platbu a jiných prohlášení podaných stejným příjemcem používal jednotný identifikační systém. Identifikace musí být slučitelná se systémem identifikace totožnosti každého zemědělce uvedeným v čl. 15 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 73/2009.
4. Kontroly na místě podle článků 12, 20 a 25 tohoto nařízení a další kontroly podle pravidel Unie pro zemědělské subvence se podle možností provádějí ve stejnou dobu.
5. Na základě posouzení výsledků kontrol podle článků 11, 12, 24 a 25 se stanoví, zda by jakékoli případné problémy mohly v obecné rovině představovat riziko pro jiné podobné operace, příjemce či jiné subjekty. Toto posouzení také musí odhalit příčiny takových situací a určit, zda je nutný další přezkum nebo zda jsou nutné nápravné či preventivní akce.
6. Žádosti o podporu, žádosti o platbu a jiná prohlášení se odmítnou, pokud příjemci nebo jejich zástupci zabrání provedení kontrol. Všechny částky, které již byly za uvedenou operaci uhrazeny, se při zohlednění kritérií stanovených v čl. 18 odst. 2 tohoto nařízení vrátí.
7. Aniž je dotčen čl. 20 odst. 4 tohoto nařízení a pokud účel kontroly není ohrožen, mohou se kontroly na místě oznámit předem. Oznámení je přísně omezené na nezbytné minimální časové období, které nepřekročí 14 dní. U kontrol na místě v souvislosti s opatřeními týkajícími se zvířat však oznámení, s výjimkou řádně odůvodněných případů, nesmí být učiněno dříve než 48 hodin předem.
8. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení, neprovedou se žádné platby ve prospěch příjemců, u nichž je zjištěno, že uměle vytvořili podmínky požadované pro poskytnutí takových plateb s cílem získat výhodu, která není v souladu s cíli dotyčného režimu podpor.
9. Omezení či vyloučení podle tohoto nařízení se nedotkne dodatečných sankcí podle jiných ustanovení právních předpisů Unie či vnitrostátních právních předpisů.
Článek 5
Vrácení neoprávněně vyplacených částek
1. V případě neoprávněné platby příjemce vrátí dotyčné částky, které jsou zvýšeny o úroky vypočítané v souladu s odstavcem 2.
2. Úroky se vypočítají za období od okamžiku, kdy byla příjemci oznámena povinnost vrátit částku, do okamžiku vrácení nebo odečtení částky, jež má být vrácena.
Použitelná úroková sazba se vypočítá podle ustanovení vnitrostátních právních předpisů, nesmí však být nižší než úroková sazba použitelná pro vymáhání částek podle vnitrostátních předpisů.
3. Povinnost vrátit částku uvedená v odstavci 1 se neuplatní, pokud byla platba provedena omylem příslušného orgánu nebo jiného orgánu a pokud příjemce nemohl chybu přiměřeným způsobem odhalit.
Pokud se však chyba týká skutečností rozhodných pro výpočet dotyčné platby, použije se první pododstavec pouze v případě, že rozhodnutí o vrácení nebylo sděleno do 12 měsíců od provedení platby.
ČÁST II
ADMINISTRATIVNÍ A KONTROLNÍ PRAVIDLA
HLAVA I
PODPORA ROZVOJE VENKOVA PRO NĚKTERÁ OPATŘENÍ PODLE OSY 2 A OSY 4
KAPITOLA I
Obecná Ustanovení
Článek 6
Oblast působnosti a definice
1. Tato hlava se použije na:
a)
podporu poskytovanou v souladu s článkem 36 nařízení (ES) č. 1698/2005;
b)
podporu poskytovanou v souladu s čl. 63 písm. a) nařízení (ES) č. 1698/2005 s ohledem na operace spadající pod opatření definovaná v rámci osy 2.
Tato hlava se však nepoužije na opatření uvedená v čl. 36 písm. a) bodu vi) a písm. b) bodech vi) a vii) a v čl. 39 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 ani na opatření podle čl. 36 písm. b) bodů i), (ii) a iii) uvedeného nařízení, pokud jde o náklady na zavedení.
2. Pro účely této hlavy se rozumí:
a)
„opatřením týkajícím se plochy“ opatření nebo dílčí opatření, u nichž je podpora založena na velikosti vykázané plochy;
b)
„opatřením týkajícím se zvířat“ opatření nebo dílčí opatření, u nichž je podpora založena na počtu vykázaných zvířat.
c)
„zjištěnou plochou“ plocha pozemků či parcel, na niž je žádána podpora a jež je určena v souladu s článkem 11 a čl. 15 odst. 2, 3 a 4 tohoto nařízení.
d)
„zjištěnými zvířaty“ počet zvířat zjištěný podle článku 11 a čl. 15 odst. 5 tohoto nařízení.
Článek 7
Použitelná pravidla
1. Pro účely této hlavy se použijí obdobně čl. 2 druhý pododstavec body 1), 10) a 20), čl. 6 odst. 1, čl. 10 odst. 2, články 12, 14, 16, 20, čl. 25 odst. 1 druhý pododstavec, články 73, 74 a 82 nařízení (ES) č. 1122/2009. V případě opatření uvedených v čl. 36 písm. b) bodech iii), iv) a v) nařízení (ES) č. 1698/2005 však členské státy mohou zavést vhodné alternativní systémy za účelem jednoznačného určení pozemků, na které se poskytuje podpora.
2. Pro účely této hlavy se odkazy na „zemědělce“ v nařízení (ES) č. 1122/2009 považují za odkazy na „příjemce“.
Článek 8
Žádosti o platbu
1. V případě všech závazků začínajících po 1. lednu 2007 nebo smluv, které vstoupí v platnost po uvedeném dni, se žádosti o platbu v rámci opatření týkajících se plochy podávají ve lhůtách stanovených v čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009. Členské státy se však mohou rozhodnout, že toto ustanovení uplatní až od roku 2008.
2. Použije-li členský stát ustanovení čl. 3 odst. 2 druhého pododstavce tohoto nařízení, považuje se žádost o platbu za podanou v souladu s lhůtami stanovenými v čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009.
3. Články 22 a 23 nařízení (ES) č. 1122/2009 se použijí obdobně na žádosti o platbu v rámci této hlavy. Žádost o platbu obsahuje kromě informací uvedených v čl. 12 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení také informace, které jsou v daném ustanovení uvedeny s ohledem na nezemědělskou půdu, pro kterou se žádá podpora.
Článek 9
Platby
1. Žádná platba na opatření nebo soubor operací spadající do oblasti působnosti této hlavy nesmí být provedena před dokončením kontrol uvedeného opatření nebo souboru operací s ohledem na kritéria způsobilosti podle kapitoly II oddílu I.
Členské státy se však mohou při zohlednění rizika přeplatku rozhodnout zaplatit až 75 % podpory po dokončení administrativních kontrol stanovených v článku 11. Procentní podíl platby je pro všechny příjemce opatření nebo souboru operací stejný.
2. S ohledem na kontroly podmíněnosti stanovené v kapitole II oddílu II se veškeré neoprávněně vyplacené platby v případech, kdy takové kontroly nemohou být dokončeny před provedením platby, vrátí zpět v souladu s článkem 5.
KAPITOLA II
Kontrola, snížení a vyloučení
Článek 10
Obecné zásady
1. Členské státy využijí integrovaný administrativní a kontrolní systém stanovený v hlavě II kapitole 4 nařízení (ES) č. 73/2009.
2. Ověřování dodržování kritérií způsobilosti sestává z administrativních kontrol a kontrol na místě.
3. Dodržování požadavků podmíněnosti se ověřuje pomocí kontrol na místě a případně pomocí administrativních kontrol.
4. Během doby trvání závazku se pozemky, pro něž se poskytuje podpora, nesmí vyměňovat s výjimkou případů zvlášť vymezených v programu rozvoje venkova.
Oddíl I
Dodržování kritérií způsobilosti, závazky a související povinnosti
Pododdíl I
Kontrola
Článek 11
Administrativní kontroly
1. Administrativní kontroly se provádějí u všech žádostí o podporu, žádostí o platbu a jiných prohlášení, které má příjemce nebo třetí strana předložit, a zahrnují všechny prvky, které lze a je vhodné kontrolovat administrativními prostředky. V rámci těchto postupů se zajistí zaznamenávání prováděných kontrol, výsledků ověřování a opatření přijatých v případě rozporů.
2. Administrativní kontroly zahrnují, kdykoli je to možné a vhodné, křížové kontroly, kromě jiného na základě údajů z integrovaného administrativního a kontrolního systému. Tyto křížové kontroly se použijí alespoň v případě pozemků a hospodářských zvířat, na něž se vztahují podpůrná opatření, aby se zabránilo neoprávněnému vyplacení podpory.
3. Kontrole podléhá i dodržování dlouhodobých závazků.
4. Pokud z křížových kontrol vyplyne podezření, že došlo k nesrovnalostem, následují další přiměřená správní opatření, a v případě nutnosti kontrola na místě.
5. Administrativní kontroly způsobilosti případně také zohlední výsledky ověřování prováděných jinými útvary, subjekty či organizacemi zúčastněnými na kontrolách zemědělských subvencí.
Článek 12
Kontroly na místě
1. Celkový počet kontrol na místě v případě žádostí o platbu podaných během každého kalendářního roku se bude týkat alespoň 5 % všech příjemců spadajících do oblasti působnosti této hlavy. V případě opatření stanoveného v čl. 36 písm. a) bodě iv) nařízení (ES) č. 1698/2005 musí být však 5 % míry dosaženo na úrovni opatření.
Do minimálního počtu příjemců kontrolovaných podle prvního pododstavce však nespadají žadatelé, kteří podle výsledků administrativních kontrol nejsou způsobilí.
2. Pokud by kontroly na místě odhalily významné nesrovnalosti v souvislosti s daným opatřením nebo v určitém regionu či jeho části, zvýší příslušný orgán přiměřeně počet kontrol na místě v běžném roce a procentní podíl příjemců, u nichž bude provedena kontrola na místě v následujícím roce.
3. Kontrolní vzorky pro kontroly na místě, jež se mají provádět podle odstavce 1 tohoto článku, se vybírají v souladu s článkem 31 nařízení (ES) č. 1122/2009. Na základě analýzy rizik podle uvedeného článku mohou členské státy vybrat ke kontrole na místě zvláštní opatření příjemců.
4. V případě příjemců z víceletých opatření zahrnujících platby trvající déle než pět let se po pátém roce vyplácení mohou členské státy rozhodnout kontrolovat alespoň 2,5 % těchto příjemců.
Příjemci, kteří jsou kontrolováni podle prvního pododstavce tohoto odstavce, se pro účely odst. 1 prvního pododstavce neberou v potaz.
Článek 13
Zpráva o kontrole
O kontrolách na místě provedených podle tohoto pododdílu se vyhotoví zpráva o kontrole, která se vypracuje v souladu s článkem 32 nařízení (ES) č. 1122/2009.
Článek 14
Obecné zásady pro kontroly na místě
1. Kontroly na místě se provádějí po celý rok na základě analýzy rizik, která představují různé závazky v rámci každého opatření rozvoje venkova.
2. Předmětem kontrol opatření na místě, která byla vybrána ke kontrole podle čl. 12 odst. 3 tohoto nařízení jsou veškeré závazky a povinnosti příjemce, které lze v době návštěvy zkontrolovat.
Článek 15
Předmět kontrol na místě a určení ploch
1. Členské státy určí kritéria a kontrolní metody, které umožní, aby kontrola různých závazků a povinností příjemce splňovala požadavky čl. 48 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 (7).
2. Pokud členské státy stanoví, že zvláštní prvky kontroly na místě se mohou provádět na základě vzorku, musí být tímto vzorkem zaručena spolehlivost a reprezentativnost kontroly. Členské státy stanoví kritéria pro výběr vzorku. Pokud kontroly tohoto vzorku odhalí nesrovnalosti, bude velikost vzorku přiměřeně zvětšena.
3. Pokud jde o kontroly opatření týkajících se plochy, zahrnují kontroly na místě všechny zemědělské pozemky a nezemědělskou půdu, pro které se žádá podpora.
4. Skutečné určení velikosti ploch v rámci kontroly na místě však může být omezeno na vzorek představující alespoň 50 % ploch, pokud je tímto vzorkem zaručena spolehlivost a reprezentativnost kontroly, a to jak pokud jde o kontrolovanou plochu, tak požadovanou podporu. Pokud kontroly tohoto vzorku odhalí nesrovnalosti, bude velikost vzorku přiměřeně zvětšena.
5. Určení ploch a dálkový průzkum Země se provádějí podle čl. 34 odst. 1 až 5 a článku 35 nařízení (ES) č. 1122/2009.
V případě opatření uvedených v čl. 36 písm. b) bodech iii), iv) a v) nařízení (ES) č. 1698/2005 však členské státy mohou určit vhodnou odchylku, která nesmí být v žádném případě vyšší než dvojnásobek odchylek stanovených v čl. 34 odst. 1 nařízení (ES) č. 1122/2009.
6. S ohledem na kontrolu opatření týkajících se zvířat se kontroly na místě provádějí v souladu s článkem 42 nařízení (ES) č. 1122/2009.
Pododdíl II
Snížení a vyloučení
Článek 16
Snížení a vyloučení ve vztahu k velikosti plochy
1. Jestliže příjemce v daném roce nevykáže všechny zemědělské plochy a rozdíl mezi celkovou zemědělskou plochou vykázanou v žádosti o platbu a součtem vykázané plochy a celkové plochy nevykázaných pozemků je větší než 3 % vykázané plochy, celková částka podpory na opatření týkající se plochy splatná tomuto příjemci v daném roce se sníží až o 3 % v závislosti na závažnosti opomenutí.
První pododstavec se nepoužije, pokud všechny dotčené zemědělské oblasti byly příslušným orgánům vykázány v rámci:
a)
integrovaného systému uvedeného v článku 15 nařízení (ES) č. 73/2009 nebo
b)
jiných administrativních a kontrolních systémů, které v souladu s článkem 26 uvedeného nařízení zaručují slučitelnost s integrovaným systémem.
2. Pro účely tohoto článku se plochy vykázané příjemcem, na které dostává stejnou míru podpory v rámci určitého opatření týkajícího se plochy, považují za jednu skupinu plodin. Pokud se používají postupně klesající částky podpory, bere se v úvahu průměr těchto hodnot vázaných k příslušným vykázaným plochám.
3. Pokud je zjištěná plocha s určitou skupinou plodin větší než plocha vykázaná v žádosti o platbu, použije se pro výpočet podpory vykázaná plocha.
Pokud plocha vykázaná v žádosti o platbu překročí plochu zjištěnou pro danou skupinu plodin, vypočítá se podpora na základě plochy zjištěné pro tuto skupinu plodin.
Pokud je však v rámci opatření rozdíl mezi celkovou zjištěnou plochou a celkovou plochou vykázanou v žádosti o platbu menší nebo roven 0,1 hektaru, považuje se zjištěná plocha za rovnu vykázané ploše. Pro tento výpočet se bere v úvahu pouze vykázání větší rozlohy ploch na úrovni stejné skupiny plodin.
Třetí pododstavec se nepoužije, činí-li rozdíl více než 20 % celkové plochy vykázané pro platby.
Pokud byl pro plochu způsobilou pro podporu stanoven maximální limit nebo strop, sníží se počet hektarů vykázaný v žádosti o platbu na tento limit nebo strop.
4. Pokud stejná plocha slouží jako podklad pro žádost o platbu v rámci více než jednoho opatření týkajícího se plochy, zohlední se tato plocha pro každé opatření zvlášť.
5. V případě uvedeném v odst. 3 druhém pododstavci se podpora vypočte na základě zjištěné plochy snížené o dvojnásobek zjištěného rozdílu, pokud tento rozdíl přesahuje buď 3 %, nebo dva hektary, ale nepřevyšuje 20 % zjištěné plochy.
Pokud je rozdíl větší než 20 % zjištěné plochy, neposkytne se pro dotyčnou skupinu plodin žádná podpora.
Pokud rozdíl přesahuje 50 %, je příjemce rovněž vyloučen z poskytování podpory do výše, která odpovídá rozdílu mezi plochou vykázanou v žádosti o platbu a zjištěnou plochou.
6. Pokud rozdíly mezi plochou vykázanou v žádosti o platbu a zjištěnou plochou, jak je uvedeno v odst. 3 druhém pododstavci, vyplývají z úmyslně vykázané větší plochy, příjemci se za dotyčný kalendářní rok a dotyčné opatření týkající se plochy neposkytne podpora, na kterou by měl podle uvedeného pododstavce nárok, pokud je rozdíl větší než 0,5 % zjištěné plochy nebo více než jeden hektar.
Pokud je rozdíl větší než 20 % zjištěné plochy, je příjemce rovněž vyloučen z poskytování podpory do výše, která odpovídá rozdílu mezi plochou vykázanou v žádosti o platbu a zjištěnou plochou.
7. Částka vyplývající z vyloučení stanovených v odst. 5 třetím pododstavci a odst. 6 druhém pododstavci tohoto článku se odečte v souladu s článkem 5b nařízení Komise (ES) č. 885/2006 (8). Pokud nemůže být částka v souladu s uvedeným článkem plně odečtena během tří kalendářních let po kalendářním roce zjištění, nevyrovnaný zůstatek se stornuje.
Článek 17
Snížení a vyloučení ve vztahu k počtu zvířat
1. Pro účely tohoto článku se skot na jedné straně a ovce a kozy na straně druhé posuzují samostatně.
V případě zvířat jiných než těch, která jsou uvedena v prvním pododstavci, stanoví členské státy vhodný systém snížení a vyloučení.
2. Pokud platí individuální limit nebo individuální strop, musí se počet zvířat vykázaných v žádosti o platbu snížit až na limit nebo strop stanovený pro dotyčného příjemce.
V žádném případě nelze poskytnout podporu na vyšší počet zvířat, než je vykázáno v žádosti o platbu.
Pokud je počet zvířat vykázaný v žádosti o platbu vyšší než počet zvířat zjištěných při správních kontrolách nebo kontrolách na místě, vypočítá se podpora na základě počtu zjištěných zvířat.
3. Skot, který ztratil jednu ze dvou ušních značek, se považuje za zjištěný za předpokladu, že ho lze jednoznačně a jednotlivě identifikovat podle ostatních prvků systému pro identifikaci a evidenci skotu.
Pokud se nesrovnalosti týkají chybných záznamů do evidence skotu nebo do zvířecích pasů, považuje se dotyčný skot za nezjištěná zvířata pouze v případě, že jsou takové chyby zjištěny alespoň při dvou kontrolách v průběhu 24 měsíců. Ve všech ostatních případech se dotyčná zvířata považují za nezjištěná již po prvním zjištění nesrovnalosti.
Ustanovení čl. 3 odst. 4 tohoto nařízení se použijí na záznamy a oznámení v systému pro identifikaci a registraci skotu.
4. V případě uvedeném v odst. 2 třetím pododstavci se celková částka podpory, na niž má příjemce nárok na základě opatření, sníží o procentní podíl, který se stanoví v souladu s odstavcem 6, pokud jsou nesrovnalosti zjištěny nejvýše u tří zvířat.
5. Pokud jsou nesrovnalosti zjištěny u více než tří zvířat, bude celková částka podpory, na kterou má příjemce v rámci opatření nárok, snížena o:
a)
procentní podíl, který se stanoví v souladu s odstavcem 6, pokud uvedený procentní podíl není vyšší než 10 %;
b)
dvojnásobek procentního podílu stanoveného v souladu s odstavcem 6, pokud je procentní podíl vyšší než 10 %, ale nepřesahuje 20 %.
Pokud je procentní podíl vyšší než 20 %, neposkytne se na dané opatření žádná podpora.
Pokud procentní podíl činí více než 50 %, je příjemce rovněž vyloučen z poskytování podpory do výše, která odpovídá rozdílu mezi počtem vykázaných zvířat a počtem zjištěných zvířat v souladu s odst. 2 třetím pododstavcem. Částka vyplývající z vyloučení se odečte v souladu s článkem 5b nařízení (ES) č. 885/2006. Pokud nemůže být částka v souladu s uvedeným článkem plně odečtena během tří kalendářních let po kalendářním roce, kdy došlo k zjištění, nevyrovnaný zůstatek se stornuje.
6. Pro stanovení procentních podílů uvedených v odstavcích 4 a 5 se počet zvířat, u kterého byly zjištěny nesrovnalosti, vydělí počtem zjištěných zvířat.
V případě použití čl. 16 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1122/2009 zvířata, pro která lze potenciálně poskytnout podporu a která nejsou řádně identifikována nebo evidována v systému pro identifikaci a evidenci skotu, jsou považována za zvířata, u kterých byly zjištěny nesrovnalosti.
7. Pokud rozdíl mezi vykázaným počtem zvířat a zjištěným počtem v souladu s odst. 2 třetím pododstavcem vyplývá z úmyslných nesrovnalostí, neposkytne se v rámci daného opatření žádná podpora.
Pokud procentní podíl stanovený podle odstavce 6 činí více než 20 %, je příjemce navíc rovněž vyloučen z poskytování podpory do výše částky, která odpovídá rozdílu mezi počtem vykázaných zvířat a počtem zvířat zjištěných v souladu s odst. 2 třetím pododstavcem. Částka vyplývající z vyloučení se odečte v souladu s článkem 5b nařízení (ES) č. 885/2006. Pokud nemůže být částka plně odečtena během tří kalendářních let po kalendářním roce zjištění, nevyrovnaný zůstatek se stornuje.
Článek 18
Snížení a vyloučení v případě nedodržení jiných kritérií způsobilosti, závazků a souvisejících povinností
1. Požadovaná podpora se sníží či zamítne, pokud nejsou splněny následující povinnosti a kritéria:
a)
v případě opatření uvedených v čl. 36 písm. a) bodech iv) a v) a v písm. b) bodě v) nařízení (ES) č. 1698/2005 odpovídající závazné normy a minimální požadavky pro používání hnojiv a přípravků na ochranu rostlin, jiné příslušné povinné požadavky uvedené v čl. 39 odst. 3, čl. 40 odst. 2 a čl. 47 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005, dále pak závazky, jež jdou nad rámec uvedených norem a požadavků; nebo
b)
kritéria způsobilosti, jež se nevztahují na velikost plochy nebo počet vykázaných zvířat.
V případě víceletých závazků se snížení, vyloučení a navrácení podpory rovněž použijí na částky, které již byly pro uvedený závazek vyplaceny v předchozích letech.
2. Členský stát získá zpět a/nebo odmítne podporu nebo určí částku, o kterou bude podpora snížena, zejména na základě závažnosti, rozsahu a trvalost zjištěného porušení.
Závažnost porušení závisí zejména na závažnosti z něj vyplývajících důsledků, přičemž se zohlední cíle nedodržených kritérií.
Rozsah porušení závisí zejména na účinku, který porušení vyvolává u operace jako celku.
Zda je porušení trvalé, závisí zejména na délce trvání účinku nebo na možnosti ukončení tohoto účinku rozumnými prostředky.
3. Pokud porušení vyplývá z úmyslných nesrovnalostí, je příjemce vyloučen z dotyčného opatření jak v kalendářním roce, kdy došlo k zjištění, tak v následujícím kalendářním roce.
Oddíl II
Podmíněnost
Pododdíl I
Kontrola
Článek 19
Obecná pravidla
1. Aniž je dotčen čl. 51 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005, se „podmíněností“ rozumí dodržení povinných požadavků na hospodaření a dobrého zemědělského a environmentálního stavu uvedených v čl. 50a odst. 1 uvedeného nařízení a minimální požadavky na používání hnojiv a přípravků na ochranu rostlin podle čl. 51 odst. 1 druhého pododstavce uvedeného nařízení.
2. Ustanovení článku 22 nařízení (ES) č. 73/2009 a čl. 2 druhého pododstavce bodů 2) a 32) až 37), článků 8, 47, 48, 49, článku 50 s výjimkou odst. 1 prvního pododstavce, čl. 51 odst. 1, 2 a 3, článků 52, 53, 54, čl. 70 odst. 3, 4, 6 a 7 a článků 71 a 72 nařízení (ES) č. 1122/2009 se s ohledem na podmíněnost použijí přiměřeně.
3. Pro výpočet snížení uvedeného v článku 21 tohoto nařízení se minimální požadavky pro používání hnojiv a přípravků na ochranu rostlin uvedené v čl. 39 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 považují za součást oblasti životní prostředí a oblasti veřejné zdraví, zdraví zvířat a rostlin, jak je stanoveno v čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 73/2009. Oba minimální požadavky se považují za „akt“ ve smyslu čl. 2 druhého pododstavce bodu 33) nařízení (ES) č. 1122/2009.
Článek 20
Kontroly na místě
1. Příslušný kontrolní orgán v případě požadavků a norem, za které odpovídá, provádí kontroly na místě u alespoň 1 % všech příjemců, kteří podali žádosti o platbu podle čl. 36 písm. a) bodů i) až v) a písm. b) bodů i), iv) a v) nařízení (ES) č. 1698/2005.
2. Vzorky příjemců, kteří mají být zkontrolováni podle odstavce 1, mohou být vybrány ze souboru příjemců, kteří již byli vybráni podle článku 12 tohoto nařízení a na něž se vztahují příslušné požadavky a normy, nebo ze všech příjemců, kteří podali žádosti o platbu podle čl. 36 písm. a) bodů i) až v) a písm. b) bodů i), iv) a v) nařízení (ES) č. 1698/2005 a kteří jsou povinni splnit příslušné požadavky nebo normy.
3. Pokud se tím zvýší účinnost kontrolního systému, může se použít kombinace postupů stanovených v odstavci 2.
4. Pokud akty a normy pro podmíněnost vyžadují, aby kontroly na místě nebyly předem oznámeny, použije se stejný požadavek rovněž v případě kontrol na místě týkajících se podmíněnosti.
Pododdíl II
Snížení a vyloučení
Článek 21
Snížení a vyloučení
Aniž je dotčen čl. 51 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005, pokud je zjištěno porušení, uplatní se snížení a vyloučení podle čl. 19 odst. 2 tohoto nařízení na celkovou částku podpory podle čl. 36 písm. a) bodů i) až v) a písm. b) bodů i), iv) a v) nařízení (ES) č. 1698/2005, která byla nebo má být poskytnuta dotyčnému příjemci po podání žádostí o platbu, které podal nebo podá v průběhu kalendářního roku, kdy došlo k zjištění.
Oddíl III
Pořadí snížení
Článek 22
Pořadí snížení
Pokud se použije vícero snížení, pak se použijí v následujícím pořadí:
-
nejprve podle čl. 16 odst. 5 a 6 a čl. 17 odst. 4 a 5 tohoto nařízení;
-
poté podle článku 18 tohoto nařízení;
-
poté v případě opožděného podání podle článku 23 nařízení (ES) č. 1122/2009;
-
poté podle čl. 16 odst. 1 tohoto nařízení;
-
poté podle článku 21 tohoto nařízení;
-
nakonec podle čl. 16 odst. 7 a čl. 17 odst. 7 tohoto nařízení.
HLAVA II
PODPORA ROZVOJE VENKOVA PODLE OSY 1 A OSY 3 A NĚKTERÁ OPATŘENÍ PODLE OSY 2 A OSY 4
KAPITOLA I
Úvodní ustanovení
Článek 23
Oblast působnosti
Tato hlava se použije na výdaje podle nařízení (ES) č. 1698/2005, na které se nevztahuje hlava I tohoto nařízení.
KAPITOLA II
Kontrola, snížení a vyloučení
Oddíl I
Kontrola
Pododdíl I
Obecná ustanovení
Článek 24
Administrativní kontroly
1. Administrativní kontroly se provádějí u všech žádostí o podporu, žádostí o platbu nebo jiných prohlášení, které má příjemce nebo třetí strana předložit, a zahrnují všechny prvky, které lze a je vhodné kontrolovat administrativními prostředky. V rámci těchto postupů se zajistí zaznamenávání prováděných kontrol, výsledků ověřování a opatření přijatých v případě rozporů.
2. Administrativní kontroly žádostí o podporu zahrnují zejména ověření:
a)
způsobilosti operace, u které se žádá o podporu;
b)
dodržení výběrových kritérií stanovených v programu rozvoje venkova;
c)
souladu operace, u které se žádá o podporu, s použitelnými vnitrostátními právními předpisy a právními předpisy Unie týkajícími se v relevantních případech zejména veřejných zakázek, státních podpor a ostatních příslušných závazných norem zavedených vnitrostátními právními předpisy nebo programy rozvoje venkova;
d)
přiměřenosti předložených nákladů, která se hodnotí pomocí vhodného systému hodnocení, jako např. referenčních nákladů, porovnání různých nabídek nebo hodnotícího výboru;
e)
spolehlivosti žadatele s odkazem na předchozí spolufinancované operace prováděné od roku 2000.
3. Administrativní kontroly žádostí o platbu zahrnují především, a je-li to vhodné v případě dotčené žádosti, ověření:
a)
dodávek spolufinancovaných produktů a služeb;
b)
zda byly skutečně vynaloženy uplatňované výdaje;
c)
dokončené operace ve srovnání s operací, u které se žádalo o podporu a na kterou byla podpora poskytnuta.
4. Administrativní kontroly investičních operací zahrnují alespoň jednu návštěvu podporované operace nebo lokality, do níž plynou investice, aby bylo ověřeno uskutečnění investice.
Členský stát se však může na základě řádně podložených důvodů rozhodnout takové návštěvy neprovádět. Zmíněné důvody jsou následující:
a)
operace je součástí vzorku pro kontrolu na místě, která se provádí podle článku 25;
b)
předmětná operace představuje malou investici;
c)
členský stát má za to, že riziko nesplnění podmínek pro poskytnutí podpory je nízké nebo že riziko toho, že investice nebyla uskutečněna, je nízké.
Rozhodnutí uvedené v druhém pododstavci a jeho odůvodnění se zaeviduje.
5. Administrativní kontroly zahrnují postupy pro zamezení neoprávněnému dvojímu financování z jiných režimů podpor Unie nebo vnitrostátních režimů podpor a za jiná programová období. Pokud financování z jiných zdrojů existuje, zajistí uvedené kontroly, aby celková přijatá podpora nepřekročila maximální přípustné horní hranice podpor.
6. Platby příjemců musí být doloženy fakturami a doklady o platbě. Není-li to možné, budou platby doloženy doklady stejné průkazní hodnoty.
Článek 25
Kontroly na místě
1. Členské státy organizují kontroly schválených operací na místě na základě určení vhodného vzorku. Tyto kontroly se pokud možno provádějí před vyplacením konečné platby na operaci.
2. Výdaje, na které se vztahují kontroly na místě, představují nejméně 4 % výdajů uvedených v článku 23, jež jsou financovány z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a jež každý kalendářní rok vyplácí platební agentura. Zohledňují se pouze kontroly provedené do konce daného roku.
Během celého programového období představují výdaje, na které se vztahují kontroly, nejméně 5 % výdajů financovaných z EZFRV.
3. Vzorek schválených operací, který má být kontrolován podle odstavce 1, se vybírá zejména podle:
a)
potřeby kontrolovat vhodnou kombinaci druhů a velikostí operací;
b)
rizikových faktorů zjištěných na základě vnitrostátních kontrol nebo kontrol Unie;
c)
potřeby zachovat rovnováhu mezi osami a opatřeními;
d)
potřeby náhodně zvolit mezi 20 % a 25 % výdajů.
4. Inspektoři provádějící kontrolu na místě se neúčastní administrativních kontrol téže operace.
Článek 26
Obsah kontrol na místě
1. Členské státy kontrolami na místě ověřují:
a)
zda žádosti o platbu, které příjemce podal, lze doložit účetními nebo jinými doklady, a pokud je to nutné včetně kontroly přesnosti údajů v žádosti o platbu, jež se provede na základě údajů či obchodních dokladů vedených třetími stranami;
b)
zda u dostatečného počtu výdajových položek povaha a časové zařazení dotčeného výdaje jsou v souladu s předpisy Unie a zda odpovídají schváleným specifikacím operace a skutečně provedeným pracím či skutečně poskytnutým službám;
c)
zda využití nebo zamýšlené využití operace je v souladu s popisem využití uvedeným v žádosti o podporu;
d)
zda byly veřejně financované operace uskutečněny v souladu s pravidly a politikami Unie, zejména s pravidly pro nabídková řízení a s příslušnými závaznými normami zavedenými vnitrostátními právními předpisy nebo programy rozvoje venkova.
2. Předmětem kontrol na místě ohledně žádostí o platbu vybraných ke kontrole, jak je uvedeno v čl. 25 odst. 3 tohoto nařízení, jsou veškeré závazky a povinnosti příjemce, které lze v době návštěvy zkontrolovat.
3. Kromě výjimečných případů, které musí být řádně zaznamenány a vysvětleny vnitrostátními orgány, zahrnují kontroly na místě návštěvu operace nebo, pokud je operace nehmotná, návštěvu jejího organizátora.
4. Pouze kontroly, jež plně splňují požadavky tohoto článku, lze započítat do dosažení míry kontrol podle čl. 25 odst. 2.
Článek 27
Zpráva o kontrole
1. O každé kontrole na místě a následné kontrole provedené podle tohoto oddílu se vyhotoví zpráva o kontrole, která umožní přezkoumat podrobnosti provedených kontrol. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
zkontrolovaná opatření a žádosti;
b)
přítomné osoby;
c)
zda příjemce obdržel oznámení o návštěvě, a pokud ano, jak dlouho předem;
d)
výsledky kontrol a případné konkrétní připomínky;
e)
další kontrolní opatření, která je třeba provést.
2. Příjemce může zprávu podepsat, aby potvrdil svou přítomnost při kontrole, a připojit k ní své připomínky. Pokud byly zjištěny nesrovnalosti, příjemce obdrží kopii zprávy o kontrole.
Pododdíl II
Doplňkové kontrolní předpisy pro zvláštní opatření
Článek 28
Mladí zemědělci
V případě opatření podle čl. 22 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 členské státy prostřednictvím administrativních kontrol a u vybraných případů kontrolami na místě ověří soulad s podnikatelským plánem podle čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 1974/2006.
Článek 28a
Předčasný odchod do důchodu
V případě opatření podle článku 23 nařízení (ES) č. 1698/2005 členské státy po převodu hospodářství ověří soulad s požadavky podle čl. 23 odst. 2 písm. b) a čl. 23 odst. 3 uvedeného nařízení. Členské státy mohou upustit od kontrol na místě po prvním vyplacení podpory za předpokladu, že administrativní kontroly, včetně vhodných křížových kontrol, a to zejména ve srovnání s informacemi obsaženými v elektronické databázi uvedené v článku 16 nařízení (ES) č. 73/2009, poskytují nezbytnou záruku legality a správnosti plateb.
Článek 28b
Režimy pro podporu kvality potravin uznávané členskými státy
Platební agentury mohou v případě opatření podle článku 32 nařízení (ES) č. 1698/2005 případně použít důkazy získané od jiných útvarů, subjektů či organizací, kterými se ověří dodržování kritérií způsobilosti. Měly by však mít jistotu, že tyto útvary, subjekty či organizace pracují na takové úrovni, která jim umožňuje dostatečně kontrolovat dodržování kritérií způsobilosti.
Článek 28c
Částečně soběstačné hospodaření
V případě opatření podle článku 34 nařízení (ES) č. 1698/2005 členské státy prostřednictvím administrativních kontrol a u vybraných případů kontrolami na místě ověří plnění podnikatelského plánu podle odstavce 2 uvedeného článku.
Článek 28d
Seskupení producentů
V případě opatření podle článku 35 nařízení (ES) č. 1698/2005 členské státy poté, co ověří, že seskupení splňuje kritéria podle odstavce 1 uvedeného článku a podle vnitrostátních pravidel, seskupení producentů uznají. Po uznání seskupení je třeba alespoň jednou za pět let kontrolou na místě ověřit, že trvale splňuje kritéria pro uznání.
Článek 28e
Hospodářství procházející restrukturalizací
V případě opatření podle článku 35a nařízení (ES) č. 1698/2005 členské státy prostřednictvím správních kontrol a u vybraných případů kontrolami na místě posoudí plnění podnikatelského plánu podle odstavce 2 uvedeného článku.
Článek 28f
Leader
1. Členský stát provádí vhodný systém dohledu nad místními akčními skupinami.
2. V případě výdajů vzniklých podle čl. 63 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 1698/2005 mohou členské státy formálním aktem pověřit prováděním administrativních kontrol podle článku 24 tohoto nařízení místní akční skupiny. Členský stát však zůstává odpovědný za ověření, zda místní akční skupiny mají administrativní a kontrolní schopnosti pro vykonávání této práce.
V případě pověření uvedeném v prvním pododstavci členské státy vykonávají pravidelné kontroly operací prováděných místními akčními skupinami, včetně kontrol účetnictví a opakování vybraných administrativních kontrol.
Členské státy rovněž provádějí kontroly na místě podle článku 26 tohoto nařízení. Ve vzorku schválených operací, který má být kontrolován v rámci kontrol na místě podle čl. 25 odst. 1 tohoto nařízení, výdaje na program Leader představují nejméně stejný procentní podíl, jaký má na výdajích uvedených v článku 23 tohoto nařízení.
3. V případě výdajů vzniklých podle čl. 63 písm. c) nařízení (ES) č. 1698/2005 provádí kontroly osoba nezávislá na příslušné místní akční skupině.
Článek 28g
Úrokové subvence
V případě výdajů vzniklých podle článku 49 nařízení (ES) č. 1974/2006 se administrativní kontroly a kontroly na místě provádějí s ohledem na příjemce a závisejí na tom, zda příslušná operace byla uskutečněna. Analýza rizika podle čl. 25 odst. 3 písm. b) tohoto nařízení se u příslušné operace provede alespoň jednou na základě diskontované hodnoty subvence.
Členské státy navíc prostřednictvím administrativních kontrol a v případě potřeby návštěvami u zprostředkujících finančních institucí a u příjemců zajistí, že platby zprostředkujícím finančním institucím jsou v souladu s právními předpisy Unie a s dohodami uzavřenými mezi platebními agenturami členských států a zprostředkujícími finančními institucemi, jak stanoví článek 49 nařízení (ES) č. 1974/2006.
Článek 28h
Další činnosti finančního inženýrství
V případě výdajů vzniklých podle článku 50 nařízení (ES) č. 1974/2006 členské státy prostřednictvím administrativních kontrol a v případě potřeby návštěvami u fondů či jejich sponzorů zajistí, že jsou splněny podmínky stanovené v článcích 51 a 52 uvedeného nařízení. Zejména ověří, že fondy jsou náležitě využívány a že plánovací období je na konci řádně uzavřeno.
Pododdíl III
Následné kontroly
Článek 29
Následné kontroly
1. Následné kontroly se provádějí u investičních operací s cílem ověřit dodržování závazků podle čl. 72 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo popsaných v programu rozvoje venkova.
2. Následné kontroly se každý kalendářní rok týkají alespoň 1 % výdajů z EZFRV na investiční operace, na něž se stále vztahují závazky podle odstavce 1 a na které byla provedena konečná platba z EZFRV. Zohledňují se pouze kontroly provedené do konce daného roku.
3. Vzorek operací, jež mají být zkontrolovány podle odstavce 1, se zakládá na analýze rizik a finančního dopadu různých operací, skupin operací či opatření. Část vzorku se vybírá náhodně.
Oddíl II
Snížení a vyloučení
Článek 30
Snížení a vyloučení
1. Platby se vypočtou podle toho, co je během administrativních kontrol shledáno způsobilým.
Členský stát přezkoumá žádost o platbu, kterou přijal od příjemce, a určí částky způsobilé k podpoře. Určí:
a)
částku, která má být příjemci vyplacena výlučně na základě žádosti o platbu;
b)
částku, která má být příjemci vyplacena po přezkoumání způsobilosti žádosti o platbu.
Pokud částka určená podle písmene a) přesahuje částku určenou podle písmene b) o více než 3 %, použije se na částku určenou podle písmene b) snížení. Toto snížení se rovná rozdílu mezi těmito dvěma částkami.
Pokud však příjemce může prokázat, že k zahrnutí nezpůsobilé částky nedošlo jeho vinou, snížení se nepoužije.
2. Zjistí-li se, že příjemce úmyslně podal nepravdivé prohlášení, je dotyčná operace vyloučena z podpory z EZFRV a všechny na tuto operaci již vyplacené částky budou požadovány zpět. Příjemce je navíc vyloučen z poskytování podpory v rámci téhož opatření během kalendářního roku zjištění a během následujícího kalendářního roku.
3. Snížení a vyloučení podle odstavců 1 a 2 se obdobně použijí na nezpůsobilé výdaje zjištěné během kontrol podle článků 25 a 29.
ČÁST III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
Podávání zpráv
Členské státy zasílají Komisi každý rok do 15. července zprávu:
a)
o výsledcích kontrol žádostí o platby podaných podle hlavy I během předcházejícího kalendářního roku, s uvedením především těchto údajů:
i)
počet žádostí o platby za každé opatření, celková kontrolovaná částka u těchto žádostí, jakož i celková plocha a celkový počet zvířat, na něž se vztahují kontroly podle článků 11, 12 a 20;
ii)
u podpory „na plochu“ celková plocha v členění podle jednotlivých režimů podpory;
iii)
u opatření týkajících se zvířat celkový počet zvířat v členění podle jednotlivých režimů podpory;
iv)
výsledek provedených kontrol s uvedením snížení a vyloučení uplatněných podle článků 16, 17, 18 a 21;
b)
o kontrolách a výsledcích kontrol žádostí o platbu vykonaných podle článků 24 a 25 v případě plateb uskutečněných během předchozího kalendářního roku;
c)
o kontrolách a výsledcích kontrol vykonaných podle článků 28 a 29 během předchozího kalendářního roku.
Článek 32
Kontroly ze strany Komise
Na podporu vyplácenou podle nařízení (ES) č. 1698/2005 se použije čl. 27 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009.
Článek 33
Oznamování kontrol platebním agenturám
1. Pokud kontroly neprovádí příslušná platební agentura, zajistí členský stát, aby platební agentura byla o prováděných kontrolách a jejich výsledcích dostatečně informována. Platební agentura si sama určí, jaké informace potřebuje. O každé provedené kontrole mohou být poskytnuty informace ve formě zprávy nebo případně ve formě souhrnné zprávy.
2. K dispozici musí být dostatečná auditní stopa. Orientační popis požadavků na dostatečnou auditní stopu je uveden v příloze I.
3. Platební agentura je oprávněna ověřit kvalitu kontrol prováděných jinými subjekty a má právo na všechny další informace, které potřebuje k vykonávání svých funkcí.
Článek 34
Zrušení
1. Nařízení (ES) č. 1975/2006 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2011.
Nadále se však použije v případě žádostí o platbu, které byly podány před 1. lednem 2011.
2. Odkazy na nařízení (ES) č. 1975/2006 se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou v příloze II tohoto nařízení.
Článek 35
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. ledna 2011.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 65/2011,
annettu 27 päivänä tammikuuta 2011,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maaseudun kehittämisen tukitoimenpiteitä koskevien tarkastusmenettelyjen ja täydentävien ehtojen täytäntöönpanon osalta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (1) ja erityisesti sen 51 artiklan 4 kohdan, 74 artiklan 4 kohdan ja 91 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä mainitussa asetuksessa säädettyjen viljelijöiden suorien tukien järjestelmien mukaisten täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän osalta sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä viinialalle säädetyn tukijärjestelmän mukaisten täydentävien ehtojen osalta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1122/2009 (2) kumotaan ja korvataan neuvoston asetuksissa (EY) N:o 1782/2003 ja (EY) N:o 73/2009 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän sekä neuvoston asetuksessa (EY) N:o 479/2008 säädettyjen täydentävien ehtojen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21 päivänä huhtikuuta 2004 annettu komission asetus (EY) N:o 796/2004 (3).
(2)
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maaseudun kehittämisen tukitoimenpiteitä koskevien tarkastusmenettelyjen ja täydentävien ehtojen täytäntöönpanon osalta 7 päivänä joulukuuta 2006 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1975/2006 (4) on useita ristiinviittauksia kumotulla asetuksella (EY) N:o 796/2004 vahvistettuihin hallinto- ja valvontasääntöihin. Olisi otettava huomioon näihin hallinto- ja valvontasääntöihin asetuksella (EY) N:o 1122/2009 tehdyt muutokset unohtamatta kuitenkaan asetuksella (EY) N:o 1975/2006 vahvistettujen periaatteiden noudattamista. Johdonmukaisuuden, selkeyden ja yksinkertaistamisen vuoksi joitakin asetuksen (EY) N:o 1975/2006 säännöksiä olisi muutettava, jotta viittauksia asetukseen (EY) N:o 1122/2009 voidaan vähentää mahdollisimman vähiin. Sen vuoksi asetus (EY) N:o 1975/2006 olisi kumottava ja korvattava.
(3)
Jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön valvontajärjestelmä sen varmistamiseksi, että kaikki tarvittavat tarkastukset tehdään siten, että tuen myöntämisedellytysten noudattaminen voidaan varmistaa tehokkaalla tavalla. Kaikki unionin tai kansallisessa lainsäädännössä taikka maaseudun kehittämisohjelmissa vahvistetut tukikelpoisuusedellytykset olisi voitava tarkastaa todennettavissa olevin indikaattorein.
(4)
Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19 päivänä tammikuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 (5) II osaston 4 luvussa säädetty yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä, jäljempänä ’IACS’, on kokemusten mukaan osoittautunut tehokkaaksi ja tulokselliseksi keinoksi panna täytäntöön suorien tukien järjestelmät. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 IV osaston I luvun 2 jakson toimintalinjaan 2 kuuluvia pinta-alaan ja eläimiin liittyviä toimenpiteitä koskevien hallinto- ja valvontasääntöjen samoin kuin säännösten, jotka koskevat näihin toimenpiteisiin liittyvien virheellisten ilmoitusten yhteydessä tehtäviä vähennyksiä ja poissulkemisia, olisi sen vuoksi noudatettava periaatteita, jotka on vahvistettu IACS:ssa ja erityisesti asetuksessa (EY) N:o 1122/2009.
(5)
Eräiden asetuksen (EY) N:o 1698/2005 osastossa IV olevan I luvun 2 jaksossa säädettyjen toimintalinjaan 2 kuuluvien tukitoimenpiteiden ja 4 jaksossa säädetyn toimintalinjaan 4 kuuluvan vastaavan tuen osalta hallinto- ja valvontasääntöjä on kuitenkin mukautettava vastaamaan näiden järjestelmien erityispiirteitä. Sama koskee toimintalinjaan 1 kuuluvia toimenpiteitä, joista säädetään saman luvun 1 jaksossa, ja toimintalinjaan 3 kuuluvia tukitoimenpiteitä, joista säädetään 3 jaksossa, sekä toimintalinjaan 4 kuuluvaa vastaavaa tukea. Kyseisille tukitoimenpiteille on sen vuoksi tarpeen vahvistaa erityissäännökset.
(6)
Jotta voitaisiin varmistaa, että kaikki kansalliset viranomaiset pystyvät järjestämään kaikkien niiden alojen tehokkaan yhdennetyn valvonnan, joille haetaan tukea toimintalinjan 2 sekä asetuksen (EY) N:o 1122/2009 mukaisten pinta-alatukijärjestelmien nojalla, toimintalinjan 2 mukaisia pinta-alaan liittyviä toimenpiteitä koskevat maksuhakemukset olisi toimitettava samassa määräajassa kuin kyseisen asetuksen II osan II osaston I luvussa säädetty yhtenäishakemus.
(7)
Tarkastusten pelotusvaikutuksen varmistamiseksi maksuja ei pitäisi yleisesti ottaen suorittaa ennen kuin tukikelpoisuutta koskevat tarkastukset on tehty. On kuitenkin aiheellista sallia maksujen suorittaminen tiettyyn rajaan asti sen jälkeen, kun hallinnolliset tarkastukset on tehty. Kyseisen rajan asettamisessa olisi otettava huomioon liikasuorituksen riski.
(8)
Tässä asetuksessa säädetyissä tarkastussäännöissä olisi otettava huomioon toimintalinjaan 2 kuuluvien toimenpiteiden erityispiirteet. Selkeyden vuoksi olisikin vahvistettava erityissäännöt.
(9)
Jäsenvaltiot voivat käyttää muilta yksiköiltä, elimiltä tai järjestöiltä saatuja todisteita osoittaakseen, että tukikelpoisuusedellytyksiä on noudatettu. Niillä olisi kuitenkin oltava takeet siitä, että asianomaisen yksikön, elimen tai järjestön toiminta on riittävän laadukasta tukikelpoisuusedellytysten noudattamisen tarkastamiseksi.
(10)
Kokemus on osoittanut, että eräitä säännöksiä on tarpeen selventää, erityisesti kun kyse on hehtaarien ja eläinten määrän määrittämisestä sekä vähennyksistä, poissulkemisista ja takaisinperinnästä.
(11)
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 50 a artiklan mukaisesti kyseisessä asetuksessa säädettyjen tiettyjen toimenpiteiden mukaisten maksujen suorittaminen edellyttää asetuksen (EY) N:o 73/2009 II osaston 1 luvussa säädettyjen täydentävien ehtojen noudattamista. Sen vuoksi on aiheellista saattaa täydentäviä ehtoja koskevat säännöt vastaamaan asetuksissa (EY) N:o 73/2009 ja (EY) N:o 1122/2009 vahvistettuja sääntöjä.
(12)
Kokemus on osoittanut, että tietyissä erityistoimenpiteissä tarvitaan erityisiä tarkastussäännöksiä.
(13)
Investointitoimissa asetuksen (EY) N:o 1698/2005 72 artiklan 1 kohdan noudattaminen olisi varmistettava jälkitarkastuksilla. Näiden tarkastusten perusta ja sisältö olisi täsmennettävä.
(14)
Jotta komissio voisi täyttää toimenpiteiden hallinnointiin liittyvät velvoitteensa, jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle tehtyjen tarkastusten lukumäärä ja tulokset.
(15)
Olisi vahvistettava tietyt yleiset tarkastusperiaatteet, jotka kattavat komission oikeuden tehdä tarkastuksia.
(16)
Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (6) 6 artiklassa tarkoitetuilla maksajavirastoilla on riittävät tiedot muiden yksiköiden tai elinten tekemistä tarkastuksista, jotta ne voivat täyttää mainitun asetuksen mukaiset velvollisuutensa.
(17)
Tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2011 alkaen sellaisten kirjanpito-ongelmien välttämiseksi, joita saattaa esiintyä, jos kalenterivuonna 2011 olisi sovellettava erilaisia tarkastusmenettelyjä.
(18)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maaseudun kehittämiskomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSA
SOVELTAMISALA JA YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Soveltamisala
Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1698/2005 nojalla vahvistettuja yhteisrahoitettuja maaseudun kehittämisen tukitoimenpiteitä koskevien tarkastusmenettelyjen ja täydentävien ehtojen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa
a)
’tukihakemuksella’ tarkoitetaan hakemusta tuen myöntämiseksi tai järjestelmään pääsemiseksi asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaisesti;
b)
’maksuhakemuksella’ tarkoitetaan tuensaajan kansallisille viranomaisille esittämää hakemusta maksun suorittamiseksi;
c)
’muulla ilmoituksella’ tarkoitetaan mitä tahansa muuta ilmoitusta tai asiakirjaa kuin a ja b alakohdissa tarkoitettuja, jotka tuensaajan tai kolmannen osapuolen on esitettävä tai säilytettävä tiettyjen maaseudun kehittämisen erityistoimenpiteiden erityisvaatimusten täyttämiseksi.
3 artikla
Tukihakemukset, maksuhakemukset ja muut ilmoitukset
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä tukihakemusten jättämistä koskevista asianmukaisista menettelyistä.
2. Monivuotisia sitoumuksia sisältävien toimenpiteiden osalta tuensaajan on toimitettava vuosittainen maksuhakemus.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin luopua vuosittaisista fyysisistä maksuhakemuksista, jos ne ottavat käyttöön tehokkaat vaihtoehtoiset menettelyt tapauksen mukaan 11 tai 24 artiklassa säädettyjen hallinnollisten tarkastusten toteuttamiseksi.
3. Tukihakemus, maksuhakemus tai muu ilmoitus voidaan koska tahansa perua osittain tai kokonaan. Toimivaltaisen viranomaisen on kirjattava todisteet tällaisesta perumisesta.
Jos toimivaltainen viranomainen on jo ilmoittanut tuensaajalle ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa asiakirjoissa olevista sääntöjenvastaisuuksista tai jos toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut tuensaajalle aikomuksestaan tehdä tarkastus paikalla ja kyseisessä paikalla tehtävässä tarkastuksessa havaitaan sääntöjenvastaisuuksia, peruutuksia ei sallita niiden osien suhteen, joissa on havaittu sääntöjenvastaisuuksia.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut peruuttamiset asettavat tuensaajat samaan asemaan, jossa he olivat ennen kyseisten asiakirjojen tai joidenkin tällaisten asiakirjojen esittämistä.
4. Tukihakemuksia, maksuhakemuksia ja muita ilmoituksia voidaan korjata milloin tahansa niiden jättämisen jälkeen, jos toimivaltainen viranomainen havaitsee niissä ilmeisiä virheitä
4 artikla
Yleiset tarkastusperiaatteet
1. Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön valvontajärjestelmä sen varmistamiseksi, että kaikki tarvittavat tarkastukset tehdään siten, että tuen myöntämisedellytysten noudattaminen voidaan varmistaa tehokkaalla tavalla.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki unionin tai kansallisessa lainsäädännössä taikka maaseudun kehittämisohjelmissa vahvistetut tukikelpoisuusedellytykset voidaan tarkastaa jäsenvaltioissa määriteltävin todennettavissa olevin indikaattorein, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen erityissäännösten soveltamista.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikkiin saman tuensaajan jättämiin tukihakemuksiin, maksuhakemuksiin tai muihin ilmoituksiin sovelletaan yksilöllistä tunnistusjärjestelmää. Tunnistamisen on oltava yhteensopiva asetuksen (EY) N:o 73/2009 15 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitetun, kaikkien viljelijöiden tunnistetiedot sisältävän yhtenäisen järjestelmän kanssa.
4. Tämän asetuksen 12, 20 ja 25 artiklassa säädetyt paikalla tehtävät tarkastukset ja muut unionin säännöissä säädetyt maataloustukia koskevat tarkastukset on tarpeen mukaan tehtävä samanaikaisesti.
5. Tämän asetuksen 11, 12, 24 and 25 artiklan mukaisten tarkastusten tuloksista on arvioitava, voisiko todettuihin ongelmiin liittyä yleinen riski, joka koskisi vastaavia toimia, tuensaajia tai muita elimiä. Arvioinnissa on määriteltävä myös tällaisten tilanteiden syyt ja mahdollinen tarve suorittaa lisätutkimuksia ja toteuttaa ennaltaehkäiseviä tai korjaavia toimenpiteitä.
6. Tukihakemukset, maksuhakemukset ja muut ilmoitukset on hylättävä, jos tuensaajat tai heidän edustajansa estävät tarkastusten tekemisen. Kyseiseen toimeen jo maksetut määrät on perittävä takaisin ottaen huomioon tämän asetuksen 18 artiklan 2 kohdassa vahvistetut perusteet.
7. Paikalla tehtävistä tarkastuksista voidaan antaa ennakkoilmoitus edellyttäen, että tarkastuksen tavoite ei vaarannu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 20 artiklan 4 kohdan soveltamista. Ilmoitus on annettava mahdollisimman lyhyellä varoitusajalla, joka saa olla enintään 14 päivää. Eläimiin liittyvissä toimenpiteissä ilmoituksen paikalla tehtävistä tarkastuksista saa asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun ottamatta antaa kuitenkin enintään 48 tuntia ennen tarkastusta.
8. Tukea ei makseta tuensaajille, joiden on osoitettu keinotekoisesti luoneen kyseisten tukien saamiseen vaaditut edellytykset saadakseen hyötyä kyseisen tukijärjestelmän tavoitteiden vastaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta erityissäännösten soveltamista.
9. Tämän asetuksen mukaisten vähennysten tai poissulkemisten soveltaminen ei rajoita unionin tai kansallisen lainsäädännön mukaisten täydentävien seuraamusten soveltamista.
5 artikla
Aiheettomien maksujen takaisinperintä
1. Tuensaajan on palautettava aiheettomasti maksetut määrät, joihin lisätään 2 kohdan mukaisesti lasketut korot.
2. Korko lasketaan sen ajan perusteella, joka kuluu tuensaajalle palautusvelvollisuudesta osoitetun tiedonannon ja joko tosiasiallisen palautuksen tai vähennyksen välillä.
Sovellettava korkotaso on laskettava kansallisen lainsäädännön mukaisesti, eikä se saa olla alempi kuin kansallisten säännösten mukaisesti maksujen takaisinperinnässä sovellettava korkotaso.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua palautusvelvollisuutta ei sovelleta, jos maksu on suoritettu toimivaltaisen viranomaisen tai muun viranomaisen tekemän virheen johdosta eikä tuensaaja ole voinut kohtuudella havaita virhettä.
Jos virhe kuitenkin liittyy kyseisen maksun laskemiseen liittyviin asiatietoihin, ensimmäistä alakohtaa sovelletaan ainoastaan, jos takaisinperintää koskevaa päätöstä ei ollut ilmoitettu 12 kuukauden kuluessa maksusta.
II OSA
HALLINTO- JA VALVONTASÄÄNNÖT
I OSASTO
MAASEUDUN KEHITTÄMISTUKI TIETYILLE TOIMINTALINJOIHIN 2 JA 4 KUULUVILLE TOIMENPITEILLE
I LUKU
Yleiset säännökset
6 artikla
Soveltamisala ja määritelmät
1. Tämän osaston säännöksiä sovelletaan
a)
asetuksen (EY) N:o 1698/2005 36 artiklan mukaisesti myönnettyyn tukeen;
b)
asetuksen (EY) N:o 1698/2005 63 artiklan a alakohdan mukaisesti myönnettyyn tukeen, joka koskee toimintalinjan 2 mukaisesti määriteltyjä toimenpiteitä vastaavia toimia.
Tämän osaston säännöksiä ei kuitenkaan sovelleta asetuksen (EY) N:o 1698/2005 36 artiklan a alakohdan vi alakohdassa ja b alakohdan vi ja vii alakohdassa eikä 39 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin eikä myöskään mainitun asetuksen 36 artiklan b alakohdan i, ii ja iii alakohdan mukaisiin toimenpiteisiin sikäli kuin kyse on perustamiskustannuksista.
2. Tässä osastossa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
’pinta-alaan liittyvällä toimenpiteellä’ tarkoitetaan toimenpiteitä tai toimenpiteiden osia, joita koskeva tuki perustuu ilmoitetun alan kokoon;
b)
’eläimiin liittyvällä toimenpiteellä’ tarkoitetaan toimenpiteitä tai toimenpiteiden osia, joita koskeva tuki perustuu ilmoitettuun eläinten lukumäärään.
c)
’määritetyllä pinta-alalla’ tarkoitetaan tämän asetuksen 11 artiklan ja 15 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan mukaisesti todettua viljelylohkojen pinta-alaa, jolle tukea haetaan;
d)
’määritetyillä eläimillä’ tarkoitetaan tämän asetuksen 11 artiklan ja 15 artiklan 5 kohdan mukaisesti todettua eläinten lukumäärää.
7 artikla
Sovellettavat säännöt
1. Asetuksen (EY) N:o 1122/2009 2 artiklan toisen alakohdan 1, 10 ja 20 kohtaa, 6 artiklan 1 kohtaa, 10 artiklan 2 kohtaa, 12, 14, 16 ja 20 artiklaa, 25 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa sekä 73, 74 ja 82 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin tämän osaston säännöksiin. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 36 artiklan b alakohdan iii, iv ja v alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta jäsenvaltiot voivat kuitenkin luoda asianmukaiset vaihtoehtoiset järjestelmät tukea saavan maa-alan yksilöimiseksi.
2. Tätä osastoa sovellettaessa viittauksia ”viljelijöihin” asetuksessa (EY) N:o 1122/2009 on pidettävä viittauksina ”tuensaajiin”.
8 artikla
Maksuhakemukset
1. Pinta-alaan liittyviä toimenpiteitä koskevat maksuhakemukset on kaikkien 1 päivän tammikuuta 2007 jälkeen voimaan tulevien sitoumusten tai sopimusten osalta jätettävä asetuksen (EY) N:o 1122/2009 11 artiklan 2 kohdassa vahvistetuissa määräajoissa. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää soveltaa tätä säännöstä vasta maksatusvuodesta 2008 alkaen.
2. Jos jäsenvaltio soveltaa tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan säännöksiä, maksuhakemus on katsottava jätetyksi asetuksen (EY) N:o 1122/2009 11 artiklan 2 kohdassa säädetyissä määräajoissa.
3. Tämän osaston mukaisiin maksuhakemuksiin sovelletaan soveltuvin osin asetuksen (EY) N:o 1122/2009 22 ja 23 artiklaa. Kyseisen asetuksen 12 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi maksuhakemuksen on sisällettävä mainitussa säännöksessä vahvistetut tiedot myös tukihakemuksen kohteena olevan muuhun kuin maatalouskäyttöön tarkoitetun maan osalta.
9 artikla
Maksut
1. Tämän osaston soveltamisalaan kuuluvien toimenpiteiden tai toimien joukon osalta ei suoriteta maksuja ennen kuin II luvun I jaksossa tarkoitetut tukikelpoisuusedellytyksiä koskevat kyseisten toimenpiteiden tai toimien joukon tarkastukset on tehty.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin liikasuorituksen riskin huomioon ottaen päättää maksaa tuesta enintään 75 prosenttia 11 artiklassa säädettyjen hallinnollisten tarkastusten loppuun saattamisen jälkeen. Maksun prosenttiosuus on sama kaikille toimenpiteen tai toimien joukon tuensaajille.
2. Jos II luvun II jaksossa säädettyjä täydentävien ehtojen tarkastuksia ei pystytä saattamaan loppuun ennen maksujen suorittamista, aiheettomasti maksetut määrät on perittävä takaisin 5 artiklan mukaisesti.
II LUKU
Valvonta, vähennykset ja poissulkemiset
10 artikla
Yleiset periaatteet
1. Jäsenvaltioiden on sovellettava asetuksen (EY) N:o 73/2009 II osaston 4 luvussa säädettyä yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää, jäljempänä ’IACS’.
2. Tukikelpoisuusedellytysten täyttyminen on tarkastettava hallinnollisin ja paikalla tehtävin tarkastuksin.
3. Täydentävien ehtojen noudattaminen on varmistettava paikalla tehtävin tarkastuksin ja tarvittaessa hallinnollisin tarkastuksin.
4. Sitoumuksen ollessa voimassa tuettavia lohkoja ei voida muuttaa, lukuun ottamatta maaseudun kehittämisohjelmassa nimenomaisesti mainittuja tapauksia.
I jakso
Tukikelpoisuusedellytysten täyttyminen, sitoumukset ja näihin liittyvät velvoitteet
I Alajakso
Valvonta
11 artikla
Hallinnolliset tarkastukset
1. Hallinnolliset tarkastukset on tehtävä kaikille tukihakemuksille, maksuhakemuksille ja muille ilmoituksille, joita tuensaajan tai kolmannen osapuolen edellytetään jättävän, ja niiden on koskettava kaikkia seikkoja, jotka on mahdollista ja tarkoituksenmukaista tarkastaa hallinnollisin keinoin. Menettelyillä on varmistettava toteutetun valvonnan, tarkastustulosten ja poikkeavuuksien vuoksi toteutettujen toimenpiteiden kirjaaminen.
2. Hallinnollisiin tarkastuksiin on mahdollisuuksien mukaan ja tarvittaessa kuuluttava ristiintarkastuksia muun muassa IACS:sta saatujen tietojen kanssa. Ristiintarkastusten on aiheettomien tukimaksujen välttämiseksi koskettava vähintään tukitoimenpiteeseen kuuluvia lohkoja ja eläimiä.
3. Pitkäaikaisten sitoumusten noudattamista on valvottava.
4. Kun ristiintarkastuksissa havaitaan jotakin sääntöjenvastaisuuksiin viittaavaa, on käytettävä muita aiheellisia hallinnollisia menettelyitä ja tehtävä tarvittaessa tarkastus paikalla.
5. Tukikelpoisuutta koskevissa hallinnollisissa tarkastuksissa on tapauksen mukaan otettava huomioon maataloustukien valvontaan osallistuvien muiden yksiköiden, elinten tai järjestöjen tekemien tarkastusten tulokset.
12 artikla
Paikalla tehtävät tarkastukset
1. Kunkin kalenterivuoden aikana jätettyihin maksuhakemuksiin liittyvien paikalla tehtävien tarkastusten on koskettava vuosittain vähintään viittä prosenttia kaikista tuensaajista, joihin sovelletaan tämän osaston säännöksiä. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 36 artiklan a alakohdan iv alakohdassa vahvistetun toimenpiteen osalta viiden prosentin osuus on kuitenkin täytettävä toimenpidetasolla.
Hakijat, joille ei hallinnollisten tarkastusten perusteella voida myöntää tukea, eivät saa sisältyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuun tuensaajien vähimmäismäärään.
2. Jos paikalla tehtävissä tarkastuksissa ilmenee merkittäviä sääntöjenvastaisuuksia tietyssä toimenpiteessä tai jollakin alueella tai alueen osalla, toimivaltaisen viranomaisen on kyseisenä vuonna lisättävä vastaavasti tarkastusten määrää ja seuraavana vuonna paikalla tarkastettavien tuensaajien prosenttiosuutta.
3. Tämän artiklan 1 kohdan nojalla paikalla tehtävien tarkastusten tarkastusotokset on valittava asetuksen (EY) N:o 1122/2009 31 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat kyseisessä artiklassa tarkoitetun riskianalyysin perusteella valita paikalla tehtävien tarkastusten kohteiksi tiettyjä tuensaajien toimenpiteitä.
4. Monivuotisissa toimenpiteissä, joihin liittyy yli viiden vuoden maksuaika, jäsenvaltiot voivat päättää viidennen maksatusvuoden jälkeen tarkastaa vähintään 2,5 prosenttia tällaisten toimenpiteiden tuensaajista.
Tämän kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti tarkastettuja tuensaajia ei oteta huomioon 1 kohdan ensimmäisen alakohdan soveltamiseksi.
13 artikla
Tarkastuskertomus
Tämän alajakson mukaisista paikalla tehdyistä tarkastuksista on laadittava tarkastuskertomus asetuksen (EY) N:o 1122/2009 32 artiklan mukaisesti.
14 artikla
Paikalla tehtäviä tarkastuksia koskevat yleisperiaatteet
1. Paikalla tehtävät tarkastukset on hajautettava ajallisesti ympäri vuotta tehtäviksi kunkin maaseudun kehittämistoimenpiteen mukaisia eri sitoumuksia koskevan riskianalyysin perusteella.
2. Paikalla tehtävien tarkastusten kohteiksi valittujen, tämän asetuksen 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden on koskettava kaikkia tuensaajan sitoumuksia ja velvoitteita, jotka on tarkastuskäynnin aikana mahdollista tarkastaa.
15 artikla
Paikalla tehtävien tarkastusten osa-alueet ja pinta-alojen määrittäminen
1. Jäsenvaltioiden on komission asetuksen (EY) N:o 1974/2006 (7) 48 artiklan 1 kohdan vaatimusten täyttämiseksi määriteltävä kriteerit ja tarkastusmenetelmät, jotka mahdollistavat tuensaajalle asetettujen eri sitoumusten ja velvollisuuksien valvonnan.
2. Jos jäsenvaltio säätää, että paikalla tehtävän tarkastuksen tietyt osat voidaan tehdä otoksen perusteella, kyseisen otoksen on taattava luotettava ja edustava valvonnan taso. Jäsenvaltion on vahvistettava otoksen valintaperusteet. Jos otokseen perustuvassa tarkastuksessa ilmenee sääntöjenvastaisuuksia, otoksen laajuutta ja kohdetta on lisättävä asianmukaisesti.
3. Pinta-alaan liittyvien toimenpiteiden valvonnassa paikalla tehtävien tarkastusten on koskettava kaikkia viljelylohkoja ja muuhun kuin maatalouskäyttöön tarkoitettua maata, joille haetaan tukea.
4. Pinta-alojen koon varsinainen määrittäminen paikalla tehtävien tarkastusten osana voidaan kuitenkin rajoittaa vähintään 50 prosentin suuruiseen otokseen aloista edellyttäen, että otoksen turvin pinta-ala ja haettu tuki saadaan tarkastettua luotettavalla ja edustavalla tavalla. Jos otokseen perustuvassa tarkastuksessa ilmenee sääntöjenvastaisuuksia, otoksen laajuutta ja kohdetta on lisättävä asianmukaisesti.
5. Pinta-alojen määrittäminen ja kaukokartoitus on tehtävä asetuksen (EY) N:o 1122/2009 34 artiklan 1-5 kohdan ja 35 artiklan mukaisesti.
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 36 artiklan b alakohdan iii, iv ja v alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta jäsenvaltiot voivat kuitenkin määritellä asianmukaiset sallitut poikkeamat, jotka eivät missään tapauksessa voi olla yli kaksi kertaa asetuksen (EY) N:o 1122/2009 34 artiklan 1 kohdassa vahvistettuja sallittuja poikkeamia suuremmat.
6. Eläimiin liittyvien toimenpiteiden valvonnassa paikalla tehtävät tarkastukset on tehtävä asetuksen (EY) N:o 1122/2009 42 artiklan mukaisesti.
II alajakso
Vähennykset ja poissulkemiset
16 artikla
Pinta-alan kokoon liittyvät vähennykset ja poissulkemiset
1. Jos tuensaaja ei jonakin vuonna ilmoita kaikkia peltoaloja ja erotus toisaalta maksuhakemuksessa ilmoitetun kokonaispeltoalan ja toisaalta ilmoitetun alan ja ilmoittamattomien viljelylohkojen kokonaisalan summan välillä on suurempi kuin kolme prosenttia ilmoitetusta alasta, kyseiselle tuensaajalle kyseisenä vuonna suorien pinta-alaan liittyvien toimenpiteiden osana maksettavien tukien kokonaismäärästä vähennetään enintään kolme prosenttia riippuen ilmoittamatta jättämisen vakavuudesta.
Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta, jos kyseinen maatalousmaa on kokonaisuudessaan ilmoitettu toimivaltaisille viranomaisille
a)
asetuksen (EY) N:o 73/2009 15 artiklassa tarkoitetussa yhdennetyssä järjestelmässä; tai
b)
muissa hallinto- tai valvontajärjestelmissä, joilla taataan yhdenmukaisuus yhdennetyn järjestelmän kanssa kyseisen asetuksen 26 artiklan mukaisesti.
2. Tämän artiklan soveltamiseksi niiden tuensaajan ilmoittamien pinta-alojen, joihin sovelletaan määrätyssä pinta-alaan liittyvässä toimenpiteessä samaa tukiprosenttia, katsotaan muodostavan yhden viljelykasviryhmän. Jos käytetään alenevia tukimääriä, on otettava huomioon näiden arvojen keskiarvo suhteessa vastaaviin ilmoitettuihin pinta-aloihin.
3. Jos todetaan, että jonkin viljelykasviryhmän määritetty pinta-ala on suurempi kuin maksuhakemuksessa ilmoitettu pinta-ala, tuen määrän laskemisessa otetaan huomioon ilmoitettu pinta-ala.
Jos jonkin viljelykasviryhmän ilmoitettu ala on suurempi kuin sille määritetty pinta-ala, tuki on laskettava kyseiselle viljelykasviryhmälle määritetyn pinta-alan perusteella.
Jos ero jossakin toimenpiteessä määritetyn kokonaispinta-alan ja maksuhakemuksessa ilmoitetun kokonaispinta-alan välillä on enintään 0,1 hehtaaria, määritetyn pinta-alan katsotaan olevan yhtä suuri kuin ilmoitettu pinta-ala. Tässä laskennassa otetaan huomioon ainoastaan viljelykasviryhmän tasolla liian suuriksi ilmoitetut pinta-alat.
Kolmatta alakohtaa ei sovelleta, jos erotus on yli 20 prosenttia tuen saamiseksi ilmoitetusta kokonaispinta-alasta.
Jos tukikelpoiselle alueelle on asetettu jokin yläraja tai enimmäismäärä, maksuhakemuksessa esitetty hehtaarimäärä on vähennettävä asetetun rajan tai enimmäismäärän mukaiseksi.
4. Jos sama pinta-ala on maksuhakemuksessa perusteena useammassa kuin yhdessä pinta-alaan liittyvässä toimenpiteessä, kyseinen pinta-ala otetaan erikseen huomioon kussakin toimenpiteessä.
5. Tuki on 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa laskettava määritetyn pinta-alan perusteella vähentämällä siitä havaittu erotus kaksinkertaisena, jos ero on yli kolme prosenttia tai yli kaksi hehtaaria mutta enintään 20 prosenttia määritetystä pinta-alasta.
Jos erotus on yli 20 prosenttia määritetystä pinta-alasta, kyseiselle viljelykasviryhmälle ei myönnetä lainkaan tukea.
Jos erotus on yli 50 prosenttia, tuensaaja suljetaan pois tuen piiristä siihen määrään asti, joka vastaa maksuhakemuksessa ilmoitetun pinta-alan ja määritetyn pinta-alan erotusta.
6. Jos maksuhakemuksessa ilmoitetun pinta-alan ja 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti määritetyn pinta-alan väliset eroavuudet johtuvat tahallisesti liian suuriksi ilmoitetuista pinta-aloista, tuki, joka tuensaajalle olisi kyseisen alakohdan nojalla voitu myöntää, evätään kyseisen pinta-alaan liittyvän toimenpiteen osalta asianomaisen kalenterivuoden ajaksi, jos erotus on yli 0,5 prosenttia määritetystä pinta-alasta tai yli yksi hehtaari.
Jos erotus on yli 20 prosenttia määritetystä pinta-alasta, tuensaaja suljetaan pois tuen piiristä siihen määrään asti, joka vastaa ilmoitetun pinta-alan ja määritetyn pinta-alan erotusta.
7. Tämän artiklan 5 kohdan kolmannessa alakohdassa ja 6 kohdan toisessa alakohdassa säädetyistä poissulkemisista johtuva määrä on vähennettävä komission asetuksen (EY) N:o 885/2006 (8) 5 b artiklan mukaisesti. Jos määrää ei voida vähentää täysimääräisesti mainitun artiklan mukaisesti havainnon tekovuotta seuraavien kolmen kalenterivuoden aikana, jäännöksen maksaminen on peruutettava.
17 artikla
Eläinten lukumäärään liittyvät vähennykset ja poissulkemiset
1. Tämän artiklan soveltamiseksi nautaeläimiä, lampaita ja vuohia on käsiteltävä erikseen.
Jäsenvaltion on vahvistettava aiheellinen vähennysten ja poissulkemisten järjestelmä muita kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja eläimiä varten.
2. Jos sovelletaan viljelijäkohtaista ylärajaa tai viljelijäkohtaista enimmäismäärää, maksuhakemuksessa ilmoitettava eläinten lukumäärä on rajoitettava kyseiselle tuensaajalle vahvistetun enimmäismäärän suuruiseksi.
Tukea ei voida missään tapauksessa myöntää maksuhakemuksessa ilmoitettua suuremmalle eläinmäärälle.
Jos maksuhakemuksessa ilmoitettu eläinmäärä on suurempi kuin hallinnollisessa tai paikalla tehdyssä tarkastuksessa määritetty eläinmäärä, tuki on laskettava määritettyjen eläinten lukumäärän perusteella.
3. Nautaeläintä, jonka toinen korvamerkki on hävinnyt, on pidettävä määritettynä, jos se tunnistetaan selkeästi ja yksilöllisesti nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän muiden osien perusteella.
Jos havaitut sääntöjenvastaisuudet liittyvät virheellisiin nautaeläinrekisteri- tai eläinpassimerkintöihin, kyseiset nautaeläimet on katsottava ei-määritetyiksi ainoastaan, jos tällaisia virheitä löydetään vähintään kahdessa tarkastuksessa 24 kuukauden sisällä. Kaikissa muissa tapauksissa kyseinen eläin on katsottava ei-määritetyiksi ensimmäisen havainnon jälkeen.
Tämä asetuksen 3 artiklan 4 kohtaa on sovellettava nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmään tehtäviin merkintöihin ja ilmoituksiin.
4. Edellä 2 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa tuen kokonaismäärää, joka tuensaajalle olisi toimenpiteessä voitu maksaa, on vähennettävä prosenttiosuudella, joka vahvistetaan 6 kohdan mukaisesti, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan enintään kolmen eläimen kohdalla.
5. Jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan useamman kuin kolmen eläimen kohdalla, tuen kokonaismäärää, joka tuensaajalle olisi toimenpiteessä voitu maksaa on vähennettävä
a)
6 kohdan mukaisesti vahvistettavalla prosenttiosuudella, jos se on enintään 10 prosenttia;
b)
6 kohdan mukaisesti vahvistettavalla prosenttiosuudella kaksinkertaisena, jos se on yli 10 mutta enintään 20 prosenttia.
Jos prosenttiosuus on yli 20 prosenttia, kyseiseen toimenpiteeseen ei myönnetä lainkaan tukea.
Jos prosenttiosuus on yli 50 prosenttia, tuensaaja jätetään tuen ulkopuolelle siihen määrään asti, joka vastaa ilmoitetun eläinten lukumäärän ja 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti määritetyn eläinten lukumäärän erotusta. Poissulkemisesta johtuva määrä on vähennettävä asetuksen (EY) N:o 885/2006 5 b artiklan mukaisesti. Jos määrää ei voida vähentää täysimääräisesti mainitun artiklan mukaisesti havainnon tekovuotta seuraavien kolmen kalenterivuoden aikana, jäännöksen maksaminen on peruutettava.
6. Edellä 4 ja 5 kohdassa tarkoitettujen prosenttiosuuksien vahvistamiseksi niiden eläinten lukumäärä, joiden kohdalla on havaittu sääntöjenvastaisuuksia, on jaettava määritettyjen eläinten lukumäärällä.
Asetuksen (EY) N:o 1122/2009 16 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa sovellettaessa mahdollisesti tukikelpoisia eläimiä, joita ei ole asianmukaisesti tunnistettu tai rekisteröity nautaeläinten tunnistamis- ja rekisteröintijärjestelmässä, on pidettävä eläiminä, joiden kohdalla on havaittu sääntöjenvastaisuuksia.
7. Jos ilmoitettujen eläinten ja 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti määritettyjen eläinten lukumäärän välinen eroavuus johtuu tahallisista sääntöjenvastaisuuksista, kyseiseen toimenpiteeseen ei myönnetä lainkaan tukea.
Jos 6 kohdan mukaisesti vahvistettava prosenttiosuus on yli 20 prosenttia, tuensaaja jätetään tuen ulkopuolelle siihen määrään asti, joka vastaa ilmoitetun eläinten lukumäärän ja 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti määritetyn eläinten lukumäärän erotusta. Poissulkemisesta johtuva määrä on vähennettävä asetuksen (EY) N:o 885/2006 5 b artiklan mukaisesti. Jos määrää ei voida vähentää täysimääräisesti havainnon tekovuotta seuraavien kolmen kalenterivuoden aikana, jäännöksen maksaminen on peruutettava.
18 artikla
Vähennykset ja poissulkemiset tukikelpoisuusedellytysten, sitoumusten ja näihin liittyvien velvoitteiden noudattamatta jättämisen yhteydessä
1. Haettua tukea on vähennettävä tai tuki on evättävä, jos seuraavat velvoitteet ja perusteet eivät täyty:
a)
asetuksen (EY) N:o 36 artiklan a kohdan iv ja v alakohdan sekä b kohdan v alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta asiaankuuluvat pakolliset vaatimukset sekä lannoitteiden ja kasvinsuojeluaineiden käyttöä koskevat vähimmäisvaatimukset, muut asetuksen (EY) N:o 1698/2005 39 artiklan 3 kohdassa, 40 artiklan 2 kohdassa ja 47 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut asiaankuuluvat pakolliset vaatimukset sekä näitä vaatimuksia laajemmat sitoumukset; tai
b)
muut kuin ilmoitettuun pinta-alan kokoon tai eläinten lukumäärään liittyvät tukikelpoisuusperusteet.
Jos kyseessä ovat monivuotiset sitoumukset, tuen vähennysten, poissulkemisten ja takaisinperimisten on koskettava myös kyseisiin sitoumuksiin aiempina vuosina jo maksettuja määriä.
2. Jäsenvaltion on perittävä takaisin ja/tai evättävä tuki tai määritettävä tuen vähennyksen määrä erityisesti todetun noudattamatta jättämisen vakavuuden, laajuuden ja keston perusteella.
Noudattamatta jättämisen vakavuus riippuu erityisesti noudattamatta jättämisen seurausten merkittävyydestä ottaen huomioon tavoitteet, joihin noudattamatta jätetyillä vaatimuksilla pyrittiin.
Noudattamatta jättämisen laajuus riippuu erityisesti noudattamatta jättämisen vaikutuksesta koko toimeen.
Säännösten noudattamatta jättämisen pysyvyys riippuu varsinkin sen ajanjakson pituudesta, jonka vaikutukset jatkuvat, tai mahdollisuuksista kyseisten vaikutusten päättämiseen kohtuullisin keinoin.
3. Jos noudattamatta jättäminen johtuu tahallisista sääntöjenvastaisuuksista, tuensaaja suljetaan kyseisen toimenpiteen ulkopuolelle sekä sen kalenterivuoden, jona havainto tehdään, että seuraavan kalenterivuoden ajaksi.
II jakso
Täydentävät ehdot
I Alajakso
Valvonta
19 artikla
Yleiset säännöt
1. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1698/2005 51 artiklan 3 kohdan soveltamista ”täydentävillä ehdoilla” tarkoitetaan kyseisen asetuksen 50 a artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja lakisääteisiä hoitovaatimuksia ja hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimuksia sekä kyseisen asetuksen 51 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuja lannoitteiden ja kasvinsuojeluaineiden käyttöä koskevia vähimmäisvaatimuksia.
2. Asetuksen (EY) N:o 73/2009 22 artiklaa ja asetuksen (EY) N:o 1122/2009 2 artiklan toisen kohdan 2 ja 32-37 alakohtaa, 8 artiklaa, 47 artiklaa, 48 artiklaa, 49 artiklaa ja 50 artiklaa 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa lukuun ottamatta, 51 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa, 52 artiklaa, 53 artiklaa, 54 artiklaa, 70 artiklan 3, 4, 6 ja 7 alakohtaa sekä 71 artiklaa ja 72 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin täydentäviin ehtoihin.
3. Tämän asetuksen 21 artiklassa tarkoitetun vähennyksen laskemiseksi asetuksen (EY) N:o 1698/2005 39 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen lannoitteiden ja kasvinsuojeluaineiden käyttöä koskevien vähimmäisvaatimusten on katsottava liittyvän ympäristön alaan ja kansanterveyden sekä eläinten ja kasvien terveyden alaan siten, kuin niistä säädetään asetuksen (EY) N:o 73/2009 5 artiklan 1 kohdassa. Molempien käyttötarkoitusten vähimmäisvaatimuksia on pidettävä asetuksen (EY) N:o 1122/2009 2 artiklan toisen kohdan 33 alakohdassa tarkoitettuna ”säädöksenä”.
20 artikla
Paikalla tehtävät tarkastukset
1. Toimivaltaisen tarkastusviranomaisen on vastuualaansa kuuluvien vaatimusten tai standardien osalta toteutettava paikalla tehtävät tarkastukset vähintään yhdelle prosentille kaikista tuensaajista, jotka jättävät maksuhakemuksia asetuksen (EY) N:o 1698/2005 36 artiklan a alakohdan i-v alakohdan tai b alakohdan i, iv ja v alakohdan mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdan mukaisesti tarkastettavien tuensaajien otokset voidaan valita joko tämän asetuksen 12 artiklan nojalla jo valitusta tuensaajien otoksesta, johon sovelletaan asiaankuuluvia vaatimuksia, tai kaikkien tuensaajien joukosta, jotka jättävät tukihakemuksia asetuksen (EY) N:o 1698/2005 36 artiklan a alakohdan i-v alakohdan tai b alakohdan i, iv ja v alakohdan mukaisesti ja joiden on täytettävä vastaavat vaatimukset.
3. Edellä 2 kohdassa säädettyjen menettelyjen yhdistelmää voidaan myös käyttää, jos valvontajärjestelmää saadaan näin tehostettua.
4. Jos täydentäviä ehtoja koskevissa säädöksissä ja vaatimuksissa edellytetään, että paikalla tehtävät tarkastukset tehdään ilman ennakkoilmoitusta, sama pätee myös täydentäviä ehtoja koskeviin paikalla tehtäviin tarkastuksiin.
II alajakso
Vähennykset ja poissulkemiset
21 artikla
Vähennykset ja poissulkemiset
Kun noudattamatta jättäminen havaitaan, tämän asetuksen 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja vähennyksiä ja poissulkemisia on sovellettava asetuksen (EY) N:o 1698/2005 36 artiklan a alakohdan i-v alakohdan ja b alakohdan i, iv ja v alakohdan mukaisten tukien kokonaismäärään, joka on myönnetty tai on myönnettävä asianomaiselle tuensaajalle niiden maksuhakemusten perusteella, jotka tuensaaja on jättänyt tai tulee jättämään kalenterivuonna, jona laiminlyönti havaitaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1698/2005 51 artiklan 2 kohdan soveltamista.
III jakso
Vähennysten järjestys
22 artikla
Vähennysten järjestys
Jos sovellettavia vähennyksiä on useampia, vähennykset tehdään seuraavassa järjestyksessä:
-
ensin tämän asetuksen 16 artiklan 5 ja 6 kohdan sekä 17 artiklan 4 ja 5 kohdan mukaisesti,
-
sitten tämän asetuksen 18 artiklan mukaisesti,
-
sitten hakemusten jättämiseen myöhässä asetuksen (EY) N:o 1122/2009 23 artiklan säännösten mukaisesti,
-
sitten tämän asetuksen 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti,
-
sitten tämän asetuksen 21 artiklan mukaisesti,
-
ja lopuksi tämän asetuksen 16 artiklan 7 kohdan ja 17 artiklan 7 kohdan mukaisesti.
II OSASTO
TOIMINTALINJOIHIN 1 JA 3 SEKÄ ERÄIDEN TOIMINTALINJOIHIN 2 JA 4 KUULUVIEN TOIMENPITEIDEN MUKAINEN MAASEUDUN KEHITTÄMISTUKI
I LUKU
Johdantosäännökset
23 artikla
Soveltamisala
Tätä osastoa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaisiin menoihin, jotka eivät kuulu tämän asetuksen I osaston soveltamisalaan.
II LUKU
Valvonta, vähennykset ja poissulkemiset
I jakso
Valvonta
I alajakso
Yleiset säännökset
24 artikla
Hallinnolliset tarkastukset
1. Hallinnolliset tarkastukset on tehtävä kaikille tukihakemuksille, maksuhakemuksille tai muille ilmoituksille, joita tuensaajan tai kolmannen osapuolen edellytetään jättävän, ja niiden on koskettava kaikkia seikkoja, jotka on mahdollista ja tarkoituksenmukaista tarkastaa hallinnollisin keinoin. Menettelyissä on vaadittava, että toteutettu tarkastustoiminta, tarkastustulokset ja poikkeavuuksien vuoksi toteutetut toimenpiteet kirjataan.
2. Tukihakemuksia koskevissa hallinnollisissa tarkastuksissa on tarkastettava erityisesti seuraavat seikat:
a)
hakemuksen kohteena olevan toimen tukikelpoisuus;
b)
maaseudun kehittämisohjelmaa varten vahvistettujen valintakriteerien noudattaminen;
c)
hakemuksen kohteena olevan toimen yhdenmukaisuus sovellettavien kansallisten ja unionin sääntöjen kanssa, jotka koskevat erityisesti julkisia hankintoja, valtiontukea ja muita kansallisessa lainsäädännössä tai maaseudun kehittämisohjelmassa vahvistettuja asiaankuuluvia pakollisia vaatimuksia;
d)
esitettyjen kustannusten kohtuullisuus, joka on arvioitava käyttäen soveltuvaa arviointijärjestelmää, kuten viitekustannuksia, eri tarjousten vertailua tai arviointikomiteaa;
e)
hakijan luotettavuus mahdollisesti vuoden 2000 jälkeen yhteisrahoitettujen aiempien toimien perusteella.
3. Maksuhakemuksia koskevissa hallinnollisissa tarkastuksissa on tarkastettava erityisesti seuraavat seikat sikäli kuin tämä on kyseisen hakemuksen osalta tarkoituksenmukaista:
a)
yhteisrahoitettujen tuotteiden ja palvelujen toimitus;
b)
ilmoitettujen menojen todenperäisyys;
c)
loppuun saatettu toimi verrattuna toimeen, jonka osalta tukihakemus jätettiin ja tukea myönnettiin.
4. Investointitoimia koskeviin hallinnollisiin tarkastuksiin on investoinnin toteutumisen tarkastamiseksi kuuluttava vähintään yksi tarkastuskäynti, joka kohdistuu tuettuun toimeen tai investointikohteeseen.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää olla tekemättä tällaisia tarkastuskäyntejä perustelluista syistä, joihin kuuluvat muun muassa seuraavat:
a)
toimi sisältyy 25 artiklan mukaisesti paikalla tehtävän tarkastuksen otokseen;
b)
toimessa on kyseessä pieni investointi;
c)
jäsenvaltion arvion mukaan riski siitä, etteivät edellytykset tuen saamiseen täyty, on pieni, tai riski siitä, ettei investointi olisi toteutunut, on pieni.
Toisessa alakohdassa tarkoitettu päätös ja sen perusteet on kirjattava.
5. Hallinnollisiin tarkastuksiin on kuuluttava menettelyjä, joilla vältetään sääntöjenvastainen kaksinkertainen rahoitus muiden unionin tai kansallisten järjestelmien sekä muiden ohjelmakausien kanssa. Jos muista lähteistä on myönnetty rahoitusta, näillä tarkastuksilla on varmistettava, ettei saatu kokonaistuki ylitä tuen sallittuja enimmäismääriä.
6. Tuensaajien suorittamista maksuista on esitettävä laskut ja asiakirjat, jotka ovat maksun todisteena. Jos tämä ei ole mahdollista, maksujen tueksi on esitettävä vastaavalla tavalla todistusvoimaiset kirjanpitoasiakirjat.
25 artikla
Paikalla tehtävät tarkastukset
1. Jäsenvaltioiden on järjestettävä hyväksytyille toimille riittävään otantaan perustuvia paikalla tehtäviä tarkastuksia. Nämä tarkastukset on mahdollisuuksien mukaan tehtävä ennen toimen loppumaksun suorittamista.
2. Paikalla tehtävien tarkastusten piiriin kuuluvien menojen on vastattava vähintään neljää prosenttia 23 artiklassa tarkoitetuista menoista, joita rahoitetaan Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahastosta) ja jotka maksajavirasto maksaa kunakin kalenterivuonna. Huomioon otetaan ainoastaan tarkastukset, jotka on tehty kyseisen vuoden loppuun mennessä.
Koko ohjelmakaudella paikalla tehtävien tarkastusten piiriin kuuluvien menojen on vastattava vähintään viittä prosenttia maaseuturahastosta rahoitetuista menoista.
3. Valittaessa otosta 1 kohdan mukaisten tarkastusten kohteeksi joutuvista hyväksytyistä toimista on otettava huomioon erityisesti seuraavat seikat:
a)
tarve tarkastaa asianmukainen valikoima erityyppisiä ja -kokoisia toimia;
b)
kaikki kansallisten tai unionin tarkastusten yhteydessä havaitut riskitekijät;
c)
tarve säilyttää tasapaino toimintalinjojen ja toimenpiteiden välillä;
d)
tarve valita satunnaisesti 20-25 prosenttia menoista.
4. Paikalla tehtävät tarkastukset hoitavat tarkastajat eivät saa olla samoja, jotka ovat olleet mukana saman toimen hallinnollisissa tarkastuksissa.
26 artikla
Paikalla tehtävien tarkastusten sisältö
1. Paikalla tehtävien tarkastusten avulla jäsenvaltioiden on pyrittävä todentamaan seuraavat tekijät:
a)
tuensaajan jättämistä maksuhakemuksista voidaan esittää kirjanpitoasiakirjat tai muut tositteet, jollaisia ovat tarvittaessa muun muassa maksuhakemuksen tietojen oikeellisuuden tarkastus kolmansien osapuolten hallussa olevien tietojen tai kaupallisten asiakirjojen perusteella;
b)
riittävän moniin menokohtiin liittyvät menot vastaavat laadultaan ja ajoitukseltaan unionin vaatimuksia, toimen hyväksyttyjä eritelmiä sekä tosiasiallisesti suoritettuja töitä tai tosiasiallisesti tarjottuja palveluja;
c)
toimen käytön tai aiotun käytön vastaavuus sen käyttökuvauksen kanssa, joka on annettu haettaessa unionin tukea;
d)
julkista tukea saaneet toimet on pantu täytäntöön noudattaen unionin sääntöjä ja toimintaperiaatteita, erityisesti julkisia tarjouspyyntöjä koskevia sääntöjä ja kansallisessa lainsäädännössä tai maaseudun kehittämisohjelmassa vahvistettuja asiaa koskevia pakollisia vaatimuksia.
2. Paikalla tehtävien tarkastusten kohteiksi valittujen, tämän asetuksen 25 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen maksuhakemusten on koskettava kaikkia tuensaajan sitoumuksia ja velvoitteita, jotka on tarkastuskäynnin aikana mahdollista tarkastaa.
3. Kansallisten viranomaisten asianmukaisesti rekisteröimiä ja selittämiä poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta paikalla tehtäviin tarkastuksiin on kuuluttava tarkastuskäynti, joka kohdistuu toimeen tai, jos toimi on aineeton, sen vetäjään.
4. Ainoastaan ne tarkastukset, jotka täyttävät kaikki tämän artiklan vaatimukset, voidaan ottaa huomioon 25 artiklan 2 kohdassa vahvistetun tarkastusprosentin saavuttamista määriteltäessä.
27 artikla
Tarkastuskertomus
1. Jokaisesta tämän jakson mukaisesti paikalla tehtävästä tarkastuksesta ja jälkitarkastuksesta on laadittava tarkastuskertomus, jonka perusteella on mahdollista tutkia tehtyihin tarkastuksiin liittyviä tietoja. Kertomuksessa on ilmoitettava erityisesti seuraavat tiedot:
a)
tarkastetut toimenpiteet ja hakemukset;
b)
läsnä olleet henkilöt;
c)
ilmoitettiinko tarkastuksesta tuensaajalle ennakolta ja milloin ilmoitus annettiin, jos näin tehtiin;
d)
tarkastusten tulokset ja tarvittaessa erityiset huomautukset;
e)
muut toteutettavat tarkastustoimenpiteet.
2. Tuensaajalle on annettava mahdollisuus allekirjoittaa kertomus, ilmoittaa olleensa paikalla tarkastuksen aikana ja lisätä huomautuksiaan. Jos todetaan sääntöjenvastaisuuksia, tuensaajalle on annettava jäljennös tarkastuskertomuksesta.
II alajakso
Erityistoimenpiteitä koskevat lisäsäännökset valvonnasta
28 artikla
Nuoret viljelijät
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 22 artiklan 1 kohdassa säädetyn toimenpiteen osalta jäsenvaltioiden on asetuksen (EY) N:o 1974/2006 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti varmistettava elinkeinosuunnitelman noudattaminen hallinnollisilla tarkastuksilla ja otantaan perustuvilla paikalla tehtävillä tarkastuksilla.
28 a artikla
Varhaiseläke
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 23 artiklassa säädetyn toimenpiteen osalta jäsenvaltioiden on varmistettava kyseisen asetuksen 23 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 23 artiklan 3 kohdan vaatimusten täyttyminen tilan luovutuksen jälkeen. Jäsenvaltiot voivat luopua paikalla tehtävistä tarkastuksista tuen ensimmäisen maksusuorituksen jälkeen edellyttäen, että hallinnolliset tarkastukset, joihin kuuluu muun muassa aiheellisia ristiintarkastuksia erityisesti asetuksen (EY) N:o 73/2009 16 artiklassa tarkoitetun sähköisen tietokannan sisältämien tietojen kanssa, antavat tarvittavat takeet maksujen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta.
28 b artikla
Jäsenvaltioiden tunnustamien elintarvikkeiden laatujärjestelmien tuki
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 32 artiklassa säädetyn toimenpiteen osalta maksajavirastot voivat tarvittaessa hyödyntää muilta yksiköiltä, elimiltä tai järjestöiltä saatuja todisteita osoittaakseen, että tukikelpoisuusedellytyksiä on noudatettu. Niillä on kuitenkin oltava takeet siitä, että asianomaisen yksikön, elimen tai järjestön toiminta on riittävän laadukasta tukikelpoisuusedellytysten noudattamisen tarkastamiseksi.
28 c artikla
Osittainen omavaraisviljely
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 34 artiklassa säädetyn toimenpiteen osalta jäsenvaltioiden on kyseisen artiklan 2 kohdan mukaisesti hallinnollisilla tarkastuksilla ja otantaan perustuvilla paikalla tehtävillä tarkastuksilla varmistettava toiminnan edistyminen suhteessa elinkeinosuunnitelmaan.
28 d artikla
Tuottajaryhmät
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 35 artiklassa säädetyn toimenpiteen osalta jäsenvaltioiden on annettava tuottajaryhmälle hyväksyntä varmistettuaan, että ryhmä täyttää kyseisen artiklan 1 kohdassa vahvistetut perusteet ja on kansallisten sääntöjen mukainen. Tunnustamisen jälkeen hyväksymisperusteiden täyttyminen on varmistettava säännöllisesti paikalla tehtävällä tarkastuksella vähintään kerran viiden vuoden pituisella ajanjaksolla.
28 e artikla
Rakenneuudistuksen kohteena olevat tilat
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 35 a artiklassa säädetyn toimenpiteen osalta jäsenvaltioiden on kyseisen artiklan 2 kohdan mukaisesti hallinnollisilla tarkastuksilla ja otantaan perustuvilla paikalla tehtävillä tarkastuksilla arvioitava toiminnan edistymistä suhteessa elinkeinosuunnitelmaan.
28 f artikla
Leader
1. Jäsenvaltion on otettava käyttöön paikallisia toimintaryhmiä koskeva aiheellinen valvontajärjestelmä.
2. Kun kyse on asetuksen (EY) N:o 1698/2005 63 artiklan a ja b alakohdan mukaisesti aiheutuneista menoista, jäsenvaltiot voivat virallisella valtuutuksella siirtää tämän asetuksen 24 artiklassa tarkoitetuista hallinnollisista tarkastuksista huolehtimisen paikallisille toimintaryhmille. Jäsenvaltion vastuulla on kuitenkin edelleen varmistaa, että paikallisilla toimintaryhmillä on kyseisen toiminnan edellyttämät hallinnolliset ja valvontaan liittyvät valmiudet.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua toimivallan siirtoa sovellettaessa jäsenvaltioiden on tehtävä paikallisten toimintaryhmien toteuttamien toimien säännöllisiä tarkastuksia, joihin sisältyvät myös kirjanpidon tarkastukset ja otokseen perustuvien hallinnollisten tarkastusten uusiminen.
Jäsenvaltioiden on myös tehtävä tämän asetuksen 26 artiklassa tarkoitettuja paikalla tehtäviä tarkastuksia. Tämän asetuksen 25 artiklan 1 kohdan mukaisesti tarkastusten kohteeksi joutuvien hyväksyttyjen toimien otoksessa Leaderiin liittyvien menojen prosenttiosuuden on oltava vähintään yhtä suuri kuin se osuus tämän asetuksen 23 artiklassa tarkoitetuista menoista.
3. Kun kyse on asetuksen (EY) N:o 1698/2005 63 artiklan c alakohdan mukaisesti aiheutuneista menoista, tarkastusten tekijöiden on oltava kyseisestä paikallisesta toimintaryhmästä riippumattomia.
28 g artikla
Korkotuet
Kun kyse on asetuksen (EY) N:o 1974/2006 49 artiklan mukaisesti aiheutuneista menoista, hallinnolliset tarkastukset ja paikalla tehtävät tarkastukset on tehtävä tuensaajan ja kyseisen toimen toteutumisen osalta. Tämän asetuksen 25 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisen riskianalyysin on kohdistuttava ainakin kerran kyseiseen toimeen diskontatun tuen perusteella.
Jäsenvaltioiden on lisäksi hallinnollisilla tarkastuksilla ja tarvittaessa välittäjinä toimiviin rahoituslaitoksiin ja tuensaajan luo tehtävillä käynneillä varmistettava, että välittäjänä toimiville rahoituslaitoksille suoritetut maksut ovat unionin lainsäädännön sekä jäsenvaltion maksajaviraston ja välittäjänä toimivan rahoituslaitoksen välillä asetuksen (EY) N:o 1974/2006 49 artiklan mukaisesti tehdyn sopimuksen mukaisia.
28 h artikla
Muut rahoitusjärjestelyt
Kun kyse on asetuksen (EY) N:o 1974/2006 50 artiklan mukaisesti aiheutuneista menoista, jäsenvaltioiden on lisäksi hallinnollisilla tarkastuksilla ja tarvittaessa rahastoihin tai niiden sponsorien luo tehtävillä käynneillä varmistettava, että kyseisen asetuksen 51 ja 52 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät. Niiden on erityisesti varmistettava rahastojen asianmukainen käyttö ja lakkauttaminen ohjelmakauden lopussa.
III alajakso
Jälkitarkastukset
29 artikla
Jälkitarkastukset
1. Investointitoimille on tehtävä jälkitarkastukset asetuksen (EY) N:o 1698/2005 72 artiklan 1 kohdan mukaisten tai maaseudun kehittämisohjelmassa eriteltyjen sitoumusten noudattamisen varmistamiseksi.
2. Jälkitarkastusten on kunakin kalenterivuonna katettava vähintään yksi prosentti sellaisten toimien maaseuturahastomenoista, joista on edelleen voimassa 1 kohdassa tarkoitettu sitoumus ja joiden osalta maaseuturahastosta on suoritettu loppumaksu. Huomioon otetaan ainoastaan tarkastukset, jotka on tehty kyseisen vuoden loppuun mennessä.
3. Edellä 1 kohdan mukaisesti tarkastettavien toimien otoksen on perustuttava eri toimia taikka toimi- tai toimenpideryhmiä koskevaan riskianalyysiin ja taloudelliseen vaikutukseen. Osa otoksesta on valittava satunnaisesti.
II jakso
Vähennykset ja poissulkemiset
30 artikla
Vähennykset ja poissulkemiset
1. Maksut on laskettava hallinnollisissa tarkastuksissa todetun tukikelpoisuuden perusteella.
Jäsenvaltion on tarkasteltava tuensaajalta vastaanotettua maksuhakemusta ja vahvistettava tukikelpoiset määrät. Sen on vahvistettava
a)
määrä, joka on maksettava tuensaajalle yksinomaan maksuhakemuksen perusteella;
b)
määrä, joka on maksettava tuensaajalle maksuhakemuksen tukikelpoisuuden tarkastelun jälkeen.
Jos a alakohdan mukaisesti vahvistettu määrä on yli kolme prosenttia suurempi kuin b alakohdan mukaisesti vahvistettu määrä, b alakohdan mukaisesti vahvistettuun määrään sovelletaan vähennystä. Vähennyksen määrä on näiden kahden määrän välinen erotus.
Vähennystä ei kuitenkaan sovelleta, jos tuensaaja voi osoittaa, ettei tukeen kelpaamattoman määrän ottaminen mukaan johdu hänestä.
2. Jos tuensaajan todetaan tarkoituksellisesti tehneen virheellisen ilmoituksen, asianomainen toimi on suljettava maaseuturahaston tuen ulkopuolelle ja mahdolliset kyseisen toimen osalta tuesta jo maksetut määrät on perittävä takaisin. Lisäksi tuensaaja suljetaan saman toimenpiteen mukaisesti maksettavan tuen ulkopuolelle sinä kalenterivuonna, jona havainto tehdään, ja sitä seuraavana kalenterivuonna.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja vähennyksiä ja poissulkemisia sovelletaan soveltuvin osin 25 ja 29 artiklan mukaisissa tarkastuksissa todettuihin muihin kuin tukikelpoisiin menoihin.
III OSA
LOPPUSÄÄNNÖKSET
31 artikla
Raportointi
Jäsenvaltioiden on lähetettävä komissiolle vuosittain viimeistään 15 päivänä heinäkuuta kertomus, jossa esitetään
a)
edellisen kalenterivuoden aikana I osaston mukaisesti jätetyille maksuhakemuksille tehtyjen tarkastusten tulokset erityisesti seuraavien seikkojen suhteen:
i)
kunkin toimenpiteen osalta jätettyjen maksuhakemusten määrä, kyseisten hakemusten tarkastettu kokonaismäärä sekä kokonaispinta-ala ja eläinten kokonaismäärä, jotka on tarkastettu 11, 12 ja 20 artiklan mukaisesti;
ii)
pinta-alatuen osalta kokonaispinta-ala tukijärjestelmäkohtaisesti;
iii)
eläimiin liittyvien toimenpiteiden osalta eläinten kokonaismäärä tukijärjestelmäkohtaisesti;
iv)
tehtyjen tarkastusten tulos sekä 16, 17, 18 ja 21 artiklan mukaisesti sovelletut vähennykset ja poissulkemiset;
b)
edellisen kalenterivuoden aikana 24 ja 25 artiklan nojalla tehdyt maksuhakemusten tarkastukset ja niiden tulokset;
c)
edellisen kalenterivuoden aikana 28 ja 29 artiklan nojalla tehdyt tarkastukset ja niiden tulokset.
32 artikla
Komission toteuttama valvonta
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaisesti maksettavaan tukeen sovelletaan asetuksen (EY) N:o 73/2009 27 artiklan 2 kohtaa.
33 artikla
Tarkastusten raportointi maksajavirastoille
1. Jos maksajavirasto ei tee tarkastuksia, jäsenvaltion on varmistettava, että maksajavirastolle toimitetaan riittävät tiedot tehdyistä tarkastuksista ja niiden tuloksista. Maksajaviraston on itse määriteltävä tarvitsemansa tiedot. Tiedot voidaan antaa kustakin tarkastuksesta laadittavassa kertomuksessa tai tapauksen mukaan yhteenvetokertomuksen muodossa.
2. Riittävä kirjausketju on säilytettävä. Liitteessä I on ohjeellinen kuvaus riittävää kirjausketjua koskevista vaatimuksista.
3. Maksajavirastolla on oltava oikeus tarkastaa muiden elinten toteuttamien tarkastusten laatu ja saada kaikki muut tehtäviensä suorittamiseen tarvitsemansa tiedot.
34 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan asetus (EY) N:o 1975/2006 1 päivästä tammikuuta 2011.
Sitä sovelletaan kuitenkin edelleen ennen 1 päivää tammikuuta 2011 jätettyihin maksuhakemuksiin.
2. Viittauksia asetukseen (EY) N:o 1975/2006 pidetään viittauksina tähän asetukseen, ja ne luetaan tämän asetuksen liitteessä II vahvistetun vastaavuustaulukon mukaisesti.
35 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2011.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 27 päivänä tammikuuta 2011.