ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 26. července 2010
o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost
(2010/427/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 27 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na souhlas Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Účelem tohoto rozhodnutí je stanovit organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“), funkčně nezávislé instituce Unie pod vedením vysokého představitele zřízené podle čl. 27 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) ve znění Lisabonské smlouvy. Toto rozhodnutí a zejména odkaz na pojem „vysoký představitel“ budou vykládány v souladu s jednotlivými úkoly vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku podle článku 18 Smlouvy o EU.
(2)
V souladu s čl. 21 odst. 3 druhým pododstavcem Smlouvy o EU bude Unie dbát na soudržnost mezi jednotlivými oblastmi své vnější činnosti a mezi těmito oblastmi a svými ostatními politikami. Rada a Komise, jimž bude nápomocen vysoký představitel, budou tuto soudržnost zajišťovat a za tímto účelem spolupracovat.
(3)
ESVČ bude vysokému představiteli, který je zároveň místopředsedou Komise a předsedou Rady pro zahraniční věci, poskytovat podporu při plnění jeho pověření k vedení společné zahraniční a bezpečnostní politiky Unie a k zajišťování soudržnosti vnější činnosti Unie, jak je uvedeno zejména v článcích 18 a 27 Smlouvy o EU. ESVČ bude podporovat vysokého představitele při jeho působení jako předsedy Rady pro zahraniční věci, aniž jsou dotčeny běžné úkoly generálního sekretariátu Rady. ESVČ bude vysokého představitele rovněž podporovat při jeho působení jako místopředsedy Komise pověřeného úkoly, které Komisi příslušejí v oblasti vnějších vztahů, a při koordinaci dalších hledisek vnější činnosti Unie, aniž jsou dotčeny běžné úkoly útvarů Komise.
(4)
ESVČ by měla v rámci svého příspěvku k programům vnější spolupráce Unie usilovat o zajištění toho, aby tyto programy plnily cíle vnější činnosti podle článku 21 Smlouvy o EU, a zejména odst. 2 písm. d) uvedeného článku, a aby dodržovaly cíle rozvojové politiky Unie v souladu s článkem 208 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). V této souvislosti by ESVČ měla rovněž prosazovat plnění cílů Evropského konsensu o rozvoji (1) a Evropského konsensu o humanitární pomoci (2).
(5)
Jak vyplývá z Lisabonské smlouvy, ESVČ musí být provozuschopná co nejdříve po vstupu uvedené smlouvy v platnost, aby bylo možné provádět její ustanovení.
(6)
Evropský parlament bude plně zastávat svou úlohu v oblasti vnější činnosti Unie, včetně svých funkcí politické kontroly, jak stanoví čl. 14 odst. 1 Smlouvy o EU, jakož i v legislativních a rozpočtových záležitostech, jak je stanoveno ve Smlouvách. V souladu s článkem 36 Smlouvy o EU bude vysoký představitel také pravidelně konzultovat Evropský parlament ohledně hlavních hledisek a základních voleb společné zahraniční a bezpečnostní politiky a zajistí, aby názory Evropského parlamentu byly náležitě brány v úvahu. ESVČ bude vysokému představiteli v tomto ohledu nápomocna. Je třeba přijmout zvláštní opatření v souvislosti s přístupem členů Evropského parlamentu k utajovaným dokumentům a informacím v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky. Do přijetí těchto opatření se použijí stávající ustanovení interinstitucionální dohody ze dne 20. listopadu 2002 mezi Evropským parlamentem a Radou o přístupu Evropského parlamentu k citlivým informacím Rady v oblasti bezpečnostní a obranné politiky (3).
(7)
Vysoký představitel nebo jeho zástupce by měli plnit povinnosti stanovené ve zřizovacích aktech Evropské obranné agentury (4), Satelitního střediska Evropské unie (5), Ústavu Evropské unie pro studium bezpečnosti (6) a Evropské bezpečnostní a obranné školy (7). ESVČ by měla těmto subjektům poskytovat podporu, kterou dosud zajišťoval generální sekretariát Rady.
(8)
Je třeba přijmout ustanovení týkající se zaměstnanců ESVČ a jejich náboru, pokud jsou nezbytná pro stanovení organizace a fungování ESVČ. Zároveň je třeba v souladu s článkem 336 Smlouvy o fungování EU přijmout nezbytné změny služebního řádu úředníků Evropských společenství a pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství (8) (dále jen „služební řád“ a „pracovní řád“), aniž je dotčen článek 298 Smlouvy o fungování EU. Pokud jde o záležitosti týkající se jejích zaměstnanců, měla by být ESVČ chápána jako orgán ve smyslu služebního řádu a pracovního řádu. Vysoký představitel bude orgánem oprávněným ke jmenování v případě jak úředníků, pro něž platí služební řád, tak i zaměstnanců, pro něž platí pracovní řád. Počet úředníků a zaměstnanců ESVČ bude každý rok stanoven v rámci rozpočtového procesu a bude zohledněn v plánu pracovních míst.
(9)
Zaměstnanci ESVČ by měli plnit své povinnosti a jednat výhradně v zájmu Unie.
(10)
Nábor zaměstnanců by měl probíhat na základě kvalit a při současném zajištění odpovídající zeměpisné rovnováhy a vyváženého zastoupení žen a mužů. Mezi zaměstnanci ESVČ by měli být významným způsobem zastoupeni státní příslušníci všech členských států. Přezkum stanovený na rok 2013 by se měl týkat i této otázky a v případě potřeby zahrnovat návrhy na dodatečná konkrétní opatření k nápravě případné nerovnováhy.
(11)
V souladu s čl. 27 odst. 3 Smlouvy o EU budou ESVČ tvořit úředníci generálního sekretariátu Rady, úředníci Komise, jakož i personál vyslaný z diplomatických služeb členských států. Za tímto účelem se příslušné oddělení a funkce generálního sekretariátu Rady a Komise převedou pod ESVČ spolu s úředníky a dočasnými zaměstnanci, kteří zastávají místa v těchto odděleních nebo v souvislosti s těmito funkcemi. Do 1. července 2013 bude ESVČ provádět nábor zaměstnanců výhradně z řad úředníků generálního sekretariátu Rady a Komise, jakož i zaměstnanců diplomatických služeb členských států. Po tomto dni by měli mít možnost ucházet se o volná místa v ESVČ všichni úředníci a ostatní zaměstnanci Evropské unie.
(12)
ESVČ může ve zvláštních případech využít specializovaných vyslaných odborníků členských států (dále jen „vyslaní odborníci“), kteří budou podléhat pravomoci vysokého představitele. Vyslaní odborníci na místech v ESVČ nebudou započítáváni do jedné třetiny personálu, který by měl být tvořen zaměstnanci z členských států, poté co ESVČ dosáhne plného početního stavu. Jejich převedení při zřizování ESVČ nebude automatické a bude provedeno se souhlasem orgánů jejich členského státu původu. Dnem skončení platnosti smlouvy vyslaného odborníka převedeného pod ESVČ podle článku 7 se daná funkce změní na místo pro dočasného zaměstnance v případech, kdy funkce vykonávaná vyslaným odborníkem odpovídá funkci běžně vykonávané zaměstnanci funkční skupiny AD, je-li nezbytné místo k dispozici v plánu pracovních míst.
(13)
Komise a ESVČ se dohodnou na podmínkách vydávání pokynů Komise delegacím. Tyto podmínky by měly zejména stanovit, že vydá-li Komise delegaci pokyn, poskytne současně jeho kopii vedoucímu delegace a ústředí ESVČ.
(14)
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (9) (dále jen „finanční nařízení“), by mělo být upraveno tak, aby ESVČ byla uvedena v jeho článku 1 a v rozpočtu Unie jí byl vyhrazen zvláštní oddíl. V souladu s platnými pravidly bude, stejně jako v případě jiných orgánů, část výroční zprávy Účetního dvora vyhrazena i ESVČ, která na zprávu vždy vypracuje odpověď. Na ESVČ se budou vztahovat postupy týkající se udělení absolutoria, které jsou stanoveny v článku 319 Smlouvy o fungování EU a v článcích 145 až 147 finančního nařízení. Vysoký představitel poskytne Evropskému parlamentu veškerou podporu nezbytnou k výkonu pravomoci, kterou Evropský parlament disponuje jako orgán udělující absolutorium. Za plnění provozního rozpočtu bude v souladu s článkem 317 Smlouvy o fungování EU odpovědná Komise. Rozhodnutí mající finanční dopad budou zejména v souladu s povinnostmi stanovenými v hlavě IV finančního nařízení, zvláště v článcích 64 až 68 o odpovědnosti účastníků finančních operací a v článku 75 o výdajových operacích.
(15)
Zřízení Evropské služby pro vnější činnost by se mělo řídit zásadou efektivnosti nákladů, jejímž cílem je rozpočtová neutralita. Za tímto účelem se budou muset uplatnit přechodná opatření a postupně budovat kapacita. Je třeba zabránit zbytečnému zdvojování úkolů, funkcí a zdrojů s dalšími strukturami. Měly by se využít všechny příležitosti k racionalizaci.
Rovněž bude zapotřebí řady dalších míst pro dočasné zaměstnance z členských států, přičemž tato místa budou muset být financována v rámci stávajícího víceletého finančního rámce.
(16)
Pro činnosti ESVČ a její zaměstnance by měla být stanovena pravidla v oblasti bezpečnosti, ochrany utajovaných informací a transparentnosti.
(17)
Připomíná se, že se na ESVČ, její úředníky a ostatní zaměstnance, kterých se týká služební nebo pracovní řád, bude vztahovat Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie.
(18)
Evropská unie a Evropské společenství pro atomovou energii mají i nadále jeden institucionální rámec. Je proto nezbytně nutné zajistit soudržnost v oblasti jejich vnějších vztahů a umožnit delegacím Unie zastupování Evropského společenství pro atomovou energii ve třetích zemích a mezinárodních organizacích.
(19)
Vysoký představitel by měl do konce první poloviny roku 2013 provést přezkum organizace a fungování ESVČ, jenž bude případně doplněn o návrhy na revizi tohoto rozhodnutí. Tato revize by měla být přijata nejpozději na počátku roku 2014,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Povaha a oblast působnosti
1. Tímto rozhodnutím se stanoví organizace a fungování Evropské služby pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“).
2. ESVČ má sídlo v Bruselu, je funkčně nezávislou institucí Evropské unie oddělenou od generálního sekretariátu Rady a Komise a má právní způsobilost nezbytnou pro plnění svých úkolů a dosahování stanovených cílů.
3. ESVČ vede vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
4. ESVČ sestává z ústředí a z delegací Unie ve třetích zemích a při mezinárodních organizacích.
Článek 2
Úkoly
1. ESVČ poskytuje vysokému představiteli podporu při plnění jeho úkolů, jež vyplývají zejména z článků 18 a 27 Smlouvy o EU:
-
při plnění jeho úkolu vést společnou zahraniční a bezpečnostní politiku Evropské unie, včetně společné bezpečnostní a obranné politiky, přispívat svými návrhy k vytváření této politiky, kterou provádí jako zmocněnec Rady, a zajišťovat soudržnost vnější činnosti Unie,
-
při jeho působení jako předseda Rady pro zahraniční věci, aniž jsou dotčeny běžné úkoly generálního sekretariátu Rady,
-
při jeho působení jako místopředseda Komise pověřený úkoly, které Komisi příslušejí v oblasti vnějších vztahů, a při koordinaci dalších hledisek vnější činnosti Unie, aniž jsou dotčeny běžné úkoly útvarů Komise.
2. ESVČ je nápomocna předsedovi Evropské rady, předsedovi Komise a Komisi při výkonu jejich funkcí v oblasti vnějších vztahů.
Článek 3
Spolupráce
1. ESVČ podporuje diplomatické služby členských států, generální sekretariát Rady a útvary Komise a spolupracuje s nimi s cílem zajistit soudržnost mezi jednotlivými oblastmi vnější činnosti Unie a mezi těmito oblastmi a ostatními politikami Unie.
2. ESVČ a útvary Komise při výkonu svých příslušných funkcí vzájemně konzultují veškeré otázky související s vnější činností Unie, s výjimkou záležitostí v rámci společné bezpečnostní a obranné politiky. ESVČ se účastní přípravných prací a postupů souvisejících s akty, jež Komise v této oblasti připravuje.
Tento odstavec se použije v souladu s hlavou V kapitolou 1 Smlouvy o EU a s článkem 205 Smlouvy o fungování EU.
3. ESVČ může s příslušnými útvary generálního sekretariátu Rady, Komise nebo jiných úřadů nebo interinstitucionálních subjektů Unie uzavírat ujednání na úrovni útvarů.
4. ESVČ poskytuje ostatním orgánům a institucím Unie, zejména Evropskému parlamentu, náležitou podporu a vhodným způsobem s nimi spolupracuje. Rovněž může podle potřeby využívat podpory těchto orgánů a institucí, včetně agentur, a spolupráce s nimi. Interní auditor ESVČ bude spolupracovat s interním auditorem Komise, aby byla zajištěna soudržná politika auditu, a to se zvláštním zřetelem k odpovědnosti Komise za operační výdaje. Dále ESVČ v souladu s nařízením (ES) č. 1073/1999 (10) spolupracuje s Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF). Zejména pak v souladu s požadavkem stanoveným v uvedeném nařízení neprodleně přijme rozhodnutí o podmínkách vedení vnitřního vyšetřování. Jak je v uvedeném nařízení stanoveno, členské státy, v souladu s vnitrostátními předpisy, a orgány poskytují zaměstnancům OLAF při plnění jejich úkolů nezbytnou pomoc.
Článek 4
Ústředí ESVČ
1. ESVČ řídí výkonný generální tajemník jednající pod vedením vysokého představitele. Výkonný generální tajemník přijímá veškerá opatření nezbytná k zajištění řádného chodu ESVČ, včetně jejího správního a rozpočtového řízení. Zajišťuje účinnou koordinaci mezi jednotlivými odděleními ústředí i ve vztahu k delegacím Unie.
2. Výkonnému generálnímu tajemníkovi jsou nápomocni dva náměstci generálního tajemníka.
3. Ústředí ESVČ se člení na generální ředitelství.
a)
K těm zejména patří
-
několik generálních ředitelství zahrnujících zeměpisné sekce, jež pokrývají všechny země a regiony světa, a mnohostranné a tematické sekce. Tato oddělení v případě potřeby koordinují svou činnost s generálním sekretariátem Rady a s příslušnými útvary Komise,
-
generální ředitelství pro správní, personální, rozpočtové a bezpečnostní otázky a pro otázky komunikačních a informačních systémů, které svou činnost vykonává v rámci struktury ESVČ řízené výkonným generálním tajemníkem. Vysoký představitel v souladu s běžnými náborovými postupy jmenuje generálního ředitele pro rozpočet a správu, který vykonává svou činnost pod vedením vysokého představitele. Vysokému představiteli odpovídá za řízení správy a vnitřní rozpočtové řízení ESVČ. Dodržuje stejné rozpočtové linie a správní pravidla jako ty, jež jsou použitelné pro část oddílu III rozpočtu Unie spadající do okruhu 5 víceletého finančního rámce,
-
ředitelství pro řešení krizí a pro plánování, útvar schopnosti civilního plánování a provádění, Vojenský štáb Evropské unie a Situační středisko Evropské unie, pod přímým vedením a v rámci zodpovědnosti vysokého představitele, které jsou v souladu se Smlouvou vysokému představiteli nápomocny při vedení společné zahraniční a bezpečnostní politiky Unie, přičemž v souladu s článkem 40 Smlouvy o EU dbají ostatních pravomocí Unie.
Přitom musí být respektována specifika uvedených struktur, jakož i zvláštní povaha jejich úkolů, náboru a postavení jejich zaměstnanců.
Mezi všemi strukturami ESVČ musí být zajištěna plná koordinace.
b)
Ústředí ESVČ zahrnuje rovněž
-
oddělení pro plánování strategických politik,
-
právní oddělení pod správním vedením výkonného generálního tajemníka, které úzce spolupracuje s právními službami Rady a Komise,
-
oddělení pro interinstitucionální vztahy, informování a veřejnou diplomacii, vnitřní audit a inspekce a ochranu osobních údajů.
4. Vysoký představitel určí předsedy přípravných orgánů Rady, jimž předsedá zástupce vysokého představitele, včetně předsedy Politického a bezpečnostního výboru, v souladu s podmínkami uvedenými v příloze II rozhodnutí Rady 2009/908/EU ze dne 1. prosince 2009, kterým se stanoví prováděcí opatření k rozhodnutí Evropské rady o výkonu předsednictví Rady, a o předsednictví přípravných orgánů Rady (11).
5. V případě potřeby poskytují ESVČ a vysokému představiteli podporu generální sekretariát Rady a příslušná oddělení Komise. Za tímto účelem mohou ESVČ, generální sekretariát Rady a příslušná oddělení Komise uzavírat ujednání na úrovni útvarů.
Článek 5
Delegace Unie
1. Rozhodnutí o otevření nebo uzavření delegace přijímá vysoký představitel po dohodě s Radou a Komisí.
2. Každou delegaci Unie vede její vedoucí.
Vedoucí delegace je nadřízen všem zaměstnancům delegace bez ohledu na jejich postavení a řídí veškerou činnost delegace. Odpovídá vysokému představiteli za celkový chod delegace a za zajištění koordinace všech činností Unie.
Personál delegací zahrnuje pracovníky ESVČ, a pokud je to vhodné z hlediska provádění rozpočtu Unie a jejích politik, jež nespadají do pravomoci ESVČ, také pracovníky Komise.
3. Vedoucí delegace přijímá od vysokého představitele a ESVČ pokyny a odpovídá za jejich provedení.
Komise může v oblastech, v nichž vykonává pravomoci, které jí byly svěřeny Smlouvami, v souladu s čl. 221 odst. 2 Smlouvy o fungování EU rovněž vydávat pokyny pro delegace, jež jsou prováděny v rámci celkové odpovědnosti vedoucího delegace.
4. Byl-li k tomu vedoucí delegace zmocněn Komisí, rozhoduje v souladu s finančním nařízením o využití provozních finančních prostředků souvisejících s projekty Unie v příslušné třetí zemi.
5. Provoz každé delegace pravidelně vyhodnocuje výkonný generální tajemník ESVČ; součástí hodnocení jsou finanční a správní audity. Výkonný generální tajemník ESVČ může k tomuto účelu požádat, aby mu byla nápomocna příslušná oddělení Komise. Vedle vnitřních opatření ESVČ vykonává v souladu s nařízením (ES) č. 1073/1999 své pravomoci i OLAF, a to zejména přijímáním opatření proti podvodům.
6. Vysoký představitel uzavře s hostitelskou zemí, mezinárodní organizací nebo příslušnou třetí zemí nezbytná ujednání. Vysoký představitel přijme zejména opatření nezbytná k zajištění toho, aby hostitelské státy poskytly pro delegace Unie, jejich pracovníky a jejich majetek stejné výsady a imunity jako ty, jež jsou uvedeny ve Vídeňské úmluvě o diplomatických stycích ze dne 18. dubna 1961.
7. Delegace Unie mají v rámci kontaktů s mezinárodními organizacemi nebo třetími zeměmi, u nichž jsou pověřeny, oprávnění provádět úkony na žádost jiných orgánů Unie, zejména Evropského parlamentu.
8. Vedoucí delegace má pravomoc zastupovat Unii v zemi, v níž je delegace pověřena, a to zejména při uzavírání smluv a účasti v soudních řízeních.
9. Delegace Unie úzce spolupracují a sdílejí informace s diplomatickými službami členských států.
10. V souladu s čl. 35 třetím pododstavcem Smlouvy o EU a na žádost členských států poskytují delegace Unie členským státům podporu v jejich diplomatických stycích a při poskytování konzulární ochrany občanům Unie ve třetích zemích, přičemž tato podpora je z hlediska zdrojů neutrální.
Článek 6
Personál
1. Tento článek, s výjimkou odstavce 3, se použije, aniž jsou dotčeny služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, včetně jejich změn provedených v souladu s článkem 336 Smlouvy o fungování EU za účelem jejich přizpůsobení potřebám ESVČ.
2. Personál ESVČ tvoří úředníci a ostatní zaměstnanci Evropské unie, včetně zaměstnanců pocházejících z diplomatických služeb členských států, kteří jsou jmenováni jako dočasní zaměstnanci.
Na tyto zaměstnance se vztahuje služební řád a pracovní řád.
3. Je-li to nezbytné, může ESVČ ve zvláštních případech využít omezeného počtu specializovaných vyslaných odborníků.
Vysoký představitel přijme pravidla odpovídající pravidlům stanoveným v rozhodnutí Rady 2003/479/ES ze dne 16. června 2003 o pravidlech pro národní odborníky a vojenský personál přidělený do generálního sekretariátu Rady (12), podle kterých budou vyslaní odborníci přidělováni k ESVČ za účelem poskytnutí specializovaných odborných znalostí.
4. Zaměstnanci ESVČ plní své povinnosti a jednají výhradně v zájmu Unie. Aniž je dotčen čl. 2 odst. 1 třetí odrážka, čl. 2 odst. 2 a čl. 5 odst. 3, nesmějí vyžadovat ani přijímat pokyny od žádné vlády, orgánu, organizace nebo osoby mimo ESVČ ani od jiného subjektu nebo osoby, než je vysoký představitel. V souladu s čl. 11 druhým pododstavcem služebního řádu nesmějí zaměstnanci ESVČ přijmout žádnou úplatu jakéhokoli druhu od zdroje mimo ESVČ.
5. Pravomoci svěřené orgánu oprávněnému ke jmenování na základě služebního řádu a orgánu oprávněnému uzavírat smlouvy na základě pracovního řádu vykonává vysoký představitel, který může tyto pravomoci přenést v rámci ESVČ.
6. Nábor zaměstnanců do ESVČ probíhá na základě kvalit při současném zajištění odpovídající zeměpisné rovnováhy a vyváženého zastoupení žen a mužů. Mezi zaměstnanci ESVČ musí být významným způsobem zastoupeni státní příslušníci všech členských států. Přezkum podle čl. 13 odst. 3 by se měl týkat i této otázky a v případě potřeby zahrnovat návrhy na dodatečná konkrétní opatření k nápravě případné nerovnováhy.
7. Úředníci Unie a dočasní zaměstnanci pocházející z diplomatických služeb členských států mají stejná práva a stejné povinnosti a je s nimi zacházeno stejným způsobem, zejména pokud jde o jejich způsobilost k výkonu všech funkcí za stejných podmínek. Pokud jde o přidělování úkolů ve všech oblastech činností a politik prováděných ESVČ, nerozlišuje se mezi dočasnými zaměstnanci pocházejícími z diplomatických služeb členských států a úředníky Unie. V souladu s finančním nařízením členské státy podporují Unii při uplatňování finanční odpovědnosti vůči dočasným zaměstnancům ESVČ pocházejícím z diplomatických služeb členských států, jež vyplývá z odpovědnosti podle článku 66 finančního nařízení.
8. Vysoký představitel stanoví postupy pro výběrová řízení pro nábor zaměstnanců ESVČ, která musí probíhat transparentním způsobem na základě kvalit jednotlivých uchazečů s cílem zajistit služby zaměstnanců s nejvyšší úrovní způsobilosti, výkonnosti a bezúhonnosti a zároveň zajistit odpovídající zeměpisnou rovnováhu a vyvážené zastoupení žen a mužů, potřebné významné zastoupení státních příslušníků ze všech členských států mezi zaměstnanci ESVČ. Náboru zaměstnanců na volná místa v ESVČ se účastní zástupci členských států, generálního sekretariátu Rady a Komise.
9. Po dosažení plného početního stavu ESVČ by zaměstnanci z členských států uvedení v odst. 2 prvním pododstavci měli představovat alespoň jednu třetinu všech zaměstnanců ESVČ na úrovni AD. Obdobně by stálí úředníci Unie měli představovat alespoň 60 % všech zaměstnanců ESVČ na úrovni AD, a to včetně zaměstnanců pocházejících z diplomatických služeb členských států, kteří se v souladu se služebním řádem stali úředníky Unie. Vysoký představitel každý rok předkládá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o obsazení míst v ESVČ.
10. Vysoký představitel stanoví pravidla mobility s cílem zajistit vysokou úroveň pracovní mobility zaměstnanců ESVČ. Na zaměstnance uvedené v čl. 4 odst. 3 písm. a) třetí odrážce se vztahují zvláštní podmínky. V zásadě všichni zaměstnanci ESVČ jsou pravidelně přidělováni k delegacím Unie. Vysoký představitel stanoví pro tento účel vhodná pravidla.
11. Každý členský stát v souladu s platnými vnitrostátními právními předpisy poskytne svým úředníkům, kteří se stali dočasnými zaměstnanci ESVČ, záruku okamžitého návratu na původní působiště po skončení jejich služby v ESVČ. V souladu s článkem 50b pracovního řádu nesmí délka této služby přesahovat osm let, s výjimkou případů, kdy je prodloužena za výjimečných okolností a v zájmu služby o nejvýše dva roky.
Úředníci Unie, kteří pracují v ESVČ, mají právo ucházet se o místo v orgánu, ve kterém byli původně zaměstnáni, za stejných podmínek jako interní uchazeči.
12. Budou přijata vhodná opatření s cílem poskytnout zaměstnancům ESVČ náležitou společnou odbornou přípravu, která bude vycházet zejména z existujících postupů a struktur na úrovni jednotlivých členských států i Unie. Vysoký představitel přijme za tímto účelem do jednoho roku od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost vhodná opatření.
Článek 7
Přechodná ustanovení týkající se personálu
1. Příslušná oddělení a funkce generálního sekretariátu Rady a Komise, jejichž seznam je uveden v příloze, se převádějí pod ESVČ. Úředníci a dočasní zaměstnanci zastávající místa v odděleních nebo funkce, jež jsou uvedeny na seznamu v příloze, jsou převedeni pod ESVČ. Výše uvedené se vztahuje obdobně rovněž na smluvní a místní zaměstnance pracující v těchto odděleních a funkcích. Vyslaní odborníci, kteří pracují v těchto odděleních a funkcích, jsou se souhlasem orgánů členského státu původu rovněž převedeni pod ESVČ.
Tato převedení nabývají účinku dnem 1. ledna 2011.
Vysoký představitel přidělí v souladu se služebním řádem každému úředníkovi převedenému pod ESVČ místo v rámci jeho funkční skupiny, které odpovídá jeho třídě.
2. Nábor zaměstnanců na místa převedená pod ESVČ probíhající ke dni vstupu tohoto rozhodnutí v platnost je uskutečňován podle dosud platných postupů: je prováděn a dokončen pod vedením vysokého představitele a v souladu s oznámeními o volných místech a platnými pravidly podle služebního a pracovního řádu.
Článek 8
Rozpočet
1. Úkoly schvalující osoby pro oddíl souhrnného rozpočtu Evropské unie týkající se ESVČ jsou přenášeny v souladu s článkem 59 finančního nařízení. Vysoký představitel přijímá vnitřní pravidla pro řízení rozpočtových linií souvisejících se správou. Operační výdaje zůstávají zařazeny v oddíle rozpočtu, který se týká Komise.
2. ESVČ vykonává své pravomoci v souladu s finančním nařízením vztahujícím se na souhrnný rozpočet Evropské unie a v mezích prostředků, které jí byly přiděleny.
3. Při sestavování odhadů správních výdajů ESVČ konzultuje vysoký představitel komisaře příslušného pro rozvojovou politiku a komisaře příslušného pro politiku sousedství ohledně jejich působnosti.
4. V souladu s čl. 314 odst. 1 Smlouvy o fungování EU sestavuje ESVČ předběžný odhad svých výdajů na příští rozpočtový rok. Komise shrne tyto odhady do návrhu rozpočtu, jenž může obsahovat odlišné odhady. Komise může návrh rozpočtu měnit v souladu s čl. 314 odst. 2 Smlouvy o fungování EU.
5. V zájmu zajištění transparentnosti rozpočtu v oblasti vnější činnosti Unie předloží Komise rozpočtovému orgánu spolu s návrhem souhrnného rozpočtu Evropské unie pracovní dokument, který bude obsahovat komplexní přehled všech výdajů spojených s vnější činností Unie.
6. Na ESVČ se vztahují postupy týkající se udělení absolutoria, které jsou stanoveny v článku 319 Smlouvy o fungování EU a v článcích 145 až 147 finančního nařízení. ESVČ bude v této souvislosti plně spolupracovat s orgány zapojenými do postupů týkajících se udělení absolutoria a v případě potřeby poskytne další nezbytné informace, a to i prostřednictvím účasti na zasedáních příslušných orgánů.
Článek 9
Nástroje pro vnější činnost a programování v rámci vnější činnosti
1. Za řízení programů vnější spolupráce Unie odpovídá Komise, aniž jsou dotčeny úlohy Komise a ESVČ při programování podle následujících odstavců.
2. Vysoký představitel zajišťuje celkovou politickou koordinaci vnější činnosti Unie, její jednotnost, soudržnost a účinnost, zejména prostřednictvím těchto nástrojů vnější pomoci:
-
finančního nástroje pro rozvojovou spolupráci (13),
-
Evropského rozvojového fondu (14),
-
evropského nástroje pro demokracii a lidská práva (15),
-
evropského nástroje sousedství a partnerství (16),
-
nástroje pro spolupráci s průmyslovými zeměmi (17),
-
nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti (18),
-
nástroje stability, pokud jde o pomoc stanovenou v článku 4 nařízení (ES) č. 1717/2006 (19).
3. ESVČ se zejména podílí na cyklu programování a řízení nástrojů uvedených v odstavci 2 na základě politických cílů, jež jsou v nich stanoveny. ESVČ odpovídá za přípravu následujících rozhodnutí Komise týkajících se strategických a víceletých opatření v rámci cyklu programování:
i)
vyčlenění prostředků pro jednotlivé země s cílem stanovit celkové finanční krytí pro každý region s ohledem na orientační rozdělení podle víceletého finančního rámce. V každém regionu bude určitá část finančních prostředků vyhrazena na regionální programy,
ii)
strategických dokumentů týkajících se jednotlivých zemí a regionů,
iii)
celostátních a regionálních orientačních programů.
V souladu s článkem 3, a aniž je dotčen čl. 1 odst. 3, vysoký představitel a ESVČ spolupracují v průběhu celého cyklu programování, plánování a provádění nástrojů uvedených v odstavci 2 s příslušnými komisaři a útvary Komise. Veškeré návrhy rozhodnutí budou připravovány v souladu s postupy Komise a předloženy Komisi k přijetí.
4. Pokud jde o Evropský rozvojový fond a finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci, veškeré návrhy, včetně návrhů na změny základních nařízení a programových dokumentů uvedených v odstavci 3, připraví společně příslušné útvary ESVČ a Komise pod vedením komisaře příslušného pro rozvojovou politiku, který je společně s vysokým představitelem předloží Komisi k přijetí.
Tematické programy, s výjimkou evropského nástroje pro demokracii a lidská práva, nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti a části nástroje stability uvedené v odst. 2 sedmé odrážce, připraví příslušný útvar Komise pod vedením komisaře příslušného pro rozvojovou politiku a se souhlasem vysokého představitele a dalších příslušných komisařů je představí plénu Komise.
5. Pokud jde o evropský nástroj sousedství a partnerství, veškeré návrhy, včetně návrhů na změny základních nařízení a programových dokumentů uvedených v odstavci 3 výše, připraví společně příslušné útvary ESVČ a Komise pod vedením komisaře příslušného pro politiku sousedství, který je společně s vysokým představitelem předloží Komisi k přijetí.
6. Za činnosti prováděné v rámci rozpočtu společné zahraniční a bezpečnostní politiky, nástroje stability, s výjimkou části uvedené v odst. 2 sedmé odrážce, nástroje pro spolupráci s průmyslovými zeměmi a v oblasti komunikace a veřejné diplomacie, jakož i za činnost volebních pozorovatelských misí odpovídá vysoký představitel / ESVČ. Komise odpovídá za jejich finanční realizaci pod vedením vysokého představitele jako místopředsedy Komise. Útvar Komise příslušný pro tuto realizaci je umístěn v prostorách ESVČ.
Článek 10
Bezpečnost
1. Vysoký představitel rozhodne po konzultaci výboru uvedeného v bodě 3 oddílu I části II přílohy rozhodnutí Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady (20), o bezpečnostních pravidlech pro ESVČ a přijme veškerá vhodná opatření, aby zajistil, že ESVČ účinně řeší rizika hrozící jejím zaměstnancům, fyzickému majetku a informacím a že plní povinnost náležité péče v tomto ohledu. Tato pravidla se vztahují na všechny zaměstnance ESVČ a všechny zaměstnance delegací Unie, bez ohledu na jejich administrativní zařazení nebo institucionální původ.
2. Do přijetí rozhodnutí uvedeného v odstavci 1
-
uplatňuje ESVČ bezpečnostní opatření stanovená v příloze rozhodnutí 2001/264/ES, pokud jde o ochranu utajovaných informací,
-
uplatňuje ESVČ bezpečnostní předpisy stanovené v příslušné příloze jednacího řádu Komise (21), pokud jde o jiná hlediska bezpečnosti.
3. V rámci ESVČ se zřizuje oddělení pro bezpečnostní záležitosti, kterému jsou nápomocny příslušné služby členských států.
4. Vysoký představitel přijme veškerá opatření nezbytná k zavedení bezpečnostních pravidel v rámci ESVČ, zejména pokud jde o ochranu utajovaných informací a opatření pro případ nedodržení bezpečnostních pravidel zaměstnanci ESVČ. ESVČ za tímto účelem konzultuje bezpečnostní kancelář generálního sekretariátu Rady, příslušné útvary Komise a příslušné služby členských států.
Článek 11
Přístup k dokumentům, archivy a ochrana údajů
1. ESVČ uplatňuje pravidla stanovená v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (22). O prováděcích pravidlech platných pro ESVČ rozhodne vysoký představitel.
2. Organizaci archivů ESVČ zajišťuje její výkonný generální tajemník. Příslušné archivy oddělení převedených z generálního sekretariátu Rady a Komise jsou rovněž převedeny pod ESVČ.
3. ESVČ zajišťuje ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů v souladu s pravidly stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (23). O prováděcích pravidlech platných pro ESVČ rozhodne vysoký představitel.
Článek 12
Nemovitý majetek
1. Generální sekretariát Rady a příslušné útvary Komise přijmou veškerá nezbytná opatření k tomu, aby spolu s převedením podle článku 7 mohly být převedeny i budovy Rady a Komise nezbytné pro fungování ESVČ.
2. Vysoký představitel, případně spolu s generálním sekretariátem Rady a Komisí, rozhodne o podmínkách, za kterých bude nemovitý majetek dán k dispozici ústředí ESVČ a delegacím Unie.
Článek 13
Závěrečná a obecná ustanovení
1. Vysoký představitel, Rada, Komise a členské státy odpovídají za provádění tohoto rozhodnutí a za tímto účelem přijmou veškerá nezbytná opatření.
2. Vysoký představitel předloží Evropskému parlamentu, Radě a Komisi do konce roku 2011 zprávu o fungování ESVČ. Tato zpráva se bude zabývat zejména prováděním čl. 5 odst. 3 a 10 a článku 9.
3. Vysoký představitel do konce první poloviny roku 2013 provede přezkum organizace a fungování ESVČ, který se bude mimo jiné zabývat prováděním čl. 6 odst. 6, 8 a 11. V případě potřeby bude tento přezkum zahrnovat vhodné návrhy na revizi tohoto rozhodnutí. V tom případě Rada provede do začátku roku 2014 revizi tohoto rozhodnutí v souladu s čl. 27 odst. 3 Smlouvy o EU a s ohledem na uvedený přezkum.
4. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí. Ustanovení o finančním řízení a náboru zaměstnanců nabývají účinku až po přijetí nezbytných změn služebního řádu, pracovního řádu a finančního nařízení, jakož i opravného rozpočtu. V zájmu plynulého přechodu uzavřou vysoký představitel, generální sekretariát Rady a Komise potřebná ujednání a provedou konzultaci s členskými státy.
5. Do jednoho měsíce po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost předloží vysoký představitel Komisi odhad příjmů a výdajů ESVČ, včetně plánu pracovních míst, aby Komise mohla předložit návrh opravného rozpočtu.
6. Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 26. července 2010.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
annettu 26 päivänä heinäkuuta 2010,
Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta
(2010/427/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 27 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ’korkea edustaja’, ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,
ottaa huomioon Euroopan komission hyväksynnän,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tämän päätöksen tarkoituksena on Euroopan ulkosuhdehallinnon, jäljempänä ’EUH’ tai ’ulkosuhdehallinto’, organisaation ja toiminnan vahvistaminen. EUH on korkean edustajan alaisuudessa toimiva unionin elin, joka toiminnallisesti itsenäinen ja joka on perustettu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEU-sopimus’, sellaisena kuin se on muutettuna Lissabonin sopimuksella, 27 artiklan 3 kohdalla. Tätä päätöstä ja erityisesti viittausta käsitteeseen ’korkea edustaja’ tulkitaan SEU-sopimuksen 18 artiklassa korkealle edustajalle määrättyjen eri tehtävien mukaisesti.
(2)
SEU-sopimuksen 21 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaan unioni huolehtii johdonmukaisuudesta ulkoisen toimintansa eri alojen välillä sekä näiden ja muiden politiikkojensa välillä. Neuvosto ja komissio varmistavat unionin korkean edustajan avustamana tämän johdonmukaisuuden ja tekevät siinä tarkoituksessa yhteistyötä.
(3)
EUH tukee korkeaa edustajaa, joka on myös komission varapuheenjohtaja ja ulkoasiainneuvoston puheenjohtaja, hänen suorittaessaan Euroopan unionin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan, jäljempänä ’YUTP’, johtamiseen ja unionin ulkoisen toiminnan johdonmukaisuuden varmistamiseen liittyviä tehtäviään sellaisina kuin ne on esitetty erityisesti SEU-sopimuksen 18 ja 27 artiklassa. EUH tukee korkeaa edustajaa hänen toimiessaan ulkoasiainneuvoston puheenjohtajana, tämän kuitenkaan vaikuttamatta neuvoston pääsihteeristön tavanomaisiin tehtäviin. EUH tukee korkeaa edustajaa myös hänen toimiessaan komission varapuheenjohtajana, kun on kyse komissiolle ulkosuhteiden alalla kuuluvien tehtävien hoitamisesta komissiossa ja unionin ulkoisen toiminnan yhteensovittamisesta muilta osin, tämän kuitenkaan vaikuttamatta komission yksiköiden tavanomaisiin tehtäviin.
(4)
Osallistuessaan unionin ulkoisen yhteistyön ohjelmiin EUH:n olisi pyrittävä varmistamaan, että nämä ohjelmat täyttävät ulkoisen toiminnan tavoitteet sellaisina kuin ne on asetettu SEU-sopimuksen 21 artiklassa ja erityisesti sen 2 kohdan d alakohdassa, ja että ne noudattavat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 208 artiklan mukaisia unionin kehityspolitiikan tavoitteita. Tässä yhteydessä ulkosuhdehallinnon olisi myös edistettävä kehityspolitiikkaa koskevan eurooppalaisen konsensuksen (1) ja humanitaarista apua koskevan eurooppalaisen konsensuksen (2) tavoitteiden täyttymistä.
(5)
Lissabonin sopimuksen mukaan EUH:n on oltava toimintakykyinen mahdollisimman pian mainitun sopimuksen voimaantulon jälkeen, jotta mainitun sopimuksen määräykset voidaan panna täytäntöön.
(6)
Euroopan parlamentti toteuttaa täysimääräisesti tehtävänsä unionin ulkoisen toiminnan alalla, mukaan lukien poliittinen valvonta, josta se huolehtii SEU-sopimuksen 14 artiklan 1 kohdassa säädetyn mukaisesti, sekä lainsäädäntöön ja talousarvioon liittyvissä asioissa perussopimusten mukaisesti. Lisäksi korkea edustaja kuulee SEU-sopimuksen 36 artiklan mukaisesti säännöllisesti Euroopan parlamenttia YUTP:n keskeisistä näkökohdista ja perusvalinnoista sekä huolehtii siitä, että Euroopan parlamentin näkemykset otetaan asianmukaisesti huomioon. EUH avustaa korkeaa edustajaa tältä osin. Euroopan parlamentin jäsenten pääsy turvallisuusluokiteltuihin asiakirjoihin ja tietoihin YUTP:n alalla edellyttää erityisjärjestelyjä. Siihen asti kun tällaiset järjestelyt on hyväksytty, sovelletaan neuvoston arkaluonteisten turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alan tietojen saamisesta Euroopan parlamentin tutustuttavaksi 20 päivänä marraskuuta 2002 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston toimielinten välisen sopimuksen (3) voimassa olevia määräyksiä.
(7)
Korkean edustajan tai hänen edustajansa olisi täytettävä Euroopan puolustusviraston (4), Euroopan unionin satelliittikeskuksen (5), Euroopan unionin turvallisuusalan tutkimuslaitoksen (6) sekä Euroopan turvallisuus- ja puolustusakatemian (7) osalta niiden kunkin perustamissäädöksissä säädetyt velvollisuudet. EUH:n olisi annettava näille yksiköille tuki, josta neuvoston pääsihteeristö tällä hetkellä huolehtii.
(8)
Olisi hyväksyttävä EUH:n henkilöstöön ja sen palvelukseen ottamiseen liittyvät säännökset, jos ne ovat tarpeen ulkosuhdehallinnon organisaation ja toiminnan kannalta. Samalla olisi tehtävä SEUT-sopimuksen 336 artiklan mukaisesti tarpeelliset muutokset Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettaviin henkilöstösääntöihin, jäljempänä ’henkilöstösäännöt’, sekä yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettaviin palvelussuhteen ehtoihin, jäljempänä ’palvelussuhteen ehdot’ (8), sanotun kuitenkaan vaikuttamatta SEUT-sopimuksen 298 artiklaan. EUH:ta olisi sen henkilöstöä koskevilta osin pidettävä henkilöstösäännöissä ja palvelussuhteen ehdoissa tarkoitettuna toimielimenä. Korkea edustaja on nimittävä viranomainen sekä niiden virkamiesten osalta, joihin sovelletaan henkilöstösääntöjä, että sen henkilöstön osalta, joihin sovelletaan palvelussuhteen ehtoja. Ulkosuhdehallinnon virkamiesten ja muun henkilöstön lukumäärä päätetään vuosittain osana talousarviomenettelyä, ja se otetaan huomioon henkilöstötaulukossa.
(9)
Ulkosuhdehallinnon henkilöstön olisi suoritettava tehtävänsä ja toimittava ainoastaan unionin edun mukaisesti.
(10)
Palvelukseen ottamisen olisi perustuttava ansioihin samalla kun siinä varmistetaan asianmukainen maantieteellinen ja sukupuolten välinen tasapaino. Ulkosuhdehallinnon henkilöstössä tulisi olla tarkoituksenmukainen määrä kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisia. Vuonna 2013 suoritettavassa tarkastelussa olisi käsiteltävä myös tätä kysymystä, mukaan lukien tarvittaessa ehdotuksia erityisiksi lisätoimenpiteiksi mahdollisen epätasapainon korjaamiseksi.
(11)
Ulkosuhdehallinto koostuu SEU-sopimuksen 27 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvoston pääsihteeristön ja komission virkamiehistä sekä jäsenvaltioiden lähettämästä ulkoasiainhallinnon henkilöstöstä. Asiaankuuluvat yksiköt ja tehtävät neuvoston pääsihteeristössä ja komissiossa sekä virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt, joilla on virka tai toimi näissä yksiköissä tai jotka toimivat näissä tehtävissä, siirretään sitä varten ulkosuhdehallintoon. EUH ottaa palvelukseen ennen 1 päivää heinäkuuta 2013 yksinomaan neuvoston pääsihteeristöstä ja komissiosta lähtöisin olevia virkamiehiä sekä jäsenvaltioiden lähettämää ulkoasiainhallinnon henkilöstöä. Tuon päivän jälkeen kaikkien Euroopan unionin virkamiesten ja sen muun henkilöstön olisi voitava hakea ulkosuhdehallinnossa avoimena olevia virkoja tai toimia.
(12)
Ulkoasiainhallinto voi erityistapauksissa käyttää erikoistuneita lähetettyjä kansallisia asiantuntijoita, jotka ovat korkean edustajan alaisuudessa. Lähetettyjä kansallisia asiantuntijoita, joilla on toimi EUH:ssa, ei lasketa siihen kolmannekseen ulkoasiainhallinnon koko hallintovirkamiestason, jäljempänä ’AD-taso’, henkilöstöstä, jota jäsenvaltioiden henkilöstön olisi edustettava EUH:n saavutettua täyden toimintakykynsä. Heidän siirtonsa ulkoasiainhallinnon perustamisvaiheessa ei ole ilman eri toimenpiteitä tapahtuva ja se tapahtuu lähtöjäsenvaltion viranomaisten suostumuksella. Ulkosuhdehallintoon 7 artiklan mukaisesti lähetetyn kansallisen asiantuntijan työsopimuksen päättyessä asianomainen tehtävä muutetaan väliaikaisen toimihenkilön toimeksi, jos tehtävä, jota kansallinen asiantuntija hoitaa, vastaa AD-tason henkilöstön tavallisesti hoitamaa tehtävää, edellyttäen, että henkilöstötaulukossa on saatavilla tarvittava toimi.
(13)
Komissio ja EUH sopivat yksityiskohtaisista järjestelyistä, jotka liittyvät ohjeiden antamiseen komissiolta edustustoille. Niissä olisi erityisesti määrättävä, että komission antaessa edustustoille ohjeita se toimittaa samanaikaisesti niistä jäljennöksen edustuston päällikölle ja EUH:n keskushallinnolle.
(14)
Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettua neuvoston asetusta (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (9), jäljempänä ’varainhoitoasetus’, olisi muutettava EUH:n sisällyttämiseksi sen 1 artiklaan ja jotta sillä olisi unionin talousarviossa erillinen pääluokka. Sovellettavien sääntöjen mukaisesti ja samoin kuin muiden toimielinten osalta tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa on myös EUH:ta koskeva osa, ja EUH antaa vastauksensa näihin kertomuksiin. Ulkosuhdehallintoon sovelletaan vastuuvapausmenettelyjä, joista määrätään SEUT-sopimuksen 319 artiklassa ja varainhoitoasetuksen 145-147 artiklassa. Korkea edustaja antaa Euroopan parlamentille kaiken tarpeellisen tuen, jotta Euroopan parlamentti voi käyttää oikeuksiaan vastuuvapauden myöntävänä viranomaisena. Komissio vastaa toimintatalousarvion täytäntöönpanosta SEUT-sopimuksen 317 artiklan mukaisesti. Päätöksissä, joilla on rahoitusvaikutuksia, noudatetaan erityisesti varainhoitoasetuksen IV osastossa säädettyjä vastuita, ennen muuta sen 64-68 artiklaa taloushallinnon henkilöstön vastuualueiden osalta sekä sen 75 artiklaa menotapahtumien osalta.
(15)
EUH:n perustamisessa olisi noudatettava kustannustehokkuuden periaatetta ja pyrittävä välttämään budjettivaikutuksia. Tätä varten on käytettävä siirtymäjärjestelyjä ja valmiuksia on kehitettävä asteittain. Tehtävien, toimialojen ja resurssien tarpeetonta päällekkäisyyttä muiden rakenteiden kanssa olisi vältettävä. Kaikkia mahdollisuuksia toiminnan järkiperäistämiseen olisi hyödynnettävä.
Jäsenvaltioiden väliaikaisia toimihenkilöitä varten tarvitaan tämän lisäksi joitakin toimia, jotka on rahoitettava voimassa olevan monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa.
(16)
Ulkosuhdehallinnon ja sen henkilöstön toimintaa varten olisi laadittava turvallisuutta, turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista ja avoimuutta koskevat säännöt.
(17)
Palautetaan mieliin, että Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehtyä pöytäkirjaa sovelletaan ulkosuhdehallintoon sekä sen virkamiehiin ja muihin toimihenkilöihin, joihin sovelletaan joko henkilöstösääntöjä tai palvelussuhteen ehtoja.
(18)
Euroopan unionilla ja Euroopan atomienergiayhteisöllä on edelleen yhteinen toimielinjärjestelmä. Sen vuoksi on olennaisen tärkeää varmistaa molempien ulkosuhteiden keskinäinen johdonmukaisuus ja antaa unionin edustustoille oikeus edustaa Euroopan atomienergiayhteisöä kolmansissa maissa ja kansainvälisissä järjestöissä.
(19)
Korkean edustajan olisi tarkasteltava vuoden 2013 puoliväliin mennessä EUH:n organisaatiota ja toimintaa, ja tarkasteluun olisi liitettävä tarvittaessa ehdotuksia tämän päätöksen tarkistamiseksi. Tällainen tarkistus olisi hyväksyttävä viimeistään vuoden 2014 alussa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Luonne ja toiminta-ala
1. Tällä päätöksellä annetaan määräykset Euroopan ulkosuhdehallinnon, jäljempänä ’EUH’ tai ’ulkosuhdehallinto’, organisaatiosta ja toiminnasta.
2. EUH, jonka päätoimipaikka on Brysselissä, on toiminnallisesti itsenäinen, neuvoston pääsihteeristöstä ja komissiosta erillinen Euroopan unionin elin, jolla on tehtäviensä suorittamiseksi ja tavoitteidensa saavuttamiseksi tarvittava oikeuskelpoisuus.
3. EUH toimii unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ’korkea edustaja’, alaisuudessa.
4. EUH muodostuu keskushallinnosta sekä kolmansissa maissa ja kansainvälisissä järjestöissä olevista unionin edustustoista.
2 artikla
Tehtävät
1. EUH tukee korkeaa edustajaa hänen suorittaessaan erityisesti SEU-sopimuksen 18 ja 27 artiklan mukaisia tehtäviään:
-
hänen suorittaessaan tehtäväänsä johtaa Euroopan unionin yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, jäljempänä ’YUTP’, mukaan lukien yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka, jäljempänä ’YTPP’, osallistua ehdotuksillaan tämän politiikan muotoiluun, jota hän toteuttaa neuvoston valtuuttamana, sekä varmistaa unionin ulkoisen toiminnan johdonmukaisuus,
-
hänen toimiessaan ulkoasiainneuvoston puheenjohtajana, tämän kuitenkaan vaikuttamatta neuvoston pääsihteeristön tavanomaisiin tehtäviin,
-
hänen toimiessaan komission varapuheenjohtajana, kun on kyse komissiolle ulkosuhteiden alalla kuuluvien tehtävien hoitamisesta komissiossa ja unionin ulkoisen toiminnan yhteensovittamisesta muilta osin, tämän kuitenkaan vaikuttamatta komission yksiköiden tavanomaisiin tehtäviin.
2. EUH avustaa Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaa, komission puheenjohtajaa ja komissiota näille ulkosuhteiden alalla kuuluvien tehtävien hoidossa.
3 artikla
Yhteistyö
1. EUH tukee jäsenvaltioiden ulkoasiainhallintoja sekä neuvoston pääsihteeristöä ja komission yksiköitä ja toimii niiden kanssa yhteistyössä, jotta voidaan varmistaa unionin ulkoisen toiminnan eri alojen välinen sekä näiden ja muiden unionin politiikkojen välinen johdonmukaisuus.
2. EUH ja komission yksiköt neuvottelevat omia tehtäviään suorittaessaan keskenään kaikista unionin ulkoiseen toimintaan liittyvistä kysymyksistä, YTPP:n piiriin kuuluvia kysymyksiä lukuun ottamatta. Ulkosuhdehallinto osallistuu sellaisten toimien valmisteluun ja niitä koskeviin menettelyihin, joita komissio valmistelee tällä alalla.
Tämä kohta pannaan täytäntöön SEU-sopimuksen V osaston 1 luvun ja SEUT-sopimuksen 205 artiklan mukaisesti.
3. EUH voi tehdä yksikkötason järjestelyjä asiaankuuluvien neuvoston pääsihteeristön yksikköjen, komission tai unionin muiden laitosten tai toimielinten välisten elinten kanssa.
4. EUH tukee asiaankuuluvalla tavalla unionin muita toimielimiä ja elimiä, erityisesti Euroopan parlamenttia, ja tekee niiden kanssa asiaankuuluvaa yhteistyötä. EUH voi myös saada tarpeen mukaan tukea näiltä toimielimiltä ja elimiltä, virastot mukaan luettuina, ja tehdä niiden kanssa yhteistyötä. EUH:n sisäinen tarkastaja toimii yhteistyössä komission sisäisen tarkastajan kanssa tarkastuspolitiikan johdonmukaisuuden varmistamiseksi, erityisesti komissiolla toimintamenoista olevan vastuun osalta. Lisäksi ulkosuhdehallinto tekee yhteistyötä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) kanssa asetuksen (EY) N:o 1073/1999 (10) mukaisesti. Sen on erityisesti hyväksyttävä viipymättä mainitun asetuksen edellyttämä päätös sisäisten tutkimusten edellytyksistä ja yksityiskohtaisista säännöistä. Mainitussa asetuksessa säädetyin tavoin jäsenvaltiot, kansallisten säännösten mukaisesti, sekä toimielimet avustavat petostentorjuntaviraston henkilöstöä sen tehtävien suorittamisessa.
4 artikla
EUH:n keskushallinto
1. Ulkosuhdehallintoa johtaa toimeenpaneva pääsihteeri, joka toimii korkean edustajan alaisuudessa. Toimeenpaneva pääsihteeri toteuttaa kaikki ulkosuhdehallinnon moitteettoman toiminnan varmistamiseksi tarvittavat toimenpiteet, mukaan lukien ne, jotka koskevat sen hallintoa ja budjettihallintoa. Toimeenpaneva pääsihteeri huolehtii siitä, että toimet sovitetaan tehokkaasti yhteen sekä keskushallinnon kaikkien yksiköiden välillä että unionin edustustojen kanssa.
2. Toimeenpanevaa pääsihteeriä avustaa kaksi apulaispääsihteeriä.
3. EUH:n keskushallinto jakautuu pääosastoihin.
a)
Näitä ovat erityisesti seuraavat:
-
pääosastot, jotka muodostuvat maantieteellisistä maailman kaikki maat ja alueet kattavista sekä monenvälisistä ja aihekohtaisista jaoksista. Nämä yksiköt sovittavat tarvittaessa toimintansa yhteen neuvoston pääsihteeristön sekä komission asianomaisten yksiköiden kanssa,
-
pääosasto, joka hoitaa hallintoon, henkilöstöön, talousarvioon, turvallisuuteen sekä viestintä- ja tietojärjestelmiin liittyviä kysymyksiä ja joka toimii toimeenpanevan pääsihteerin hallinnoiman EUH:n puitteissa. Korkea edustaja nimittää tavanomaisten palvelukseen ottoa koskevien sääntöjen mukaisesti talousarvioista ja hallinnosta huolehtivan pääjohtajan, joka toimii korkean edustajan alaisuudessa. Hän vastaa korkealle edustajalle EUH:n hallinnosta ja sisäisestä budjettihallinnosta. Hän noudattaa samoja budjettikohtia ja hallinnollisia sääntöjä, joita sovelletaan unionin talousarvion pääluokan III siinä osassa, joka kuuluu monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeeseen 5,
-
kriisinhallinta- ja suunnitteluosasto, siviilialan suunnittelu- ja toteutusvoimavara, Euroopan unionin sotilasesikunta ja Euroopan unionin tilannekeskus, jotka toimivat suoraan korkean edustajan alaisuudessa ja vastuulla ja jotka avustavat korkeaa edustajaa hänen johtaessaan unionin YUTP:aa perussopimuksen määräysten mukaisesti ja ottamalla huomioon muut unionin toimivaltuudet SEU-sopimuksen 40 artiklan mukaisesti.
Näiden rakenteiden erityisominaisuudet sekä niiden toimintaan, palvelukseen ottoon ja henkilöstön asemaan liittyvät ominaispiirteet otetaan huomioon.
On varmistettava täysimääräinen yhteensovittaminen ulkosuhdehallinnon kaikkien rakenteiden välillä.
b)
EUH:n keskushallintoon kuuluu myös:
-
strateginen politiikan suunnitteluyksikkö,
-
oikeudellinen yksikkö, joka on toimeenpanevan pääsihteerin hallintovallan alainen ja joka toimii tiiviisti yhdessä neuvoston ja komission oikeudellisten yksiköiden kanssa,
-
yksiköitä, jotka hoitavat toimielinten välisiä suhteita, tiedotusta ja julkisuusdiplomatiaa, sisäistä tilintarkastusta ja tarkastusta sekä henkilötietojen suojaa.
4. Korkea edustaja nimittää niiden neuvoston valmisteluelinten puheenjohtajat, joiden puheenjohtajuudesta huolehtii hänen edustajansa, mukaan lukien poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean puheenjohtajan, neuvoston puheenjohtajuuden hoitamista koskevan Eurooppa-neuvoston päätöksen täytäntöönpanotoimenpiteistä ja neuvoston valmisteluelinten puheenjohtajuudesta 1 päivänä joulukuuta 2009 tehdyn neuvoston päätöksen 2009/908/EU (11) liitteessä II esitettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
5. Neuvoston pääsihteeristö ja komission asiaankuuluvat yksiköt avustavat tarvittaessa korkeaa edustajaa ja ulkosuhdehallintoa. EUH, neuvoston pääsihteeristö ja asiaankuuluvat komission yksiköt voivat tehdä tätä varten yksikkötason järjestelyjä.
5 artikla
Unionin edustustot
1. Korkea edustaja tekee päätöksen edustuston avaamisesta tai sulkemisesta yhteisymmärryksessä neuvoston ja komission kanssa.
2. Kukin unionin edustusto toimii edustuston päällikön alaisuudessa.
Edustuston päälliköllä on määräysvalta edustuston koko henkilöstön suhteen, siihen kuuluvien asemasta riippumatta, ja edustuston kaikkeen toimintaan nähden. Hän on vastuussa korkealle edustajalle edustuston työskentelyn yleisestä hallinnosta sekä unionin kaikkien toimien yhteensovittamisesta huolehtimisesta.
Edustustojen henkilöstöön kuuluu EUH:n henkilöstöä sekä komission henkilöstöä, jos se on asianmukaista unionin talousarvion toteuttamisen ja niiden unionin muiden politiikkojen kannalta, jotka eivät kuulu EUH:n toimeksiantoon.
3. Edustuston päällikkö saa ohjeet korkealta edustajalta ja EUH:lta, ja hän vastaa näiden ohjeiden täytäntöönpanosta.
Aloilla, joilla komissio käyttää sille perussopimusten nojalla annettuja toimivaltuuksia, myös komissio voi SEUT-sopimuksen 221 artiklan 2 kohdan mukaisesti antaa ohjeita edustustoille. Edustuston päälliköllä on kokonaisvastuu näiden ohjeiden täytäntöönpanosta.
4. Edustuston päällikkö käyttää kyseisessä kolmannessa maassa toteutettaviin unionin hankkeisiin osoitettuja toimintamäärärahoja varainhoitoasetuksen mukaisesti, jos komissio on siirtänyt hänelle tätä koskevan toimivallan.
5. EUH:n toimeenpaneva pääsihteeri arvioi kunkin edustuston toimintaa määräajoin. Arviointiin sisältyy tilintarkastus ja hallinnon tarkastus. EUH:n toimeenpaneva pääsihteeri voi pyytää tätä varten asiaankuuluvien komission yksiköiden apua. EUH:n sisäisten toimenpiteiden lisäksi OLAF käyttää toimivaltaansa erityisesti toteuttaessaan petostentorjuntatoimenpiteitä asetuksen (EY) N:o 1073/1999 mukaisesti.
6. Korkea edustaja sopii tarvittavista järjestelyistä asemamaan, kansainvälisen järjestön tai asianomaisen kolmannen maan kanssa. Korkea edustaja toteuttaa erityisesti tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että asemamaa myöntää unionin edustustolle ja sen henkilöstölle sekä näiden omaisuudelle vastaavat erioikeudet ja vapaudet kuin ne, joita tarkoitetaan 18 päivänä huhtikuuta 1961 tehdyssä diplomaattisia suhteita koskevassa Wienin yleissopimuksessa.
7. Unionin edustustoilla on valmiudet vastata myös muiden toimielinten, erityisesti Euroopan parlamentin, tarpeisiin, jotka koskevat näiden toimielinten yhteyksiä niihin kansainvälisiin järjestöihin tai kolmansiin maihin, joihin edustustot on akkreditoitu.
8. Edustuston päälliköllä on valtuudet edustaa unionia edustuston akkreditointimaassa, erityisesti kun on kyse sopimusten tekemisestä tai osallistumisesta oikeudenkäyntiin osapuolena.
9. Unionin edustustot toimivat läheisessä yhteistyössä ja jakavat tietoja jäsenvaltioiden ulkoasiainhallintojen kanssa.
10. Unionin edustustot tukevat SEU-sopimuksen 35 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti ja jäsenvaltioiden pyynnöstä jäsenvaltioita niiden diplomaattisuhteissa ja niiden konsuliviranomaisten antaessa suojelua unionin kansalaisille kolmansissa maissa tämän vaikuttamatta voimavaroihin.
6 artikla
Henkilöstö
1. Tätä artiklaa, sen 3 kohtaa lukuun ottamatta, sovelletaan rajoittamatta Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä, jäljempänä ’henkilöstösäännöt’, sekä näiden yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja, jäljempänä ’palvelussuhteen ehdot’, mukaan lukien näihin sääntöihin SEUT-sopimuksen 336 artiklan mukaisesti tehdyt muutokset niiden mukauttamiseksi EUH:n tarpeisiin.
2. EUH käsittää Euroopan unionin virkamiehiä ja muuta henkilöstöä, mukaan lukien väliaikaisiksi toimihenkilöiksi nimitettyjä jäsenvaltioiden ulkoasiainhallinnon henkilöstöön kuuluvia.
Tähän henkilöstöön sovelletaan henkilöstösääntöjä ja palvelussuhteen ehtoja.
3. Tarvittaessa EUH voi erityistapauksissa käyttää rajoitettua määrää erikoistuneita lähetettyjä kansallisia asiantuntijoita.
Korkea edustaja hyväksyy neuvoston pääsihteeristön palvelukseen määräaikaisesti otettaviin kansallisiin asiantuntijoihin ja neuvoston pääsihteeristön palvelukseen määräaikaisesti siirrettävään kansalliseen sotilashenkilöstöön sovellettavista säännöistä 16 päivänä kesäkuuta 2003 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2003/479/EY (12) vahvistettuja sääntöjä vastaavat säännöt, joiden mukaisesti lähetetyt kansalliset asiantuntijat ovat EUH:n käytettävissä antaakseen erityistä asiantuntemusta.
4. EUH:n henkilöstöön kuuluvien on suoritettava tehtävänsä ja toimittava ainoastaan unionin edun mukaisesti. He eivät saa pyytää eivätkä ottaa ohjeita miltään hallitukselta, viranomaiselta, organisaatiolta tai ulkosuhdehallinnon ulkopuoliselta henkilöltä taikka miltään muulta elimeltä tai henkilöltä kuin korkealta edustajalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan 1 kohdan kolmannen luetelmakohdan, 2 artiklan 2 kohdan ja 5 artiklan 3 kohdan soveltamista. Henkilöstösääntöjen 11 artiklan toisen kohdan mukaisesti EUH:n henkilöstö ei saa ottaa vastaan minkäänlaista palkkiota mistään ulkosuhdehallinnon ulkopuolisesta lähteestä.
5. Valtuudet, jotka henkilöstösääntöjen mukaan kuuluvat nimittävälle viranomaiselle ja viranomaiselle, jolla on palvelussuhteen ehtojen mukainen toimivalta tehdä sopimuksia, annetaan korkealle edustajalle, joka voi siirtää näitä valtuuksia EUH:n sisällä.
6. EUH:n palvelukseen otto perustuu ansioihin, samalla kun huolehditaan riittävän maantieteellisen ja sukupuolten välisen tasapainon varmistamisesta. Ulkosuhdehallinnon henkilöstössä on oltava tarkoituksenmukainen määrä kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisia. Jäljempänä 13 artiklan 3 kohdassa säädetty tarkastelu koskee myös tätä kysymystä, ja se käsittää tarvittaessa ehdotuksia tarkemmiksi lisätoimenpiteiksi, joilla mahdollinen epätasapaino voidaan korjata.
7. Unionin virkamiehillä ja jäsenvaltioiden ulkoasiainhallinnoista tulevilla väliaikaisilla toimihenkilöillä on samat oikeudet ja velvollisuudet ja heitä kohdellaan tasavertaisesti, erityisesti siltä osin kuin on kyse kelpoisuudesta tulla valituksi kaikkiin tehtäviin samanlaisin ehdoin. Kansallisista ulkoasiainhallinnoista tulevien väliaikaisten toimihenkilöiden ja unionin virkamiesten välillä ei saa tehdä eroa määrättäessä heitä tehtäviin kaikilla EUH:n toiminnan ja politiikan aloilla. Varainhoitoasetuksen säännösten mukaisesti jäsenvaltiot tukevat unionia jäsenvaltioiden ulkoasiainhallinnoista tulevien EUH:n väliaikaisten toimihenkilöiden niiden taloudellisten vastuiden täytäntöönpanossa, jotka johtuvat varainhoitoasetuksen 66 artiklan mukaisesta vastuusta.
8. Korkea edustaja vahvistaa EUH:n henkilöstön valintamenettelyt, jotka toteutetaan ansioihin perustuvalla avoimella menettelyllä ja joiden tavoitteena on varmistaa, että palvelukseen saadaan mahdollisimman päteviä, tehokkaita ja ehdottoman luotettavia henkilöitä, samalla kun varmistetaan riittävä maantieteellinen ja sukupuolten välinen tasapaino ja kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisten tarkoituksenmukainen edustus ulkosuhdehallinnossa. Jäsenvaltioiden, neuvoston pääsihteeristön ja komission edustajat osallistuvat ulkosuhdehallinnon avoimia virkoja ja toimia koskevaan palvelukseenottomenettelyyn.
9. Kun EUH on täysin toimintakykyinen, olisi 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun jäsenvaltioiden henkilöstön edustettava vähintään yhtä kolmasosaa EUH:n koko AD-tason henkilöstöstä. Samoin vakituisten unionin virkamiesten olisi edustettava vähintään 60:tä prosenttia EUH:n koko AD-tason henkilöstöstä, mihin olisi luettava mukaan ne jäsenvaltioiden ulkoasiainhallinnoista tulevat henkilöstöön kuuluvat, joista on tullut vakituisia unionin virkamiehiä henkilöstösääntöjen määräysten mukaisesti. Korkea edustaja esittää vuosittain Euroopan parlamentille ja neuvostolle selvityksen ulkosuhdehallinnon virkojen ja toimien täyttämisestä.
10. Korkea edustaja vahvistaa tehtäväkiertoa koskevat säännöt, jotta varmistetaan ulkosuhdehallinnon henkilöstön jäsenten suuri liikkuvuus. Edellä 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettuun henkilöstöön sovelletaan erityisiä yksityiskohtaisia järjestelyjä. Periaatteessa kaikki ulkosuhdehallinnon henkilöstöön kuuluvat työskentelevät määräajoin unionin edustustoissa. Korkea edustaja vahvistaa tätä koskevat säännöt.
11. Kunkin jäsenvaltion on kansallisen lainsäädäntönsä sovellettavien määräysten mukaisesti taattava virkamiehilleen, joista on tullut EUH:n väliaikaisia toimihenkilöitä, välitön paluu entisiin tehtäviin sen kauden päätyttyä, jonka he ovat olleet ulkosuhdehallinnon palveluksessa. Palvelussuhteen ehtojen 50 b artiklan mukaisesti tämä palveluksessa olon kesto ei saa ylittää kahdeksaa vuotta, jollei sitä jatketa enintään kahdella vuodella poikkeuksellisissa oloissa ja yksikön edun nimissä.
Ulkosuhdehallinnon palveluksessa olevilla unionin virkamiehillä on oikeus hakea alkuperäisen toimielimensä virkoja samoin ehdoin sisäisten ehdokkaiden kanssa.
12. EUH:n henkilöstön asianmukaista yhteistä koulutusta varten toteutetaan toimenpiteitä hyödyntäen erityisesti voimassa olevia kansallisen ja unionin tason käytäntöjä ja rakenteita. Korkea edustaja toteuttaa tätä varten asianmukaiset toimenpiteet vuoden kuluessa tämän päätöksen voimaantulosta.
7 artikla
Henkilöstöä koskevat siirtymäsäännökset
1. Liitteessä luetellut neuvoston pääsihteeristön ja komission asiaankuuluvat yksiköt ja tehtävät siirretään EUH:oon. Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt, joilla on virka tai toimi liitteessä luetelluissa yksiköissä tai jotka hoitavat liitteessä lueteltuja tehtäviä, siirretään ulkosuhdehallintoon. Tämä koskee soveltuvin osin tällaisissa yksiköissä tai tehtävissä toimivaa sopimussuhteista tai paikalta palkattua henkilöstöä. Näissä yksiköissä tai tehtävissä toimivat lähetetyt kansalliset asiantuntijat siirretään myös ulkosuhdehallintoon heidät lähettäneiden jäsenvaltioiden viranomaisten suostumuksella.
Nämä siirrot tulevat voimaan 1 päivänä tammikuuta 2011.
Henkilöstösääntöjen mukaisesti korkea edustaja määrää henkilöstön siirtyessä ulkosuhdehallinnon palvelukseen kunkin virkamiehen hänen palkkaluokkaansa vastaavaan virkaan asianomaisen virkamiehen tehtäväryhmässä.
2. Menettelyt, jotka koskevat henkilöstön ottamista palvelukseen ulkosuhdehallintoon siirrettäviin virkoihin ja toimiin ja jotka ovat meneillään tämän päätöksen voimaantulopäivänä, jäävät voimaan. Ne toteutetaan ja saatetaan päätökseen korkean edustajan alaisuudessa asianomaisia avoimia virkoja ja toimia koskevien ilmoitusten sekä henkilöstösääntöjen ja palvelussuhteen ehtojen asiassa sovellettavien sääntöjen mukaisesti.
8 artikla
Talousarvio
1. Tulojen ja menojen hyväksyjän tehtävät Euroopan unionin talousarvion EUH:ta koskevan pääluokan osalta jaetaan varainhoitoasetuksen 59 artiklan mukaisesti. Korkea edustaja hyväksyy sisäiset säännöt hallinnollisia toimenpiteitä koskevien budjettikohtien hallintoa varten. Toimintamenot jäävät komissiota koskevaan budjettikohtaan.
2. EUH käyttää toimivaltuuksiaan Euroopan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen mukaisesti sille osoitettujen määrärahojen rajoissa.
3. Laatiessaan arvioita EUH:n hallintomenoista korkea edustaja kuulee kehitysyhteistyöpolitiikasta vastaavaa komission jäsentä ja naapuruuspolitiikasta vastaavaa komission jäsentä näiden vastuualueiden osalta.
4. SEUT-sopimuksen 314 artiklan 1 kohdan mukaisesti EUH laatii ennakkoarviot seuraavan varainhoitovuoden menoistaan. Komissio kokoaa nämä ennakkoarviot talousarvioesitykseen, joka voi sisältää edellä mainituista poikkeavia arvioita. Komissio voi muuttaa talousarvioesitystä siten kuin SEUT-sopimuksen 314 artiklan 2 kohdassa on määrätty.
5. Talousarvion avoimuuden varmistamiseksi unionin ulkosuhteiden alalla komissio toimittaa budjettivallan käyttäjälle Euroopan unionin yleistä talousarviota koskevan esityksen kanssa valmisteluasiakirjan, jossa esitetään kattavasti kaikki unionin ulkosuhteisiin liittyvät menot.
6. Ulkosuhdehallintoon sovelletaan vastuuvapausmenettelyjä, joista määrätään SEUT-sopimuksen 319 artiklassa ja varainhoitoasetuksen 145-147 artiklassa. EUH toimii tällöin täydessä yhteistyössä vastuuvapausmenettelyyn osallistuvien toimielinten kanssa ja toimittaa tarvittaessa tarpeelliset lisätiedot, mukaan lukien osallistumalla asiaan kuuluvien elinten kokouksiin.
9 artikla
Ulkoisen toiminnan välineet ja ohjelmasuunnittelu
1. Komissio vastaa unionin ulkoisen yhteistyön ohjelmien hallinnoinnista, tämän kuitenkaan vaikuttamatta komission ja EUH:n tehtäviin seuraavissa kohdissa esitetyssä ohjelmasuunnittelussa.
2. Korkea edustaja varmistaa unionin ulkoisen toiminnan yleisen poliittisen yhteensovittamisen huolehtien samalla unionin ulkoisen toiminnan yhtenäisyydestä, johdonmukaisuudesta ja tehokkuudesta erityisesti seuravilla ulkoisen avun välineillä:
-
kehitysyhteistyön rahoitusväline (13),
-
Euroopan kehitysrahasto (14),
-
demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen rahoitusväline (15),
-
eurooppalainen naapuruuden ja kumppanuuden väline (16),
-
teollistuneiden maiden kanssa tehtävän yhteistyön rahoitusväline (17),
-
ydinturvallisuusalan yhteistyöväline (18),
-
vakautusväline asetuksen (EY) N:o 1717/2006 (19) 4 artiklassa säädetyn avun osalta.
3. EUH edistää 2 kohdassa tarkoitettujen välineiden ohjelmasuunnittelua ja hallinnointisykliä näissä välineissä asetettujen toimintapoliittisten tavoitteiden pohjalta. Se vastaa seuraavien ohjelmasuunnitteluun sisältyvien strategisia ja monivuotisia vaiheita koskevien komission päätösten valmistelusta:
i)
maakohtaiset määrärahat kunkin alueen kokonaisrahoituksen määrittämiseksi monivuotisen rahoituskehyksen alustavan erittelyn mukaisesti. Osa rahoituksesta varataan kullakin alueella alueellisia ohjelmia varten;
ii)
maa- ja aluekohtaiset strategia-asiakirjat;
iii)
maa- ja alueohjelmat.
Edellä olevan 3 artiklan mukaisesti korkea edustaja ja ulkosuhdehallinto toimivat yhteistyössä asianomaisten komission jäsenten ja yksiköiden kanssa 2 kohdassa tarkoitettujen välineiden koko ohjelmasuunnittelu- ja täytäntöönpanovaiheen ajan, tämän kuitenkaan vaikuttamatta 1 artiklan 3 kohdan soveltamiseen. Kaikki päätösehdotukset laaditaan komission menettelyjä noudattaen ja ne toimitetaan komission hyväksyttäviksi.
4. Euroopan kehitysrahastoa ja kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä koskevat ehdotukset, myös ne, joissa on kyse perusasetusten ja 3 kohdassa tarkoitettujen ohjelma-asiakirjojen muutoksista, laaditaan yhdessä ulkosuhdehallinnon ja komission asianmukaisissa yksiköissä kehitysyhteistyöstä vastaavan komission jäsenen vastuulla ja ne esitetään yhdessä korkean edustajan kanssa komission hyväksyttäviksi.
Aihekohtaiset ohjelmat, demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevaa eurooppalaista rahoitusvälinettä, ydinturvallisuusalan yhteistyövälinettä ja 2 kohdan seitsemännessä luetelmakohdassa tarkoitettua vakausvälineen osaa lukuun ottamatta, laatii asianomainen komission yksikkö kehitysyhteistyöpolitiikasta vastaavan komission jäsenen ohjauksella. Ne esitetään komission kollegiolle korkean edustajan ja muiden asianomaisten komission jäsenten suostumuksella.
5. Eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välinettä koskevat ehdotukset, myös ne, joissa on kyse perusasetusten ja 3 kohdassa tarkoitettujen ohjelma-asiakirjojen muutoksista, laaditaan yhdessä ulkosuhdehallinnon ja komission asianmukaisissa yksiköissä naapuruuspolitiikasta vastaavan komission jäsenen vastuulla, ja ne esitetään yhdessä korkean edustajan kanssa komission hyväksyttäviksi.
6. Korkea edustaja / EUH vastaa YUTP:n talousarvion, vakautusvälineen, 2 kohdan seitsemännessä luetelmakohdassa tarkoitettua osaa lukuun ottamatta, teollistuneiden maiden kanssa tehtävän yhteistyön rahoitusvälineen nojalla sekä viestinnän ja julkisuusdiplomatian sekä vaalitarkkailuvaltuuskuntien puitteissa toteutettavista toimista. Komissio vastaa niiden rahoituksen toteutuksesta korkean edustajan alaisuudessa hänen ominaisuudessaan komission varapuheenjohtajana. Tästä toteutuksesta vastaava komission yksikkö toimii EUH:n tiloissa.
10 artikla
Turvallisuus
1. Korkea edustaja päättää neuvoston turvallisuussääntöjen vahvistamisesta 19 päivänä maaliskuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/264/EY (20) liitteessä olevan II osan I jakson 3 kohdassa tarkoitettua komiteaa kuultuaan ulkosuhdehallinnon turvallisuussäännöistä ja toteuttaa kaikki asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että EUH hallitsee tehokkaasti henkilöstöönsä, fyysiseen omaisuuteensa ja tietoihin kohdistuvat riskit ja että se täyttää tätä koskevan huolellisuusvelvoitteensa. Näitä sääntöjä sovelletaan kaikkiin ulkosuhdehallinnon henkilöstöön kuuluviin ja kaikkiin unionin edustustojen henkilöstön jäseniin heidän hallinnollisesta asemastaan tai alkuperästään riippumatta.
2. Kunnes 1 kohdassa tarkoitettu päätös on annettu:
-
turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamisen osalta EUH soveltaa päätöksen 2001/264/EY liitteessä olevia turvallisuustoimenpiteitä,
-
muiden turvallisuusnäkökohtien osalta EUH soveltaa komission turvallisuussääntöjä, jotka ovat komission työjärjestyksen (21) asianomaisessa liitteessä.
3. EUH:lla on turvallisuusasioista vastaava yksikkö, jota jäsenvaltioiden asianomaiset yksiköt avustavat.
4. Korkea edustaja toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet ulkosuhdehallintoa koskevien turvallisuussääntöjen panemiseksi täytäntöön, erityisesti turvallisuusluokiteltujen tietojen suojelemiseksi ja toimenpiteiden toteuttamiseksi, jos ulkosuhdehallinnon henkilöstö ei ole noudattanut turvallisuussääntöjä. Tätä varten ulkosuhdehallinto pyytää neuvoja neuvoston pääsihteeristön turvallisuusyksiköltä sekä komission ja jäsenvaltioiden asianomaisilta yksiköiltä.
11 artikla
Asiakirjojen, arkistojen saatavuus ja tietosuoja
1. EUH soveltaa Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 (22) vahvistettuja sääntöjä. Korkea edustaja päättää ulkosuhdehallintoa koskevista täytäntöönpanosäännöistä.
2. EUH:n toimeenpaneva pääsihteeri huolehtii ulkosuhdehallinnon arkistoja koskevista järjestelyistä. Neuvoston pääsihteeristöstä ja komissiosta siirrettyjen yksiköiden asiaankuuluvat arkistot siirretään ulkosuhdehallintoon.
3. EUH suojelee yksilöitä heidän henkilötietojensa käsittelyssä yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 (23) vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Korkea edustaja päättää ulkosuhdehallintoa koskevista täytäntöönpanosäännöistä.
12 artikla
Kiinteä omaisuus
1. Neuvoston pääsihteeristö ja asiaankuuluvat komission yksiköt toteuttavat kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta 7 artiklassa tarkoitettujen siirtojen yhteydessä voidaan tehdä EUH:n toiminnan edellyttämät neuvoston ja komission rakennuksia koskevat siirrot.
2. Korkea edustaja ja neuvoston pääsihteeristö sekä komissio päättävät yhdessä ehdoista, joilla kiinteä omaisuus annetaan ulkosuhdehallinnon keskushallinnon ja unionin edustustojen käyttöön.
13 artikla
Loppusäännökset ja yleissäännökset
1. Korkea edustaja, neuvosto, komissio ja jäsenvaltiot vastaavat tämän päätöksen täytäntöönpanosta ja toteuttavat kaikki sen edellyttämät toimenpiteet.
2. Korkea edustaja antaa vuoden 2011 loppuun mennessä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle kertomuksen ulkosuhdehallinnon toiminnasta. Kertomus koskee erityisesti 5 artiklan 3 ja 10 kohdan sekä 9 artiklan täytäntöönpanoa.
3. Korkea edustaja tarkastelee vuoden 2013 puoliväliin mennessä EUH:n organisaatiota ja toimintaa. Tarkastelu koskee muun muassa 6 artiklan 6, 8 ja 11 kohdan täytäntöönpanoa. Tämän tarkastelun yhteydessä tehdään tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia tämän päätöksen tarkistamiseksi. Siinä tapauksessa neuvosto tarkistaa SEU-sopimuksen 27 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja mainitun tarkastelun perusteella tätä päätöstä viimeistään vuoden 2014 alussa.
4. Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään. Varainhoitoa ja palvelukseen ottamista koskevat säännökset tulevat voimaan sen jälkeen kun henkilöstösääntöjen, palvelussuhteen ehtojen ja varainhoitoasetuksen tarvittavat muutokset sekä lisätalousarvio on hyväksytty. Korkea edustaja, neuvoston pääsihteeristö ja komissio sopivat tarpeellisista järjestelyistä kitkattoman siirtymisen varmistamiseksi ja ne neuvottelevat tällöin jäsenvaltioiden kanssa.
5. Korkea edustaja toimittaa kuukauden kuluessa tämän päätöksen voimaantulosta komissiolle lisätalousarvioesityksen antamista varten arvion ulkosuhdehallinnon tuloista ja menoista sekä henkilöstötaulukon.
6. Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 26 päivänä heinäkuuta 2010.