ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. července 2010
o parafiskálním poplatku na podporu vína C 43/04 (ex NN 38/03), který uplatňuje Portugalsko
(oznámeno pod číslem K(2010) 4891)
(Pouze portugalské znění je závazné)
(2011/6/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) (1), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
po vyzvání zúčastněných stran, aby podle výše uvedeného ustanovení předložily své připomínky (2),
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Na základě stížnosti zaslala Evropská komise portugalským orgánům dne 20. ledna 2003 žádost o informace týkající se parafiskálního poplatku nazývaného „na podporu vína“, který vybírá Institut révy a vína, a týkající se opatření financovaných takto vybraným poplatkem.
(2)
Stálé zastoupení Portugalska při Evropské unii odpovědělo Komisi dopisem ze dne 14. března 2003. Jako odpověď na dotazy útvarů Komise zaslané faxem dne 14. května a 22. prosince 2003 byly v dopisech ze dne 4. srpna 2003, 2. září 2003, 24. února 2004 a 15. července 2004 zaslány doplňující informace.
(3)
Vzhledem k tomu, že se dotčený mechanismus uplatňuje bez předchozího povolení Komise od roku 1995, byl zapsán do registru neoznámené podpory. Opatření prováděná Portugalskem ve skutečnosti představují novou podporu neoznámenou Komisi, a tudíž protiprávní ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 (nyní článek 108) SFEU (3).
(4)
Dopisem ze dne 6. prosince 2004 (K(2004)4522) oznámila Komise Portugalsku své rozhodnutí zahájit ve věci této podpory formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU. Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo uveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství (4). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k dotčené podpoře.
(5)
Portugalské orgány předložily své připomínky dopisy ze dne 11. a 13. ledna 2005. Svoji odpověď doplnily dopisem ze dne 24. května 2006. Komise neobdržela připomínky od třetích zúčastněných stran.
II. POPIS PODPORY
(6)
Tato kapitola stručně rekapituluje souvislosti a hlavní skutečnosti týkající se opatření zkoumaných v tomto rozhodnutí. Podrobnosti o těchto skutečnostech jsou uvedeny v rozhodnutí o zahájení řízení uvedeném ve 4. bodě odůvodnění výše.
1. Institut révy a vína
(7)
Institut révy a vína (dále jen „IRV“) je veřejný orgán založený v roce 1986 s cílem zajistit kontrolu a obecnou koordinaci odvětví vína v Portugalsku. V souladu s ustanoveními legislativního nařízení č. 99/97 ze dne 26. dubna 1997 (základní zákon o Institutu révy a vína) (5) byly IRV uděleny obecné pravomoci v oblasti podpory, studia, kontroly, dohledu a propagace výroby a prodeje vína a vinařských produktů a za těmito účely byl vybaven administrativní a finanční autonomií.
(8)
Tento orgán vykonává činnost, která mu byla přidělena vnitrostátními právními předpisy a právními předpisy Společenství týkajícími se odvětví vína, a zejména funguje jako vnitrostátní instituce, kterou portugalský stát (6) pověřil dohledem nad dodržováním předpisů Společenství v odvětví vína podle čl. 72 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem (7).
(9)
V rámci svých úkolů obecné koordinace v odvětví vína IRV vyvíjí dva typy činností:
-
činnosti, které se týkají hlavně vín a vinařských produktů, jež jsou vyprodukovány v Portugalsku, a to pravomoci týkající se vinařského registru a dědictví i auditu kontrolního a certifikačního systému jakostních vín s. o. a regionálních vín (v průměru 2,8 % rozpočtu IRV ), a
-
činnosti týkající se bez rozdílu vín a vinařských produktů pocházejících z Portugalska a vín a vinařských produktů pocházejících z jiných členských států nebo ze třetích států a uváděných na trh v Portugalsku, a to řídící a koordinační činnosti vinařského trhu a kontrolu a dohled nad odvětvím vinařství v souladu s vnitrostátními předpisy a s předpisy Společenství (činnosti, které zahrnují téměř celý rozpočet IRV).
(10)
IRV také poskytuje určité služby třetím stranám, a to: (i) organizování a podporu vzdělávacích činností pro hospodářské subjekty, profesní a mezioborová sdružení v odvětví vína a zaměstnance IRV; (ii) poskytování skladovacích kapacit infrastruktury IRV hospodářským subjektům působícím v dotčeném odvětví a (iii) poskytování laboratorních služeb IRV a vzdělávání vlastních pracovníků a jiných pracovníků odvětví vína (z velké části financované podpůrnými programy Společenství a vnitrostátními podpůrnými programy).
2. Opatření k propagaci vína
(11)
IRV také zajišťuje propagaci vína. To se projevuje poskytnutím podpory reprezentativním mezioborovým sdružením odvětví vína, která plánují rozvoj aktivit na propagaci a reklamu vína a vinařských produktů. Tato podpora je financována částečně z příjmů z poplatku na podporu vína, který se vybírá z domácích a dovezených produktů, kdy dané procento stanoví každoročně portugalské orgány, které současně určují kritéria výběru příjemců podpory (8).
(12)
Od roku 1997 byla podpora obecné propagace vína a vinařských produktů přidělena na základě otevřeného a konkurenčního postupu portugalskému mezioborovému sdružení, které zastupuje portugalské odvětví vína, s názvem „Viniportugal“. Viniportugal se jako jediný kandidát od roku 1997 stal příjemcem celého parafiskálního poplatku určeného k těmto účelům.
(13)
Toto procento z uvedeného poplatku bylo určeno k financování dvou různých typů propagačních kampaní:
-
v první řadě kampaní na obecnou propagaci vína a vinařských produktů v Portugalsku bez odkazu na jejich původ;
-
za druhé kampaní na propagaci portugalského vína a vinařských produktů na území jiných členských států a třetích zemí.
2.1. Obecná propagace vína v Portugalsku
(14)
Co se týče kampaní na obecnou propagaci vína v Portugalsku, potvrzují portugalské orgány, že Viniportugal plní podpůrnou funkci a provádí propagační činnosti v oblasti vína a vinařských produktů, jako je podpora kulturních a vědeckých činností spojených s odvětvím vína. V této souvislosti Viniportugal podporuje kulturu vína pořádáním veletrhů a výstav v této oblasti, vydáváním publikací na toto téma a pomocí prezentací, informačních akcí a reklamních kampaní vzhledem k tomu, že obecná propagace vína má přímý vliv na spotřebu vína v Portugalsku.
(15)
Portugalské orgány uvádějí, že cílem propagačních a reklamních činností, které vyvíjí Viniportugal, není v žádném případě odradit spotřebitele od nákupu vinařských produktů z jiných členských států nebo poškodit jejich pověst. Rovněž nemají přinést prospěch určité výrobní značce nebo jednotlivým producentům.
(16)
Hlavním cílem reklamních kampaní na vnitrostátní úrovni je získat mladé zletilé spotřebitele obou pohlaví pro zdravou konzumaci vína jako alternativy k pivu nebo jiným alkoholickým nápojům.
(17)
Sdružení Viniportugal rovněž podporuje vydávání knih, prospektů a praktických příruček o víně s cílem popularizovat kulturu vína; uzavírá smlouvy s institucemi vyššího vzdělávání na podporu vzdělávání odborníků v odvětví vína a restauratérství; podporuje portugalský svaz someliérů, aby zvýšilo kvalitu vín podávaných ve veřejných prostorách a zajistilo všeobecnou znalost vlastností vína; a konečně Viniportugal podporuje umírněnou a odpovědnou konzumaci vína ve spolupráci se zdravotnickými institucemi tím, že pořádá semináře o boji proti alkoholu v krvi a bezpečnosti silničního provozu a navrhuje kodex správné praxe v oblasti reklamy na víno s cílem propagovat víno důstojným způsobem a vyhnout se podpoře konzumace alkoholu u nezletilých. Portugalské orgány předložily vzorky propagačních materiálů, které prokazují dodržování výše uvedených zásad.
2.2. Podpora portugalského vína na trzích jiných členských států a třetích zemí
(18)
Na druhé straně, co se týče kampaní k propagaci portugalského vína a vinařských produktů na území jiných členských států a třetích zemí, uvedly portugalské orgány, že činnosti vyvíjené na trzích jiných členských států a třetích zemí jsou zacíleny na propagaci portugalských vín a realizují se prostřednictvím zveřejňování reklam v odborných časopisech, rozšiřování informačních bulletinů, účasti na odborných výstavách a podpory návštěv novinářů odborných periodik v Portugalsku. Portugalské orgány tvrdí, že cílem těchto kampaní není odradit spotřebitele od nákupu produktů z jiných členských států nebo poškodit pověst těchto produktů ani přinést prospěch určité výrobní značce nebo jednotlivým producentům. V této souvislosti předložily portugalské orgány příklady a vzorky reklamních kampaní v zahraničním odborném tisku.
3. Opatření v oblasti vzdělávání
(19)
Institut IRV je odpovědný za podporu a zajišťování technického vzdělávání a informačních činností pro hospodářské subjekty v odvětví vína, aby se tak zaručila kvalita vín a vinařských produktů. V letech 1997 až 2002 pořádal tento institut různé vzdělávací akce pro své úředníky (1 449 úředníků), další úředníky státní správy a v menší míře i pro subjekty v daném odvětví (135 zaměstnanců).
(20)
Portugalské orgány zdůrazňují, že náklady na vzdělávací činnost pořádanou IRV v tomto období byly rovněž podpořeny z programů podpory modernizace zemědělství a lesnictví (PAMAF) 6 a z programu Agro - opatření 7, které jsou spolufinancovány Evropským sociálním fondem, kromě obecného školení „Sistema de Informaçao e Gestão Vitivinícola - 2000“, jehož náklady byly 367,12 EUR. Portugalské orgány doplňují, že díky tomu nemusel institut IRV ani hospodářské subjekty přispívat na financování tohoto vzdělávání.
4. Poplatek na podporu vína
(21)
Zkoumané opatření se týká používání výnosů parafiskálního poplatku, který Institut révy a vína (dále jen „IRV “) vybírá od hospodářských subjektů působících v odvětví vína od roku 1995 (9). Cílem tohoto poplatku je zajistit tomuto veřejnému orgánu dostatečné prostředky na provádění úkolů spojených s koordinací odvětví vína v Portugalsku, což představuje více než 62 % rozpočtu na provoz IRV.
(22)
Podle čl. 1 odst. 1 legislativního nařízení 119/97 podléhají vína a vinařské produkty pocházející z ú zemí Portugalska stejně jako vnější produkty prodávané v Portugalsku poplatku na podporu vína, který je náhradou za služby poskytované IRV v souvislosti se všeobecnou podporou a koordinací odvětví vína nebo, v případě autonomních oblastí Azorských ostrovů a Madeiry, za služby poskytované příslušnými regionálními orgány.
(23)
Poplatek na podporu vína se vybírá nejen z vinařských produktů vyráběných a prodávaných v Portugalsku, ale i z produktů vyráběných v Portugalsku a prodávaných v jiných členských státech nebo ve třetích zemích (vývoz) a z vinařských produktů pocházejících z jiných členských států nebo ze třetích zemí a prodávaných v Portugalsku (dovoz).
(24)
Sazbu poplatku každoročně stanoví příslušné orgány ministerstva zemědělství. Sazba se liší podle obalové úpravy produktu a objemu obalu (10).
(25)
Výnosy z poplatku na podporu vína jsou i přes název poplatku určeny především na financování služeb všeobecné koordinace odvětví vína, které poskytuje IRV, a ve druhé řadě na propagaci vína a vinařských produktů.
(26)
Při zahájení řízení se Komise domnívala, že při obecné koordinaci odvětví vína svěřené právními předpisy Společenství a vnitrostátními právními předpisy i při organizování poskytování podpory na propagaci vína institut IRV nevystupuje jako soukromý subjekt, ale jako veřejný orgán, a že se tedy u něj nejedná o státní podporu (viz bod 66 rozhodnutí o zahájení řízení).
(27)
Co se týče činnosti IRV jakožto poskytovatele některých služeb třetím stranám podle podmínek trhu (viz 15. bod odůvodnění výše), institut IRV neměl na základě svého postavení na trhu žádnou hospodářskou výhodu, a tudíž se u něj nejedná o státní podporu (viz bod 70 rozhodnutí o zahájení řízení).
(28)
Na základě informací, které měla Komise k dispozici, se rovněž domnívala, že sdružení Viniportugal nezískalo ekonomickou výhodu, a tudíž se nejednalo o státní podporu ve prospěch tohoto sdružení. Toto mezioborové sdružení je pouze poskytovatelem služeb, který byl vybrán podle objektivních kritérií otevřeným, transparentním a nediskriminujícím postupem, aby poskytoval takové služby (viz bod 87 rozhodnutí o zahájení řízení).
(29)
Ve chvíli zahájení vyšetřovacího řízení se tedy Komise domnívala, že došlo ke státní podpoře ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína z hlediska financování kampaní k propagaci a reklamě v oblasti vína a vinařských produktů (viz bod 80 rozhodnutí o zahájení řízení).
(30)
Co se týče vzdělávání, měla Komise rovněž za to, že se jednalo o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU (viz body 79 a 80 rozhodnutí o zahájení řízení).
(31)
Komise zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, jelikož měla pochybnosti o slučitelnosti těchto dvou druhů podpory s vnitřním trhem.
(32)
Pokud tedy jde o podporu reklamy portugalského vína na trhu jiných členských států a třetích zemí, Komise neměla v době zahájení řízení dostatečné informace, aby uzavřela, zda tyto akce přes uvádění původu vína nesdělují pouze informace o objektivních vlastnostech dotčených produktů a zda neobsahují subjektivní tvrzení o kvalitě produktů pouze z důvodu jejich původu (viz bod 119 rozhodnutí o zahájení řízení).
(33)
Co se týče financování podpor na propagaci a na vzdělávání, Komise měla v souladu s judikaturou Soudního dvora za to, že podpora vnitrostátních producentů může být financována parafiskálními poplatky uloženými i na dovoz od producentů stejného produktu jiných členských států pouze v tom případě, že budou existovat pojistky, že tito producenti mohou využívat všech těchto podpor stejným způsobem jako vnitrostátní producenti. Komise tedy ve stádiu zahájení řízení neměla dostatečné informace k tomu, aby uzavřela, zda v této věci nedochází k diskriminaci mezi vnitrostátními a dovezenými produkty. Nemohla tedy dojít k závěru, zda produkty pocházející z jiných členských států, ze kterých také musel být zaplacen poplatek, mohly stejným způsobem a stejnou měrou využívat všech výhod vyplývajících z uvedeného poplatku jako vnitrostátní produkty (viz bod 135 rozhodnutí o zahájení řízení).
(34)
Komise rovněž požadovala po portugalských orgánech, aby poskytly veškeré informace potřebné k vyhodnocení dotčených opatření, zejména v souvislosti s nediskriminačním charakterem metody financování uvedených podpor (tj. podpor na propagaci a reklamu vína a vinařských produktů v Portugalsku i na území jiných členských států a třetích zemí a podpor na vzdělávání) a v souvislosti s objektivní povahou reklamních kampaní pořádaných na trzích členských států a třetích zemí.
(35)
Toto rozhodnutí zkoumá uplatňování parafiskálního poplatku od jeho vstupu v platnost až do 31. prosince 2006, kdy vstoupily v platnost nové pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013, aniž by to mělo vliv na postoj, který Komise zaujme k uplatňování tohoto poplatku na podporu vína po tomto datu.
III. PŘIPOMÍNKY, KTERÉ PŘEDLOŽILO PORTUGALSKO
(36)
V reakci na rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU zaslaly portugalské orgány své připomínky v dopisech ze dne 11. a 13. ledna 2005. Svoji odpověď doplnily dopisem ze dne 24. května 2006.
1. Podpory na vzdělávání
(37)
Co se týče podpor na vzdělávání, portugalské orgány upřesnily následující skutečnosti.
(38)
V letech 1997 až 2000 institut IRV pořádal vzdělávací činnosti v souvislosti se základními otázkami odvětví vína v Portugalsku, které byly určeny zejména zaměstnancům IRV a dalších veřejných orgánů a v menší míře subjektům v odvětví vína.
(39)
Náklady na všechny činnosti podporované a prováděné IRV v uvedeném období byly zcela hrazeny z programů podpory modernizace zemědělství a lesnictví (PAMAF) 6 a z programu Agro - opatření 7, které jsou částečně financovány Společenstvím - Evropským sociálním fondem (ESF) - a částečně z vnitrostátních prostředků - z plánu investic a výdajů na rozvoj ústřední správy.
(40)
Jedinou činností za uvedené období, jejíž náklady byly skutečně hrazeny z rozpočtu IRV, bylo obecné školení „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000“, které proběhlo v roce 2000, s celkovými náklady ve výši 367,12 EUR, a které bylo určeno zaměstnancům regionálních zemědělských odborů (regionálních útvarů ministerstva zemědělství) a zaměstnancům regionálních vinařských výborů, což jsou odpovědné orgány zaručující pravost a kvalitu vín z určitých regionů.
(41)
A konečně, portugalské orgány považovaly za nezbytné zdůraznit, že zanedbatelné náklady na tuto činnost - pouze 367,12 EUR - znamenají, že dopad na hospodářskou soutěž na vnitřním trhu je nulový nebo přinejmenším minimální.
2. Podpory na propagaci a reklamu portugalského vína na trzích jiných členských států a třetích zemí
(42)
Pokud jde o pochybnosti Komise ohledně podpory reklamy portugalského vína na trhu jiných členských států a třetích zemí, poskytly portugalské orgány tyto informace:
(43)
Propagační a reklamní činnosti sdružení Viniportugal v Portugalsku a na území jiných členských států a třetích zemí jsou obecné povahy, netýkají se konkrétních odvětví a nejsou zacílena na propagaci určitých podniků nebo jednotlivých producentů.
(44)
Cílem těchto kampaní není poškodit pověst vinařských produktů z jiných členských států ani odradit spotřebitele od nákupu vinařských produktů z jiných členských států a tyto kampaně se řídí platnými právními předpisy Společenství (tj. předpisy týkajícími se označování a obchodní úpravy potravin a reklam na potraviny). Reklamní činnosti sdružení Viniportugal v jiných členských státech Evropské unie a ve třetích zemích tedy dodržují negativní kritéria uvedená v odstavcích 18 až 30 pokynů Společenství ke státním podporám na reklamu výrobků uvedených v příloze I Smlouvy o ES a určitých výrobků, které v této příloze uvedeny nejsou (11) (dále jen „pokyny ke státním podporám na reklamu“), jež platilo v době provádění dotčené podpory.
(45)
Tyto činnosti rovněž splňuji pozitivní kritéria stanovená v odstavci 31 a násl. pokynů ke státním podporám na reklamu. Cílem těchto činností je skutečně seznámit spotřebitele v jiných členských státech s portugalskými víny, a napomoci tak rozvoji činností portugalského odvětví vína ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
(46)
Cílem kampaní sdružení Viniportugal mimo Portugalsko je představit základní vlastnosti portugalského vína a pozvat spotřebitele z jiných členských států a třetích zemí, aby ochutnali produkty, které neznají. Kampaně neobsahují žádné subjektivní prohlášení o kvalitě produktů pouze na základě jejich původu, což je v souladu s pokyny ke státním podporám na reklamu.
(47)
Portugalské orgány tedy prohlašují, že reklamní činnosti sdružení Viniportugal v jiných členských státech Evropské unie a ve třetích zemích je třeba považovat za slučitelné s vnitřním trhem ve světle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a pokynů ke státním podporám na reklamu.
(48)
Na podporu svého tvrzení předložily portugalské orgány příklady a vzorky reklamních kampaní v zahraničním odborném tisku.
3. Financování propagačních a reklamních kampaní portugalského vína v jiných členských státech a třetích zemích
(49)
Co se týče pochybností Komise ohledně financování kampaní určených na propagaci a reklamu vína v jiných členských státech a třetích zemích, portugalské orgány zdůrazňují, že v období 1997-2005 představovaly příjmy z poplatku uvaleného na produkty pocházející z jiných členských států pouze 15 % celkových příjmů z tohoto poplatku.
Roční příjmy z poplatku na podporu vína (roční průměr za období 1998-2005 (12))
Původ
Částka
(EUR)
%
Vína a vinařské produkty portugalského původu
7 327 957
85 %
Vína a vinařské produkty pocházející z jiných členských států a ze třetích zemí
1 293 169
15 %
Průměrné roční příjmy celkem (1998-2005)
8 621 126
100 %
(50)
V této souvislosti mají portugalské orgány za to, že dovážené produkty se podílejí na úhradě pouze části obecné propagace vína a vinařských produktů prováděné v Portugalsku, která je přínosem jak pro portugalské produkty, tak pro produkty pocházející z jiných členských států. Podle portugalských orgánů je ostatní financování obecné propagace zajištěno částí dávky uvalené na vnitrostátní produkty, které mají do stejné míry prospěch z výhod, jež z nich plynou. Portugalské orgány na druhé straně uvedly, že průměrné náklady na obecnou propagaci vína a vinařských produktů jsou mnohem vyšší, než je částka přidělovaná sdružení Viniportugal pocházející z poplatku na podporu uvaleného na produkty jiných členských států. Podle portugalských orgánů představuje podpora udělovaná každoročně sdružení Viniportugal v dotčeném období 25 až 45 % příjmu z poplatku na podporu vína (viz 15. bod odůvodnění výše). Z této částky pouze 15 % pochází z poplatku uvaleného na produkty dovážené z jiných členských států. Zbylých 85 % pochází z příjmů z daně uvalené na portugalské produkty (13). Činnost sdružení Viniportugal je tedy zejména financována z příjmů z poplatku uvaleného na portugalské produkty.
(51)
Portugalské orgány dodávají, že během tohoto období představovaly výdaje sdružení Viniportugal na akce spojené s obecnou podporou vína v Portugalsku průměrně 32 % celkových výdajů tohoto sdružení.
Výdaje sdružení Viniportugal (roční průměr za období 1998-2005 (14))
Činnosti
Částka
(EUR)
%
Propagační a reklamní akce v jiných členských státech a třetích zemích
1 119 293
68 %
Akce na obecnou propagaci vína v Portugalsku
525 698
32 %
Průměrné roční výdaje celkem (1998-2005)
1 644 991
100 %
(52)
Vzhledem k tomu, že příspěvek produktů z jiných členských států k činnosti sdružení Viniportugal představuje maximálně 15 % celkových příjmů tohoto sdružení plynoucích z poplatku na podporu vína, dospěly portugalské orgány k závěru, že příspěvek těchto produktů je tedy omezen na financování stěží jedné části výdajů na akce obecné propagace, které sdružení Viniportugal v Portugalsku pořádá.
(53)
Tyto akce, z nichž mohou podle portugalských orgánů mít užitek portugalské produkty i produkty dovážené z jiných členských států, byly na jedné straně financovány z příspěvku produktů z jiných členských států a na straně druhé z příspěvku portugalských produktů.
(54)
Zbývající část příspěvku získaného z portugalských produktů - na činnost sdružení Viniportugal - byla určena na financování všech akcí na propagaci a reklamu portugalských vín v jiných členských státech a třetích zemích, kdy se tedy jednalo o jediný zdroj financování těchto činností.
(55)
Portugalské orgány závěrem prohlašují, že neexistuje diskriminační zacházení mezi vnitrostátními víny a vinařskými produkty a těmi, které pocházejí z jiných členských zemí, z toho důvodu, že (i) obě kategorie přispívají k financování činností obecné propagace vína a vinařských produktů v Portugalsku, jež jsou přínosem jak pro vnitrostátní produkty, tak pro produkty dovážené z jiných členských států; (ii) kampaně na propagaci a reklamu pořádané sdružením Viniportugal v jiných členských státech a třetích zemích, které jsou přínosem pouze pro portugalské víno, jsou financovány výhradně z příjmů z poplatku, který se vybírá z vnitrostátních vín a vinařských produktů.
(56)
Podle portugalských orgánů je tedy třeba finanční mechanismus dotčené podpory považovat za slučitelný s články 107 a 110 SFEU.
IV. POSOUZENÍ
1. Existence podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU
(57)
Na výrobu a obchod týkající se výrobků odvětví vína se v souladu s článkem 71 nařízení (ES) č. 1493/99 (15) o společné organizaci trhů s těmito produkty použijí články 107 až 109 SFEU.
(58)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak.
(59)
Aby se na určité opatření vztahovalo ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU, musí současně splňovat čtyři specifické podmínky: 1 opatření musí být financováno státem nebo ze státních prostředků, 2 musí se selektivně vztahovat pouze na určité podniky nebo určitá odvětví výroby, 3 pro podniky, kterým se podpora poskytuje, musí zahrnovat hospodářskou výhodu, 4 musí ovlivňovat obchod uvnitř Společenství a musí narušovat nebo může narušit hospodářskou soutěž.
(60)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení vyslovila Komise své pochybnosti ohledně následujících otázek: za prvé ohledně slučitelnosti propagačních opatření na trzích ostatních členských států a třetích zemí s článkem 107 SFEU, za druhé ohledně slučitelnosti vzdělávání organizovaného IRV s článkem 107 SFEU a za třetí ohledně slučitelnosti s článkem 110 SFEU, pokud jde o financování propagačních opatření financovaných pomocí parafiskálního poplatku na trzích jiných členských států a třetích zemí. Komise proto své vyšetřovací řízení omezí na tyto otázky.
1.1. Státní prostředky
(61)
Podpory, které jsou předmětem tohoto vyšetřovacího řízení, byly financovány prostřednictvím parafiskálního poplatku nazývaného „na podporu vína“.
(62)
Pokud jde o otázku, zda je možné výnosy z parafiskálních poplatků považovat za státní prostředky, je nutné připomenout, že u státních zdrojů nelze rozlišovat mezi případy, kdy je podpora přímo poskytnuta státem, a těmi, kdy je poskytnuta veřejnými nebo soukromými orgány, které jsou určené nebo zřízené státem (16).
(63)
Dne 15. července 2004 Soudní dvůr Evropských společenství ve svém rozsudku vyneseném ve věci Pearle (17) (věc C-345/02) uvedl, že povinné příspěvky všech podniků v odvětví shromažďované prostřednictvím jedné organizace nemohou být považovány za státní prostředky, pokud jsou současně splněny čtyři následující podmínky:
a)
Dotčené opatření je určeno profesní organizací, která zastupuje podniky a zaměstnance daného odvětví, a neslouží jako nástroj výkonu politiky vymezené státem;
b)
takto stanovené cíle jsou financovány zcela z příspěvků podniků daného odvětví;
c)
způsob financování a procentuální podíl/výši příspěvků stanoví v profesní organizaci daného odvětví zástupci zaměstnavatelů a zaměstnanců bez jakéhokoliv zásahu státu;
d)
příspěvky se povinně použijí na financování opatření bez možného zásahu státu.
(64)
Zdá se, že oznámené opatření všechny tyto podmínky nesplňuje. Poplatek nazvaný „na podporu vína“ je stanoven portugalským orgánem na základě legislativního nařízení (viz 11. bod odůvodnění) jako nástroj pro výkon politiky přijaté portugalskou vládou, a to podpory vína. Portugalský orgán má navíc jako zákonodárce možnost zasahovat do stanovení způsobů financování opatření a použití příspěvků. V tomto případě vyplývá zásah portugalského státu jasně z ustanovení legislativních nařízení č. 137/95 ze dne 14. června a č. 119/97 ze dne 15. května.
(65)
Vzhledem k tomu, že nejsou splněny podmínky a), c) a d) rozsudku ve věci Pearle, výnosy z poplatku nazvaného „na podporu vina“ se tudíž považují za „státní zdroje“.
1.2. Existence selektivní výhody
(66)
Rovněž je nutné ověřit, zda analyzovaný mechanismus „narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby“. Existenci podpory je nutno stanovit na úrovni možných příjemců podpory vína a příslušného financování.
(67)
Aby vyrovnání poskytnuté ze státních zdrojů představovalo státní podporu ve smyslu článku 107, musí poskytovat ekonomické zvýhodnění, které by nebylo možné získat za normálních tržních podmínek, a tato výhoda musí být selektivní. Kritérium selektivity je splněno, pokud je uvedené zvýhodnění vyhrazeno několika podnikům nebo jednomu odvětví hospodářské činnosti. Tato podmínka je tudíž v tomto případě splněna, neboť odvětví vína a vinařské produkty jsou jasně vymezeny.
(68)
Při zahájení vyšetřovacího řízení určila Komise za příjemce hospodářské subjekty, které jsou příjemci služeb poskytovaných IRV a sdružením Viniportugal. Bez ohledu na to, zda financování činností IRV představuje státní podporu ve prospěch této organizace, vyvstává rovněž otázka, zda je možné kvalifikovat podle čl. 107 odst. 1 SFEU jako státní podporu služby poskytované touto organizací ve prospěch odvětví vína. Není pochyb o tom, že subjekty dotčeného odvětví (výrobci, zpracovatelé, velkoobchodníci, maloobchodníci atd.) jsou podniky vykonávajícími hospodářskou činnost.
(69)
Podle judikatury Soudního dvora se za podpory považují zejména zásahy, které různou formou zmírňují náklady, jež běžně zatěžují rozpočet podniku, a které, aniž by byly dotacemi v přísném slova smyslu, jsou proto stejné povahy a mají stejné účiny (18).
(70)
Proto je na druhém místě důležité odpovědět na otázku, zda a případně v jaké míře činnosti financované těmito „státními zdroji“, tj. služby nabízené příslušnému odvětví IRV a propagační akce organizované sdružením Viniportugal, představují pro hospodářské subjekty daného odvětví ekonomické zvýhodnění.
(71)
Pokud jde o služby IRV, je nutné na jedné straně vědět, zda a případně v jaké míře by bez služeb zajišťovaných IRV musely nést hospodářské subjekty odvětví vína v Portugalsku náklady za dané služby a zda tyto služby představují náklady, jež běžně zatěžují rozpočet podniku. Za tímto účelem je nutno rozlišit tři různé skupiny služeb:
1.2.1. Služby IRV jako generálního koordinátora daného odvětví
(72)
Komise je toho názoru, že služby a činnosti IRV jako generálního koordinátora odvětví vína a zejména služby týkající se dozorování, kontroly, certifikace, auditu a řízení tržních mechanismů představují důsledek dodržování požadavků stanovených právními předpisy Společenství a vnitrostátními právními předpisy a jako takové nepředstavují činnosti, jež běžně zatěžují rozpočet podniku, nýbrž činnosti, které vyplývají ze základních funkcí státu.
1.2.2. Služby spojené se vzděláváním
(73)
Nicméně pokud jde o financování školení určených hospodářským subjektům daného odvětví, zdá se jasné, že se jedná o výhodu ve prospěch těchto subjektů, neboť vzdělávání představuje činnost, jež běžně zatěžuje rozpočet podniků.
(74)
Podle informací poskytnutých portugalskými orgány při zahájení řízení byla všechna školení s výjimkou školení obecného zájmu „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, jehož náklady činily 367,12 EUR, spolufinancována Evropským sociálním fondem, a nebyla tudíž financována z výnosů parafiskálního poplatku. Z tohoto důvodu nejsou dotčená školení předmětem tohoto vyšetřovacího řízení.
(75)
Pokud jde o jediné školení financované z výnosů z poplatku na podporu vína, tj. školení obecného zájmu „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, Komise uvedla, že na základě nové informace došlo ke změně jeho kvalifikace jako státní podpory. Podle nově poskytnutých informací bylo toto školení určeno výlučně zaměstnancům regionálních odborů ministerstva zemědělství a zaměstnancům regionálních vinařských výborů, které jsou příslušnými státními úřady v oblasti kontroly a ověřování pravosti a jakosti vín v dotčených regionech. Z těchto informací vyplývá, že se nejedná o opatření podpory určené příjemcům služeb poskytovaných IRV, ale o opatření spojené se vzděláváním uvnitř státní správy.
(76)
Na základě výše uvedeného nepředstavuje toto vzdělávání státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
1.2.3. Služby v oblasti realizace propagačních akcí
(77)
Pokud jde o realizaci akcí na propagaci vína a vinařských produktů prostřednictvím sdružení Viniportugal, jedná se skutečně o ekonomické zvýhodnění hospodářských subjektů daného odvětví a zejména odvětví vína v Portugalsku. Organizování propagace těchto produktů je nákladem, jenž běžně zatěžuje rozpočet podniku.
(78)
Proto Komise dospěla k závěru, že poskytování služeb spočívající v realizaci propagačních akcí představuje selektivní výhodu ze státních prostředků ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína v Portugalsku.
1.3. Ovlivnění obchodu a narušení hospodářské soutěže
(79)
Za účelem stanovení, zda předmětné podpory spadají do působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU, je nakonec nutné stanovit, zda mohou ovlivnit obchod mezi členskými státy a zda narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby.
(80)
Soudní dvůr dospěl k závěru, že pokud zvýhodnění poskytnuté členským státem posílí postavení určité kategorie podniků vůči jiným konkurenčním podnikům v rámci obchodu uvnitř Společenství, je nutné považovat tento obchod za ovlivněný dotčeným zvýhodněním (19).
(81)
Jeví se, že opatření, která jsou předmětem šetření, obchod mezi členskými státy ovlivnit mohou, neboť domácí výrobu zvýhodňují na úkor výroby ostatních členských států. Odvětví vína je na úrovni Společenství široce otevřeno hospodářské soutěži, a je tudíž velmi citlivé na jakákoliv opatření ve prospěch toho či onoho členského státu.
(82)
Skutečnost, že mezi členskými státy existují obchodní výměny v odvětví vína a vinařských produktů, dokazuje existence společné organizace trhů v tomto odvětví.
(83)
Níže uvedená tabulka uvádí příklad úrovně obchodních výměn těchto produktů ve Společenství v rozmezí let 1999 až 2004 (20).
1 000 hl
Rok
Dovoz EU
Vývoz EU
1999 (EU-15)
35 595
40 921
2000 (EU-15)
-
-
2001 (EU-15)
32 699
35 558,4
2002 (EU-15)
31 810,3
35 002,9
2003 (EU-15)
33 024,7
35 343
2004 (EU-25)
35 513,3
38 696,4
(84)
Proto pokud jde o financování propagačních akcí a reklamy na víno a vinařské produkty z části výnosů z poplatku nazývaného „na podporu vína“, potvrzuje Komise v souladu s čl. 107 odst. 1 SFEU svoje stanovisko týkající se existence státní podpory ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína a vinařských produktů.
1.4. Závěry o povaze „podpory“ ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
(85)
Komise se ve světle výše uvedeného domnívá, že opatření ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína a vinařských produktů poskytují ze státních zdrojů financované zvýhodnění, na které ostatní subjekty nemají nárok. Toto zvýhodnění narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby, a proto může ovlivnit obchod mezi členskými státy. V důsledku toho Komise dospěla k závěru, že tato opatření spadají do působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU.
2. Legitimita podpor propagace a reklamy
(86)
Portugalské orgány Komisi v souladu s čl. 108 odst. 3 SFEU neoznámily ustanovení, kterými se zavádí jmenovaný parafiskální poplatek, ani ji neinformovaly o financování činností ve prospěch odvětví vína.
3. Posouzení slučitelnosti podpor propagace a reklamy
(87)
Zásada neslučitelnosti zakotvená v čl. 107 odst. 1 SFEU nicméně zná výjimky.
(88)
Zejména čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(89)
Podle sdělení Komise o stanovení použitelných pravidel pro posuzování protiprávní státní podpory musí být každá protiprávní podpora ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 659/1999 posouzena v souladu s pravidly a pokyny platnými v okamžiku, kdy je podpora poskytnuta.
(90)
Proto je slučitelnost podpor poskytnutých před 1. lednem 2002 nutno ověřit ve světle právního rámce platného pro státní podpory určené na reklamu zemědělských produktů a některých produktů nespadajících do přílohy II Smlouvy o EHS (21) a slučitelnost podpor poskytnutých po tomto datu ve světle již zmíněných pokynů ke státní podpoře na reklamu, aniž jsou dotčena zvláštní prováděcí pravidla stanovená ve výše uvedených pokynech.
(91)
Právní rámec z roku 1987 a uvedené pokyny nicméně v podstatě sdílejí stejné zásady. Stanoví záporná a kladná kritéria, která musí všechny režimy vnitrostátních podpor dodržovat. Nesmí se tedy jednat o reklamní opatření, která jsou v rozporu s článkem 28 Smlouvy (nyní článek 34 SFEU ) nebo s odvozeným právem Společenství, a tato opatření nesmějí být zaměřena na podporu určitých podniků.
3.1. Obecné propagační akce v Portugalsku
(92)
Podle informací zaslaných portugalskými orgány je možné dojít k závěru, že tato opatření mají cíle, které jsou v souladu s mnohými z kladných kritérií obsažených ve výše uvedených ustanoveních, neboť spadají buď pod cíl rozvoje malých a středních podniků či některých oblastí nebo pod cíl zlepšení produktů vysoké jakosti nebo zdravé výživy.
(93)
Portugalské orgány mimo jiné vysvětlily, že sdělení předávaná prostřednictvím propagačních akcí a reklamy jsou obecného charakteru, spočívají především v realizaci výstav, účasti na veletrzích a vydávání katalogů a jiných nosičů, nemají za cíl odradit spotřebitele od nákupu výrobků jiných členských států nebo uvedené produkty očerňovat a nejsou ve prospěch konkrétního podniku či jednotlivého výrobce.
(94)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (bod 108) Komise uvedla, že veřejné podpory poskytnuté na financování propagačních akcí do 1. ledna 2002 jsou v tomto případě v souladu s kritérii stanovenými v příslušných ustanoveních Společenství.
(95)
Od 1. ledna 2002 bod 8 pokynů Společenství ke státní podpoře na reklamu produktů spadajících do přílohy I Smlouvy o ES a některých produktů nespadajících do přílohy I stanoví, že propagační akce, jako šíření vědeckých poznatků, organizace veletrhů a výstav nebo účast na podobných akcích či analogických iniciativách v odvětví veřejných vztahů včetně průzkumu veřejného mínění a průzkumu trhu, nejsou považovány za reklamu. Státní podpory týkající se takové propagace v širším slova smyslu jsou předmětem bodů 13 a 14 pokynů Společenství pro státní podpory v zemědělství.
(96)
Bod 13.2 zemědělských pokynů týkající se státních podpor v zemědělství stanoví, že podpory lze poskytnout na využití znalců nebo služeb tohoto druhu včetně technických studií, studií proveditelnosti a koncepčních studií, jakož i průzkumů trhu, pokud dotčené činnosti mají za cíl zlepšení jakosti zemědělských produktů. Bod 14 dále umožňuje poskytnutí podpor v oblasti technické pomoci v zemědělství. Zejména jsou povoleny podpory týkající se šíření nových technologií.
(97)
Výše popsané podpory mohou spadat do první či do druhé z těchto kategorií, neboť jejich konečným cílem je poskytnout dotčené produkci technickou pomoc v podobě podpory uvádění na trh jakostních zemědělských produktů a obecného seznamování s vlastnostmi těchto produktů.
(98)
Povoleny jsou v tomto případě podpory pokrývající 100 % nákladů. Aby se však zamezilo poskytování vysokých částek velkým společnostem, celková výše podpory, kterou je možno v souladu s těmito dvěma body poskytnout, nesmí překročit 100 000 EUR na příjemce a na tříleté období, nebo jedná-li se o podpory poskytované podnikům spadajícím do kategorie malé a střední podniky tak, jak je vymezila Komise, 50 % způsobilých výdajů, přičemž se použije nejvyšší částka. Za účelem výpočtu výše podpory je za příjemce považován ten, komu jsou služby určeny.
(99)
Portugalské orgány vysvětlily, že v případě všeobecných akcí obecně platného dosahu, jejichž skutečný příjemce je zcela rozmělněný mezi všemi subjekty vinařského oboru, zůstane tudíž úroveň podpory na příjemce a období tří let pod prahem 100 000 EUR.
(100)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (bod 114) Komise uvedla, že veřejné podpory poskytnuté na financování propagačních akcí po 1. lednu 2002 se v tomto případě zdají v souladu s kritérii stanovenými v příslušných ustanoveních Společenství.
(101)
S ohledem na informace poskytované portugalskými orgány v průběhu šetření tohoto spisu a při neexistenci opačných připomínek třetích stran po zahájení formálního vyšetřovacího řízení potvrzuje Komise své stanovisko ke slučitelnosti s ustanoveními Společenství v oblasti akcí na všeobecnou propagaci vína zajišťovaných sdružením Viniportugal v Portugalsku tak, jak jej vyjádřila při zahájení řízení (22).
-
v tomto názoru bere Komise na vědomí zejména záruky poskytnuté portugalskými orgány, které se týkají: cílů daného opatření: rozvoje malých a středních podniků či některých oblastí nebo zlepšení vysoce jakostních produktů a produktů zdravé výživy (bod 32 pokynů ke státní podpoře na reklamu);
-
povahy propagací: sdělení předávaná prostřednictvím propagačních akcí a reklamy jsou obecného charakteru, spočívají především v realizaci výstav, účasti na veletrzích a vydávání katalogů a jiných nosičů, nemají za cíl odradit spotřebitele od nákupu výrobků jiných členských států nebo uvedené produkty očerňovat a nejsou ve prospěch konkrétního podniku či jednotlivého výrobce (bod 20 pokynů ke státní podpoře na reklamu);
-
stanovení horního limitu podpory: opatření jsou zcela financována z parafiskálních poplatků a finanční úsilí odborníků dosahuje při těchto propagacích z definice 50 % jejich nákladů. Navíc v případě všeobecných akcí obecně platného dosahu, jejichž skutečný příjemce je zcela rozmělněný mezi všemi subjekty vinařského oboru, zůstává úroveň podpory na příjemce a období tří let pod prahem 100 000 EUR.
3.2. Propagační akce a reklama týkající se portugalského vína na trzích ostatních členských států a třetích zemí
(102)
Pokud jde o propagační akce a reklamu portugalského vína na trzích ostatních členských států a třetích zemí zajišťovaných sdružením Viniportugal, zejména po 1. lednu 2002, uvedla Komise pochybnosti o slučitelnosti těchto akcí s ustanoveními pokynů ke státní podpoře na reklamu.
(103)
V souladu s bodem 4.1 těchto pokynů je přípustné, aby členský stát přímo či nepřímo podnikal propagační akce na trhu ostatních členských států s cílem seznámit spotřebitele ostatních členských států či oblastí se zemědělskými produkty, nebo dokonce s celou kategorií produktů jiného členského státu. Nicméně je nutné, aby tyto propagační akce předávaly objektivní informace o vlastnostech dotčených produktů a neobsahovaly subjektivní tvrzení o jakosti produktů pouze na základě jejich původu.
(104)
Při zahájení řízení však neměla Komise dostatečné informace k tomu, aby mohla dojít k závěru, že i přesto, že tyto propagační akce zmiňují původ vín, předávají pouze informace o objektivních vlastnostech dotčených produktů a neobsahují subjektivní tvrzení o jakosti produktů pouze na základě jejich původu. Portugalské orgány byly tudíž vyzvány, aby prokázaly, že případný odkaz na původ produktů je v souladu s těmito podmínkami.
(105)
Komise vzala v úvahu ujištění poskytnutá portugalskými orgány ohledně (i) obecné povahy propagačních akcí sdružení Viniportugal (viz výše uvedený 37. bod odůvodnění); (ii) skutečnosti, že se propagační akce a reklama sdružení Viniportugal v Portugalsku a na území ostatních členských států a třetích zemí netýkají konkrétních značek ani nemají za cíl propagovat určité podniky či jednotlivé výrobce (viz výše uvedený 37. bod odůvodnění); (iii) že propagační akce nemají za cíl očernit vinařské produkty jiných členských států, nesnaží se odradit spotřebitele od nákupu vinařských produktů v jiných členských státech a jsou v souladu s platnými právními předpisy Společenství (a to právními předpisy týkajícími se označování a obchodní úpravy potravin a související reklamy) (viz výše uvedený 38. bod odůvodnění); (iv) skutečnosti, že cílem těchto akcí je seznámit spotřebitele jiných členských států s portugalskými víny a podpořit tak rozvoj činností portugalského odvětví vína ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU (viz výše uvedený 39. bod odůvodnění); a konečně, (v) skutečnosti, že účelem propagačních akcí sdružení Viniportugal mimo Portugalsko je informovat o základních vlastnostech portugalského vína a vyzvat tak spotřebitele jiných členských států a třetích zemí k degustaci těchto pro ně zatím neznámých produktů a že propagační akce neobsahují žádná subjektivní prohlášení o jakosti produktů založená pouze na jejich původu (viz výše uvedený 40. bod odůvodnění).
(106)
Na základě doplňujících informací poskytnutých portugalskými orgány a při neexistenci opačných připomínek třetích stran po zahájení formálního vyšetřovacího řízení byla Komise s to uzavřít, že pochybnosti vyjádřené při zahájení řízení týkající se objektivní povahy propagačních a reklamních akcí podniknutých na trzích členských států a třetích zemí byly rozptýleny.
(107)
Ve světle výše uvedeného považuje Komise podporu obecné propagace vína v Portugalsku, jakož i podporu propagace a reklamy portugalského vína na trzích ostatních členských států a třetích zemí za slučitelnou s kladnými a zápornými kritérii stanovenými v pokynech ke státní podpoře na reklamu.
4. Financování podpor
(108)
Pokud se jedná o státní podporu financovanou pomocí parafiskálního poplatku, předmětem vyšetřovacího řízení ze strany Komise musí být jak činnosti financované podporou, tak i financování samotných podpor. Případná neslučitelnost financování státní podpory se společným trhem by totiž způsobila následnou neslučitelnost samotných podpor, a to i v případě, že by bylo poskytnutí podpory v souladu s platnými pravidly hospodářské soutěže.
(109)
Podle ustálené judikatury nespadají poplatky do působnosti ustanovení SFEU týkajících se státních podpor, ledaže představují způsob financování podpory, takže jsou její nedílnou součástí (23). Aby mohl být poplatek nebo část poplatku považován za nedílnou součást opatření podpory, musí nutně existovat vztah omezující závislosti mezi poplatkem a podporou podle příslušných vnitrostátních předpisů (24) v tom smyslu, že výtěžek z poplatku je nezbytně určen na financování podpory. Při existenci takové vazby výtěžek z poplatku přímo ovlivňuje výši podpory (25) a v důsledku toho i posouzení slučitelnosti této podpory s vnitřním trhem (26).
(110)
Dále je tedy nutné zkoumat, zda poplatek na podporu vína splňuje výše uvedené podmínky.
4.1. Poplatek na podporu vína jako nedílná součást podpor propagace
(111)
Na prvním místě je nutné posoudit, zda je výtěžek z poplatku nezbytně určen k financování podpory. V této souvislosti je nutno upozornit na skutečnost, že jak v legislativním nařízení č. 137/95, tak i v legislativním nařízení č. 119/97, kterým se stanoví výjimky, je stanoveno, že „příslušný procentuální podíl z výtěžku z poplatku na podporu, který má každoročně povinnost stanovit ministr zemědělství a který nicméně nepředstavuje nikdy méně než 25 %, je určen na obecné propagační akce v oblasti vína a vinařských produktů“ (čl. 11 odst. 2 legislativního nařízení č. 119/97). V tomto smyslu je část výtěžku z poplatku povinně - v souladu s příslušnými vnitrostátními předpisy - určena na financování propagačních opatření, která jsou předmětem podpory.
(112)
Dále čl. 1 odst. 1 legislativního nařízení č. 119/97, kterým je vymezen rámec uplatnění poplatku, stanoví, že „na vína a vinařské produkty […] se vztahuje poplatek na podporu jako protihodnota vůči službám poskytovaným IRV v oblasti obecné podpory a celkové koordinace daného odvětví“. Na druhém místě je nutné posoudit, zda výtěžek z poplatku přímo ovlivňuje výši podpory. V této souvislosti je nutno zdůraznit, že poplatek na podporu představuje jediný zdroj financování podpor propagace a reklamy, které jsou předmětem tohoto posuzování, a snížení výtěžku z poplatku by tedy následně předpokládalo snížení zdrojů financování propagačních opatření.
(113)
Proto se Komise domnívá, že v tomto případě je výtěžek z poplatku nezbytně určen na financování podpory a přímo ovlivňuje její výši. Na závěr je nutno shrnout, že v souladu s judikaturou Soudního dvora existuje podle vnitrostátních právních předpisů mezi poplatkem a podporou vztah omezující závislosti a poplatek na podporu vína je nedílnou součástí opatření podpory, jež je předmětem posuzování. V důsledku toho musí být financování akcí z poplatku rovněž posouzeno Komisí.
4.2. Uvalení poplatku na vyvážené produkty
(114)
Jak je zmíněno ve výše uvedeném 9. bodě odůvodnění, poplatek se vztahuje jak na portugalské produkty určené ke spotřebě v Portugalsku, tak i na produkty určené k vývozu.
(115)
V rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (bod 143) Komise uvádí, že se nezdá, že by při propagačních či reklamních akcích docházelo k diskriminaci mezi domácími výrobky určenými pro domácí trh a výrobky určenými k vývozu.
(116)
Pokud jde o otázku, do jaké míry produkty určené k vývozu těží z obecných propagačních opatření v Portugalsku, dospěla Komise s ohledem na informace poskytované portugalskými orgány během šetření tohoto spisu a při neexistenci opačných připomínek třetích stran po zahájení formálního vyšetřovacího řízení k závěru, že tato kategorie produktů v široké míře těží ze všech zvýhodnění vyplývajících z dotčeného poplatku a dále má značný prospěch z propagačních akcí na území jiných členských států a třetích zemí.
4.3. Uvalení poplatku na dovážené produkty
(117)
V souladu s judikaturou Soudního dvora (27) je Komise obvykle toho názoru, že financování státní podpory prostřednictvím povinných odvodů může mít dopad na podporu, jelikož má ochranný účinek přesahující podporu ve vlastním slova smyslu. Dotčený poplatek ve skutečnosti představuje povinný odvod. Podle stejné judikatury je Komise toho názoru, že podpora domácím výrobcům nemůže být financována z parafiskálních poplatků, jimiž je zatížen rovněž dovoz výrobců stejného produktu z jiných členských států, ledaže by existovaly záruky, že i ti mohou stejným způsobem jako domácí výrobci využívat všech těchto zvýhodnění.
(118)
Při zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise tedy uvedla, že pokud musel být za výrobky pocházející z ostatních členských států rovněž zaplacen poplatek, musely portugalské orgány ještě prokázat, že mezi domácími a dovezenými výrobky neexistuje žádná diskriminace a že dovezené výrobky, za které byl zaplacen poplatek, budou stejným způsobem a stejnou měrou jako domácí výrobky využívat všech z toho vyplývajících výhod (28).
(119)
Již bylo shledáno, že propagační a reklamní akce týkající se vína a vinařských produktů a zajišťované sdružením Viniportugal jsou financovány z části výnosů z poplatku na podporu vína.
(120)
Ve svých dalších připomínkách a informacích portugalské orgány přinesly ujištění, že příspěvek z výnosů z poplatku vybraného za dovezené produkty byl stěží použit na financování části nákladů na obecné propagační akce, které sdružení Viniportugal realizovalo v Portugalsku. Portugalské orgány potvrdily, že propagační a reklamní akce organizované na trzích ostatních členských států a třetích zemí ve prospěch portugalského vína a vinařských produktů jsou výlučně financovány z výnosů z poplatku vybraného za domácí výrobky.
(121)
Informace poskytnuté portugalskými orgány dokazují, že dovezené výrobky těží z obecných propagačních akcí v Portugalsku poměrným způsobem. Jak je již popsáno výše v 16. a 17. bodě odůvodnění, je hlavním cílem reklamních akcí organizovaných na vnitrostátní úrovni získat mladé dospělé spotřebitele obou pohlaví pro zdravou spotřebu vína jako alternativy k pivu nebo jiným alkoholickým nápojům. Portugalské orgány poskytly z propagačních akcí a osvětových projektů financovaných z dotčeného poplatku také reklamní vzorky. Jelikož mají propagační akce za cíl obecně podporovat spotřebu vína, dovážené produkty těží z uvedených opatření stejnou měrou.
(122)
Poskytnuté informace nicméně nestačí k prokázání skutečnosti, že výnosy z poplatku vybraného za dovezené produkty nepřispěly k financování propagačních a reklamních akcí realizovaných na trzích ostatních členských států a třetích zemí, z kterých naopak výlučně těží portugalské víno. Zejména podle číselných údajů poskytnutých portugalskými orgány dosahovaly průměrné výnosy z poplatku vybraného za dovezené produkty v období od roku 1998 do roku 2005 výše 1 293 169 EUR, zatímco ve stejném období věnovalo sdružení Viniportugal na obecné propagační akce v Portugalsku ročně průměrně 525 698 EUR (viz výše uvedený 36. a 38. bod odůvodnění).
(123)
I když vnitrostátní právní předpisy stanoví povinnost přidělit na obecnou propagaci vína a vinařských produktů určitý procentuální podíl z výtěžku z poplatku, který není nikdy nižší než 25 %, mezi těmito dvěma částmi výtěžku z poplatku neexistuje oddělené účetnictví. Portugalské orgány mohly předložit pouze odhady části výtěžku z poplatku vybraného za dovezené produkty a určeného na obecnou propagaci.
(124)
Vzhledem k judikatuře citované ve výše uvedeném 116. bodě odůvodnění a ke skutečnosti, že opatření financovaná z poplatku představují státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU, jakož i ke skutečnosti, že poplatek má diskriminační charakter, což je v rozporu s článkem 110 SFEU, neboť poplatek se rovněž vztahuje na výrobky pocházející z ostatních členských států, aniž by tyto výrobky těžily ze všech výhod z dotčeného poplatku vyplývajících, se tedy Komise domnívá, že výnos z poplatku získaný zatížením výrobků dovážených z jiných členských států za účelem financování propagačních akcí uskutečňovaných sdružením Viniportugal na trzích ostatních členských států a třetích zemí představuje financování podpory, které je neslučitelné s pravidly volného pohybu zboží, a v důsledku toho jsou takto financované státní podpory ve stejné míře neslučitelné se Smlouvou.
(125)
Na základě informací a záruk poskytnutých portugalskými orgány (viz 104. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí) může Komise právoplatně dospět k závěru, že výrobci a obchodníci z ostatních členských států těžili stejnou měrou jako portugalští výrobci z opatření podpory obecné propagace organizované v Portugalsku.
(126)
Portugalské orgány však nepopřely, že výrobci a obchodníci z ostatních členských států nemohou těžit z opatření podpory propagace a reklamy mimo území Portugalska organizovaných výlučně ve prospěch portugalských vín.
(127)
Podle ustálené judikatury Soudního dvora, pokud je výnos odvodů, které postihují domácí a dovážené výrobky na základě shodných kritérií, určen k financování činností, z nichž zvláště těží domácí výrobky podléhající odvodům, může z toho vyplývat, že příspěvek vybíraný podle týchž kritérií je nicméně diskriminačním odvodem v rozsahu, v jakém je odvod uvalený na domácí výrobky neutralizován výhodami, k jejichž financování slouží, zatímco odvod zatěžující dovezené výrobky představuje čistou zátěž (29).
(128)
V tomto případě nemůže být tudíž vyloučeno, že nedošlo k diskriminaci dovezených výrobků. Z informací poskytnutých portugalskými orgány naopak vyplývá, že dovezené výrobky byly zatíženy poplatkem stejnou měrou jako domácí výrobky, ale netěžily z výhod financovaných z tohoto poplatku stejnou měrou jako domácí výrobky. Jak bylo uvedeno výše ve 122. bodě odůvodnění, dosahovaly podle číselných údajů poskytnutých portugalskými orgány průměrné výnosy z poplatku vybraného za dovezené výrobky v období od roku 1998 do roku 2005 výše 1 293 169 EUR, zatímco ve stejném období věnovalo sdružení Viniportugal na obecné propagační akce v Portugalsku ročně průměrně 525 698 EUR. Neexistuje oddělené účetnictví umožňující se ujistit, že výnos z poplatku pocházející z dovezených produktů je výlučně určen na obecnou propagaci v Portugalsku. Parafiskální poplatky a výnos z nich tudíž porušují článek 110 SFEU.
(129)
Na základě informací, které jí byly poskytnuty v souvislosti se zahájením formálního vyšetřovacího řízení, Komise není s to dospět k závěru, že podpory propagace portugalského vína a portugalských vinařských produktů na trzích ostatních členských států a třetích zemí nebyly byť jen zčásti financovány z výnosů poplatku na podporu vína pocházejících z dovezených výrobků. Komisi totiž nepřísluší zkoumat, jaké jsou skutečnosti, které jí mohly být předloženy, ale Komise musí jednak prozkoumat všechna nezbytná stanoviska a jednak vycházet z informací, jež má k dispozici v době přijetí rozhodnutí (30). Komise se domnívá a následně uzavírá, že financování těchto opatření podpory je nutno považovat za neslučitelné s vnitřním trhem.
(130)
Pokud je tedy financování státní podpory považováno za neslučitelné s použitými pravidly Smlouvy, musí být takto financovaná podpora považována Komisí rovněž za neslučitelnou tak dlouho, jak dlouho trvalo nesprávné financování, neboť regulérnost financování státní podpory je skutečně nezbytnou podmínkou k prohlášení její slučitelnosti (31).
V. ZÁVĚRY
(131)
Komise lituje, že Portugalsko poskytlo dotčené podpory a porušilo tak čl. 108 odst. 3 SFEU.
(132)
Komise dospěla k následujícím závěrům:
-
Portugalsko v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU protiprávně financovalo obecné propagační akce v oblasti vína financované pomocí poplatku z domácích výrobků a výrobků dovezených z ostatních členských států.
-
Podporu nepředstavuje pouze vzdělávání financované z výnosů z parafiskálního poplatku.
-
Podpory ve prospěch propagace a obecné reklamy v oblasti vína a vinařských výrobků zajišťovaných sdružením Viniportugal na území Portugalska lze prohlásit za slučitelné s vnitřním trhem.
-
Podpory propagace a reklamy vína a vinařských výrobků portugalského původu na území ostatních členských států a třetích zemí financované pomocí poplatku z výroby vína a vinařských produktů uvalené rovněž na výrobky pocházející z ostatních členských států byly na úrovni uvedených příjemců v souladu s použitými ustanoveními Společenství. Komise však rovněž musela konstatovat existenci porušení článku 110 SFEU na úrovni financování těchto podpor. Z tohoto důvodu nemůže Komise dotčený režim prohlásit za slučitelný, neboť způsobil diskriminaci mezi dovezenými a domácími výrobky.
(133)
Toto rozhodnutí se omezuje pouze na posouzení uplatnění parafiskálního poplatku počínaje jehom vstupem v platnost a konče dnem 31. prosince 2006, kdy vstoupily v platnost nové pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013, aniž by bylo dotčeno stanovisko, které Komise zaujme vzhledem k uplatnění poplatku na podporu po tomto datu.
(134)
Komise považuje za vhodné přijmout v tomto případě podmíněné rozhodnutí s použitím možnosti nabídnuté čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 659/1999, podle něhož může Komise připojit ke kladnému rozhodnutí podmínky, za kterých může být podpora považována za slučitelnou se společným trhem, a může stanovit povinnosti pro umožnění kontroly plnění rozhodnutí.
(135)
K nápravě porušení článku 110, a tedy k odstranění diskriminace se zpětnou působností musí Portugalsko ve lhůtě a za podmínek stanovených Komisí přistoupit k navrácení části poplatku, kterou byly zatíženy výrobky pocházející z jiných členských států. Náprava tohoto porušení by učinila dotčené podpory slučitelnými s článkem 107 SFEU.
(136)
Komise stanoví podmínky, jimiž se uvedené navrácení musí řídit. Portugalsko musí za naprostého dodržení následujících podmínek navrátit poplatníkům část poplatku, která byla v období mezi datem účinnosti daně a 31. prosincem 2006 uvalena na výrobky pocházející z jiných členských států:
-
Pokud budou moci dokázat, že poplatek na podporu byla uvalen na dovezené výrobky, mohou poplatníci odpovědní za zaplacení poplatku požadovat náhradu poměrné části výnosu z poplatku určené na financování propagačních služeb, z kterých těžily výlučně domácí výrobky, a to ve lhůtě stanovené v souladu s vnitrostátními předpisy a v žádném případě kratší než šest měsíců počínaje dnem oznámení tohoto rozhodnutí;
-
Portugalsko stanoví míru případné diskriminace, kterou jsou zatíženy dovážené výrobky. Za tímto účelem musí Portugalsko během referenčního období ověřit peněžní rovnocennost mezi částkami celkově vybranými jako uvedený poplatek za domácí výrobky a výhodami, které se na tyto výrobky výlučně vztahují;
-
navrácení musí být provedeno v maximální lhůtě šesti měsíců od podání žádosti;
-
navrácené částky musí být od data, kdy byly vybrány, až do data skutečného navrácení aktualizovány s ohledem na úroky. Tyto úroky jsou počítány na základě referenční sazby Komise stanovené metodou určení referenčních úrokových a diskontních sazeb (32);
-
portugalské orgány přijmou všechny přiměřené důkazy ze strany poplatníků, jimiž bude dokázána zaplacená část poplatku, kterou byly zatíženy výrobky pocházející z jiných členských států;
-
právo na refundaci nesmí podléhat dalším podmínkám, zejména podmínce nepřevedení poplatku;
-
v případě, kdy poplatník poplatek ještě nezaplatil, portugalské orgány se formálně zřeknou požadavku na její zaplacení včetně případných narostlých úroků z prodlení;
-
v případě, že o to Komise požádá, předloží portugalské orgány Komisi komplexní zprávu, kterou prokážou řádné provedení opatření k refundaci;
-
pokud byl v jiném členském státě uvalen poplatek na stejné produkty, které jsou zatíženy poplatkem na podporu vína v Portugalsku, portugalské orgány se zavazují navrátit poplatníkům část poplatku, která zatížila produkty pocházející z tohoto členského státu;
-
Portugalsko se zavazuje seznámit s tímto rozhodnutím všechny potenciální poplatníky dotčeného poplatku,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podporu nepředstavuje pouze vzdělávání financované z výnosů z parafiskálního poplatku ve výši 367,12 EUR.
Článek 2
Státní podpory na obecnou propagaci vína a vinařských výrobků na portugalském území protiprávně zavedené Portugalskem v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU prostřednictvím parafiskálního poplatku stanoveného legislativním nařízením č. 137/95 ze dne 14. června 1995 jsou státní podpory slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, pokud jde o období od vstupu tohoto poplatku v platnost až do 31. prosince 2006.
Článek 3
1. Státní podpory na obecnou propagaci vína a vinařských výrobků portugalského původu na území ostatních členských států a třetích zemí protiprávně zavedené Portugalskem v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU prostřednictvím parafiskálního poplatku stanoveného legislativním nařízením č. 137/95 ze dne 14. června 1995 jsou, aniž je dotčeno uplatňování článku 2, státní podpory slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, pokud jde o období od vstupu tohoto poplatku v platnost až do 31. prosince 2006 a pokud Portugalsko dodrží podmínky uvedené v odstavci 2 tohoto článku.
2. Portugalsko musí za naprostého dodržení následujících podmínek navrátit poplatníkům část poplatku, která byla v období mezi datem účinnosti poplatku a 31. prosincem 2006 uvalena na výrobky pocházející z jiných členských států:
-
pokud budou moci dokázat, že poplatek na podporu byl uvalen na dovážené produkty, mohou poplatníci odpovědní za zaplacení poplatku požadovat náhradu poměrné části výnosu z poplatku určené na financování propagačních služeb, z kterých těžily výlučně domácí výrobky, a to ve lhůtě stanovené v souladu s vnitrostátními předpisy a v žádném případě kratší než šest měsíců počínaje dnem oznámení tohoto rozhodnutí;
-
Portugalsko stanoví míru případné diskriminace, která zatěžuje dovážené výrobky. Za tímto účelem musí Portugalsko během referenčního období ověřit peněžní rovnocennost mezi částkami celkově vybranými jako uvedený poplatek za domácí výrobky a výhodami, které se na tyto výrobky výlučně vztahují;
-
navrácení musí být provedeno v maximální lhůtě šesti měsíců od podání žádosti;
-
navrácené částky musí být od data, kdy byly vybrány, až do data skutečného navrácení aktualizovány s ohledem na úroky. Tyto úroky se vypočítají na základě referenční sazby Komise stanovenou metodou určení referenčních úrokových a diskontních sazeb (33);
-
portugalské orgány přijmou všechny přiměřené důkazy ze strany poplatníků, jimiž bude dokázána zaplacená část poplatku, kterou byly zatíženy produkty pocházející z jiných členských států;
-
právo na refundaci nesmí podléhat dalším podmínkám, zejména podmínce nepřevedení poplatku;
-
v případě, kdy poplatník poplatek ještě nezaplatil, portugalské orgány se formálně zřeknou požadavku na jeho zaplacení včetně případných narostlých úroků z prodlení;
-
v případě, že o to Komise požádá, předloží portugalské orgány Komisi komplexní zprávu, kterou prokážou řádné provedení opatření k refundaci;
-
pokud byl v jiném členském státě uvalen poplatek na stejné produkty, které jsou zatíženy poplatkem na podporu vína v Portugalsku, portugalské orgány se zavazují navrátit poplatníkům část poplatku, jež zatížila produkty pocházející z tohoto členského státu;
-
Portugalsko se zavazuje seznámit s tímto rozhodnutím všechny potenciální poplatníky dotčeného poplatku.
Článek 4
Portugalsko informuje Komisi do dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí o opatřeních, která přijalo za účelem dosažení souladu s tímto rozhodnutím.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Portugalsku.
V Bruselu dne 20. července 2010.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 20 päivänä heinäkuuta 2010,
valtiontuesta C 43/04 (ex NN 38/03) Portugalin soveltama veronluonteinen maksu viinin menekinedistämiseen
(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 4891)
(Ainoastaan portugalinkielinen teksti on todistusvoimainen)
(2011/6/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) (1) ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
on kehottanut edellä mainitun artiklan mukaisesti asianomaisia esittämään huomautuksensa (2),
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1)
Tehdyn kantelun vuoksi komissio pyysi 20 päivänä tammikuuta 2003 päivätyssä kirjeessä Portugalin viranomaisilta tietoja viini- ja viininviljelyinstituutin, jäljempänä ’IVV’, perimästä veronluonteisesta maksusta, joka on tarkoitettu viinin menekinedistämiseen, sekä tällaisesta maksusta saatavilla tuloilla rahoitettavista toimenpiteistä.
(2)
Portugalin pysyvä edustusto Euroopan unionissa vastasi komissiolle 14 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä. Lisätietoja toimitettiin 4 päivänä elokuuta ja 2 päivänä syyskuuta 2003 sekä 24 päivänä helmikuuta ja 15 päivänä heinäkuuta 2004 päivätyissä kirjeissä vastauksena komission yksiköiden 14 päivänä toukokuuta ja 22 päivänä joulukuuta 2003 päivätyissä fakseissa esittämiin pyyntöihin.
(3)
Koska kyseistä tukivälinettä on sovellettu vuodesta 1995 ilman komission etukäteen antamaa suostumusta, se merkittiin ilmoittamattomien tukien rekisteriin. Portugalin soveltamat toimenpiteet ovat itse asiassa uutta tukea, josta ei ole ilmoitettu komissiolle. Sen vuoksi ne ovat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan (SEUT-sopimuksen nykyinen 108 artikla) soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (3) 1 artiklan f alakohdan mukaan sääntöjenvastaisia
(4)
Komissio ilmoitti Portugalille 6 päivänä joulukuuta 2004 päivätyllä kirjeellä [K(2004)4522] päätöksestään aloittaa kyseisen tuen osalta SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muodollinen tutkintamenettely. Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (4). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa edellä tarkoitetusta tuesta.
(5)
Portugalin viranomaiset toimittivat huomautuksensa 11 ja 13 päivänä tammikuuta 2005 päivätyissä kirjeissä ja täydensivät vastaustaan 24 päivänä toukokuuta 2006 päivätyssä kirjeessä. Komissio ei ole saanut huomautuksia muilta asianomaisilta.
II KUVAUS TUESTA
(6)
Tässä luvussa esitetään yhteenveto päätöksessä tarkasteltavien toimenpiteiden taustasta ja pääkohdista. Yksityiskohtaisemmat tiedot sisältyvät 4 kappaleessa mainittuun päätökseen menettelyn aloittamisesta.
1. Viini- ja viininviljelyinstituutti (IVV)
(7)
IVV on vuonna 1986 perustettu julkinen elin, joka vastaa Portugalin viinialan valvonnasta ja yleisestä koordinoinnista. IVV: n puitelainsäädännöstä 26 päivänä huhtikuuta 1997 annetun säädöksen (Decreto-Lei nro 99/97) (5) mukaisesti instituutin yleisiä tehtäviä ovat viinialan tukeminen, tutkimus, valvonta ja seuranta sekä viinien ja viinialan tuotteiden menekin ja kaupan pitämisen edistäminen. Näitä tehtäviä varten sillä on hallinnollinen ja taloudellinen itsemääräämisoikeus.
(8)
IVV harjoittaa viinialan kansallisessa ja yhteisön lainsäädännössä säädettyjä toimia. Se on erityisesti Portugalin valtion nimeämä kansallinen viranomainen (6), joka vastaa viinialan yhteisön sääntöjen noudattamisen valvonnasta viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 (7) 72 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(9)
IVV, jonka tehtävänä on viinialan yleinen koordinointi, toteuttaa kahdenlaisia toimia:
-
toimet, jotka koskevat pääasiassa Portugalissa tuotettuja viinejä ja viinialan tuotteita, kuten maarekisteriin ja viininviljelyperintöön liittyvät merkinnät sekä tma-laatuviinien ja alueen tyypillisten viinien valvonta- ja sertifiointijärjestelmien tarkastaminen (keskimäärin 2,8 % IVV: n talousarviosta);
-
toimet, joita sovelletaan erotuksetta Portugalista peräisin oleviin viineihin ja viinialan tuotteisiin sekä muista jäsenvaltioista ja/tai yhteisön ulkopuolisista maista peräisin oleviin viineihin ja viinialan tuotteisiin, joita pidetään kaupan Portugalissa. Tällaisia toimia ovat viinimarkkinoiden hallinta ja koordinointi, viininviljelyalan valvonta ja seuranta kansallisen lainsäädännön ja yhteisön lainsäädännön mukaisesti (IVV: n lähes koko talousarvio käytetään näihin toimiin).
(10)
IVV tarjoaa myös eräitä palveluja ulkopuolisille erityisesti seuraavilla aloilla: (i) taloudellisille toimijoille, viinialan ammatillisille ja toimialakohtaisille organisaatioille sekä IVV: n omalle henkilöstölle suunnatun koulutustoiminnan järjestäminen ja edistäminen; (ii) IVV: n varastointikapasiteetin asettaminen alan toimijoiden käyttöön; (iii) IVV: n tarjoamat laboratoriopalvelut sekä IVV: n oman henkilöstön ja muiden alan toimijoiden kouluttaminen (joka rahoitetaan suurelta osin yhteisön ja Portugalin tukiohjelmista).
2. Viinin manekinedistämistoimet
(11)
IVV huolehtii myös viinin menekinedistämisen organisoinnista tukemalla viininviljelyalan edustavia toimialakohtaisia yhdistyksiä, jotka suunnittelevat ja toteuttavat viinin ja viinialan tuotteiden menekinedistämiseen ja mainontaan liittyviä toimia. Tämä tuki rahoitetaan osittain kansallisten ja tuontituotteiden menekinedistämismaksusta saatavilla tuloilla, ja Portugalin viranomaiset vahvistavat vuosittain sen osuuden ja edellytykset, joiden perusteella tuensaajat valitaan (8).
(12)
Vuodesta 1997 viinin ja viinialan tuotteiden yleisen menekinedistämisen tukeminen on annettu tehtäväksi avoimella kilpailumenettelyllä valitulle portugalilaiselle toimialayhdistykselle nimeltä Viniportugal, joka edustaa maan viininviljelyalaa. Koska vuodesta 1997 lähtien ei ole olut muita ehdokkaita, Viniportugal on saanut kaiken tuoton kyseiseen tarkoitukseen kerätystä veronluonteisesta maksusta.
(13)
Tukitoimiin käytettävä osuus maksusta on tarkoitettu kahdenlaisten menekinedistämistoimien rahoittamiseen:
-
viinin ja viinialan tuotteiden yleiset menekinedistämistoimet Portugalissa viittaamatta tuotteiden alkuperään;
-
Portugalissa tuotettujen viinien ja viinialan tuotteiden menekinedistämistoimet muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden alueella.
2.1 Viinin yleinen menekinedistäminen Portugalissa
(14)
Portugalissa toteutettavien viinin yleisten menekinedistämistoimien osalta Portugalin viranomaiset vahvistavat, että Viniportugal tukee ja panee täytäntöön viinin ja viinialan tuotteiden menekinedistämistoimia, kuten viinialaan liittyvää kulttuuri- ja tiedetoimintaa. Tältä osin Viniportugal edistää viinikulttuuria järjestämällä alan markkinatapahtumia ja näyttelyitä, julkaisemalla alaa käsittelevää aineistoa sekä toteuttamalla esittely- ja tiedotustoimia ja menekinedistämiskampanjoita, joilla pyritään siihen, että viinin yleinen menekinedistäminen vaikuttaa suoraan viinin kulutukseen Portugalissa.
(15)
Portugalin viranomaiset mainitsevat, että Viniportugalin toteuttamien menekinedistämis- ja mainontatoimien tavoitteena ei missään tapauksessa ole estää kuluttajia ostamasta muista jäsenvaltioista peräisin olevia viinialan tuotteita tai antaa negatiivista kuvaa kyseisistä tuotteista. Ne eivät myöskään suosi tietyn yrityksen tai yksittäisen tuottajan tavaramerkkejä.
(16)
Kansallisten mainoskampanjoiden päätavoitteena on ohjata nuoret aikuiset kuluttajat nauttimaan terveellisesti viiniä oluen tai muiden alkoholijuomien asemesta.
(17)
Viniportugal tukee myös kirjojen, esitteiden ja käytännön viinioppaiden julkaisemista viinikulttuurin tunnetuksi tekemiseksi ja tekee sopimuksia ylemmän asteen oppilaitosten kanssa viini- ja ravintola-alan ammattilaisten koulutuksen edistämiseksi. Se tukee myös Portugalin sommelier-yhdistyksen toimintaa julkisissa tiloissa tarjoiltavien viinien laadun parantamiseksi ja viinin ominaisuuksia koskevan yleisen tietämyksen lisäämiseksi. Lisäksi Viniportugal edistää yhteistyössä terveysviranomaisten kanssa viinin kohtuullista ja vastuullista kulutusta järjestämällä veren alkoholipitoisuutta ja liikenneturvallisuutta käsitteleviä seminaareja. Se antaa myös ehdotuksen viinin mainontaa koskeviksi menettelyohjeiksi, joilla pyritään viinin menekinedistämiseen ihmisarvoa kunnioittavalla tavalla ja estämään alaikäisten kannustaminen alkoholin kulutukseen. Portugalin viranomaiset ovat myös toimittaneet mainosnäytteitä, joista käy ilmi edellä mainittujen periaatteiden noudattaminen.
2.2 Portugalissa tuotetun viinin menekinedistäminen muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla
(18)
Muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden alueella toteutettavien Portugalissa tuotetun viinin ja portugalilaisten viinialan tuotteiden menekinedistämiskampanjoiden osalta Portugalin viranomaiset ovat ilmoittaneet, että kyseisillä markkinoilla toteutettavien toimien tarkoituksena on edistää portugalilaisten viinien menekkiä. Ne toteutetaan julkaisemalla mainosmateriaalia alan lehdistössä, levittämällä tiedotteita (newsletters), osallistumalla viinialan näyttelyihin ja tukemalla viinitoimittajien vierailuja Portugaliin. Viranomaiset vahvistavat myös, että näiden kampanjoiden tavoitteena ei ole estää kuluttajia ostamasta muista jäsenvaltioista peräisin olevia viinialan tuotteita tai antaa negatiivista kuvaa kyseisistä tuotteista, eivätkä ne myöskään suosi tietyn yrityksen tai yksittäisen tuottajan tavaramerkkejä. Tältä osin Portugalin viranomaiset ovat myös toimittaneet esimerkkejä ja näytteitä ulkomaalaisessa viinialan lehdistössä julkaistusta mainonnasta.
3. Koulutus toimet
(19)
IVV vastaa viinialan taloudellisten toimijoiden teknisestä koulutuksesta ja tiedonvälityksestä viinien ja viinialan tuotteiden laadun varmistamiseksi. Se järjesti vuosina 1997-2002 erilaisia koulutustapahtumia omalle henkilöstölleen (1 449 henkeä), muille julkisen sektorin virkamiehille sekä pienemmässä mittakaavassa myös alan toimijoille (135 henkeä).
(20)
Portugalin viranomaiset korostavat, että IVV: n kyseisellä ajanjaksolla järjestämän koulutustoiminnan kustannukset, lukuun ottamatta viinialan yleisen edun mukaista koulutusohjelmaa ”Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000”, jonka kokonaiskustannukset olivat 367,12 euroa, rahoitettiin kokonaisuudessaan Euroopan sosiaalirahaston yhteisrahoittamista Maa- ja metsätalouden uudistamisen tukiohjelmasta - PAMAF (toimi 6) ja Agro-ohjelmasta (toimi 7). Viranomaiset täsmensivät myös, että tästä syystä sen paremmin IVV kuin taloudelliset toimijatkaan eivät joutuneet osallistumaan tämän toiminnan kustannuksiin.
4. Viinin menekinedistämismaksu
(21)
Tarkasteltavana oleva toimenpide liittyy IVV: n viinialan toimijoilta vuodesta 1995 lähtien keräämästä veronluonteisesta maksusta (9) saatujen tulojen käyttöön. Maksun tarkoituksena on taata edellä tarkoitetulle julkiselle elimelle riittävät varat Portugalin viinialan koordinointia varten, ja sen osuus IVV: n toimintabudjetista on yli 62 %.
(22)
Säädöksen (Decreto-Lei) nro 119/97 1 §:n 1 momentin mukaan Portugalin alueella tuotetuista viineistä ja viinialan tuotteista sekä muissa maissa tuotetuista ja Portugalissa kaupan pidetyistä tuotteista peritään menekinedistämismaksu. Sillä korvataan IVV: n (tai Azorien ja Madeiran autonomisilla alueilla vastaavien alueellisten elinten) suorittamat, yleiseen menekinedistämiseen ja alan yleiseen koordinointiin liittyvät palvelut.
(23)
Menekinedistämismaksua ei sovelleta ainoastaan Portugalissa tuotettuihin ja kaupan pidettyihin viinialan tuotteisiin vaan myös sellaisiin Portugalissa tuotettuihin tuotteisiin, joita pidetään kaupan joko muissa jäsenvaltioissa tai yhteisön ulkopuolisissa maissa (vienti), sekä muista jäsenvaltioista tai yhteisön ulkopuolisista maista peräisin oleviin viinialan tuotteisiin, joita pidetään kaupan Portugalissa (tuonti).
(24)
Maatalousministeriön toimivaltaiset viranomaiset vahvistavat vuosittain maksun määrän, joka vaihtelee pakkauksen, tuotteen tarjontamuodon ja pakkauksen vetoisuuden mukaan (10).
(25)
Nimestä huolimatta menekinedistämismaksun tuotto käytetään ensisijaisesti IVV: n suorittamien viinialan yleisten koordinointipalvelujen rahoittamiseen ja vasta toissijaisesti viinin ja viinialan tuotteiden menekinedistämistoimiin.
(26)
Menettelyä aloittaessaan komissio katsoi, että harjoittaessaan yhteisön ja kansallisen lainsäädännön mukaista viinialan yleistä koordinointitoimintaa ja huolehtiessaan tuen myöntämisestä viinin menekinedistämiseen IVV ei ole yksityinen toimija vaan julkisviranomainen, joten sen osalta ei ole kyse valtiontuesta (vrt. menettelyn aloittamispäätöksen 66 kohta).
(27)
Siltä osin kuin IVV tarjoaa markkinaedellytysten mukaisesti tiettyjä palveluja kolmansille osapuolille (vrt. 15 kappale), IVV: n markkina-asema ei ole tuonut sille taloudellista etua, joten sen osalta ei ole kyse valtiontuesta (ks. menettelyn aloittamispäätöksen 70 kohta).
(28)
Käytettävissään olleiden tietojen perusteella komissio katsoi, että Viniportugal ei ole saanut taloudellista etua, minkä vuoksi sen osalta ei myöskään ole kyse valtiontuesta. Kyseinen toimialayhdistys on pelkkä palveluntarjoaja, joka on valittu toimittamaan kyseistä palvelua objektiivisin perustein julkisella menettelyllä, joka on avoin ja syrjimätön (vrt. menettelyn aloittamispäätöksen 87 kohta).
(29)
Tutkintamenettelyä aloittaessaan komissio katsoi kuitenkin, että viinin ja viinialan tuotteiden menekinedistämis- ja mainoskampanjoiden rahoituksen osalta oli kyse SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitusta valtiontuesta viinialan taloudellisten toimijoiden hyväksi (vrt. menettelyn aloittamispäätöksen 80 kohta).
(30)
Myös koulutustoimien osalta komissio katsoi, että kyse oli SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitusta valtiontuesta (vrt. menettelyn aloittamispäätöksen 79 ja 80 kohta).
(31)
Komissio aloitti SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, koska se epäili näiden kahden tukityypin soveltuvuutta sisämarkkinoille.
(32)
Komissiolla ei ollut menettelyä aloittaessaan riittävästi tietoa portugalilaisen viinin mainonnan tukemisesta muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla, jotta se olisi voinut päätellä, ettei näissä kampanjoissa, joissa tosin mainitaan viinin alkuperä, välitettäisi muutakin kuin objektiivista tietoa asianomaisten tuotteiden ominaisuuksista ja ettei niihin sisältyisi subjektiivisia väitteitä tuotteiden laadusta niiden alkuperän perusteella (vrt. menettelyn aloittamispäätöksen 119 kohta).
(33)
Menekinedistämistä ja koulutusta koskevien tukien rahoituksen osalta komissio katsoi yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti, että jäsenvaltion tuottajille myönnettävää tukea saa rahoittaa veronluonteisilla maksuilla, joita kannetaan myös muiden jäsenvaltioiden tuottajien samanlaisen tuotteen tuonnissa, ainoastaan, jos varmistetaan, että nämä muiden jäsenvaltioiden tuottajat voivat saada kaikki samat edut, jotka koskevat asianomaisen jäsenvaltion tuottajia. Menettelyä aloittaessaan komissiolla ei ollut riittävästi tietoja, jotta se olisi voinut päätellä, että tässä tapauksessa ei esiinny syrjintää kansallisten ja tuontituotteiden välillä. Sen vuoksi se ei voi päätellä, että muista jäsenvaltioista tuodut tuotteet, joista on myös peritty kyseinen maksu, saavat samalla tavoin ja samassa määrin kuin jäsenvaltion omat tuotteet hyväkseen kaikki edut, joita maksusta seuraa (vrt. menettelyn aloittamispäätöksen 135 kohta).
(34)
Sen vuoksi komissio pyysi Portugalin viranomaisia toimittamaan kaikki sellaiset tiedot, joista on apua kyseisten toimenpiteiden arvioinnissa, ja erityisesti tiedot, jotka liittyvät näiden tukien (viinin ja viinialan tuotteiden menekinedistämistä ja mainontaa Portugalissa, muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa koskevat tuet sekä koulutusta koskevat tuet) rahoitustavan syrjimättömään luonteeseen sekä jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla toteutettujen mainoskampanjoiden puolueettomuuteen.
(35)
Tässä päätöksessä tarkastellaan ainoastaan veronluonteisen maksun soveltamista sen voimaantulosta 31 päivään joulukuuta 2006, jolloin tulivat voimaan maa- ja metsätalousalan valtiontukia koskevat uudet yhteisön suuntaviivat kaudelle 2007-2013. Tämä ei vaikuta komission kantaan menekinedistämismaksun soveltamisesta kyseisen päivämäärän jälkeen.
III PORTUGALIN HUOMAUTUKSET
(36)
SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamista koskevan päätöksen jälkeen Portugalin viranomaiset toimittivat huomautuksensa 11 ja 13 päivänä tammikuuta 2005 päivätyissä kirjeissä. Vastausta täydennettiin 24 päivänä toukokuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
1. Koulutustuet
(37)
Koulutustukien osalta Portugalin viranomaiset täsmensivät seuraavaa:
(38)
Vuosina 1997-2000 IVV harjoitti Portugalissa viinialan peruskysymyksiin liittyvää koulutustoimintaa, joka oli suunnattu pääasiassa IVV: n ja muiden julkisten elinten henkilöstölle ja vähäisemmässä määrin viinialan toimijoille.
(39)
Kaikkien näiden IVV: n kyseisenä aikana tukemien ja järjestämien toimien kustannukset rahoitettiin kokonaisuudessaan Maa- ja metsätalouden uudistamisen tukiohjelmasta - PAMAF (toimi 6), Euroopan sosiaalirahaston (ESR) yhteisrahoittamasta Agro-ohjelmasta (toimi 7) ja keskushallinnon kehittämiskustannuksia ja -investointeja koskevasta ohjelmasta (PIDDAC).
(40)
Ainoa toimi kyseisellä ajanjaksolla, joka tosiasiallisesti rahoitettiin IVV: n talousarviosta, oli vuonna 2000 järjestetty yleisen edun mukainen koulutusohjelma ”Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000”. Sen kokonaiskustannukset olivat 367,12 euroa, ja se oli suunnattu maatalousministeriön alueyksiköiden (Direcções Regionais da Agricultura) ja alueellisten viinien aitouden ja laadun varmistamisesta vastaavien alueellisten organisaatioiden (Comissões Vitivinícolas Regionais) henkilöstölle.
(41)
Lopuksi viranomaiset katsoivat aiheelliseksi korostaa, että kyseisen toimen kustannusten (ainoastaan 367,12 euroa) vaikutus kilpailuun sisämarkkinoilla on olematon tai joka tapauksessa erittäin vähämerkityksinen.
2. Tuet portugalilaisen viinin menekinedistämiseen ja mainontaan muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla
(42)
Vastauksena komission epäilyihin portugalilaisen viinin menekinedistämiseen ja mainontaan muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla myönnetyn tuen osalta Portugalin viranomaiset toimittivat seuraavat tiedot:
(43)
Viniportugalin Portugalissa, muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteuttamat menekinedistämis- ja mainontatoimet ovat luonteeltaan yleisiä, eivät liity mihinkään erityiseen tavaramerkkiin, eikä niiden tarkoituksena ole suosia määrättyä yritystä tai yksittäistä tuottajaa.
(44)
Näiden kampanjoiden tarkoituksena ei ole antaa negatiivista kuvaa muiden jäsenvaltioiden viinialan tuotteista tai estää kuluttajia ostamasta muista jäsenvaltioista tulevia viinialan tuotteita, ja ne ovat asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön ja erityisesti elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan lainsäädännön mukaisia. Sen vuoksi Viniportugalin muissa EU: n jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteuttamat mainontatoimet olivat kyseisen tuen täytäntöönpanoajankohtana voimassa olleiden EY: n perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen ja tiettyjen liitteeseen I kuulumattomien tuotteiden mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen (11), jäljempänä ’mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevat suuntaviivat’, 18-30 kohdassa mainittujen negatiivisten edellytysten mukaisia.
(45)
Kyseiset toimet täyttävät myös mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien suuntaviivojen 31 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa mainitut positiiviset edellytykset. Toimenpiteiden tavoitteena oli portugalilaisten viinien tekeminen tunnetuiksi muiden jäsenvaltioiden kuluttajien keskuudessa edistämällä Portugalin viinialan toiminnan kehitystä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti.
(46)
Viniportugalin muualla kuin Portugalissa toteuttamien kampanjoiden tarkoituksena oli portugalilaisen viinin yleisten ominaisuuksien tunnetuksi tekeminen kannustamalla muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden kuluttajia kokeilemaan näitä heille uusia tuotteita. Mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien suuntaviivojen mukaisesti niihin ei sisältynyt minkäänlaista alkuperään perustuvaa subjektiivista viestiä tuotteiden laadusta.
(47)
Sen vuoksi Portugalin viranomaiset katsovat, että Viniportugalin EU: n muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteuttamia mainontatoimia on pidettävä sisämarkkinoille soveltuvina SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien suuntaviivojen mukaisesti.
(48)
Portugalin viranomaiset toimittivat huomautustensa tueksi esimerkkejä ja näytteitä ulkomaisessa viinialan lehdistössä julkaistuista mainoskampanjoista.
3. Muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteutettujen portugalilaisen viinin menekinedistämis- ja mainoskampanjoiden rahoitus
(49)
Muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteutettujen portugalilaisen viinin menekinedistämis- ja mainoskampanjoiden rahoitukseen liittyvien komission epäilyjen osalta Portugalin viranomaiset korostavat, että vuosien 1997 ja 2005 välisenä aikana muista jäsenvaltioista peräisin olevista tuotteista peritystä maksusta saatujen tulojen osuus oli vain 15 % kyseisen maksun kokonaistuotosta.
Viinin menekinedistämismaksusta saadut vuositulot (Vuotuinen keskiarvo 1998-2005) (12)
Alkuperä
Määrä
(euroa)
%
Portugalilaiset viinit ja viinialan tuotteet
7 327 957
85 %
Muista jäsenvaltioista ja yhteisön ulkopuolisista maista peräisin olevat viinit ja viinialan tuotteet
1 293 169
15 %
Keskimääräiset vuositulot yhteensä (1998-2005)
8 621 126
100 %
(50)
Tältä osin Portugalin viranomaiset katsovat, että tuontituotteista perityllä maksulla rahoitetaan vain osa Portugalissa toteutettavasta viinin ja viinialan tuotteiden yleisestä menekinedistämisestä, josta kuitenkin koituu yhtäläinen etu sekä Portugalista että muista jäsenvaltioista peräisin oleville tuotteille. Portugalin viranomaisten mukaan loput yleisen menekinedistämisen kustannuksista rahoitetaan portugalilaisista tuotteista perityllä maksulla, josta koituvista eduista nämä tuotteet pääsevät osallisiksi samassa määrin. Lisäksi Portugalin viranomaiset täsmentävät, että viinin ja viinialan tuotteiden yleisen menekinedistämisen keskimääräiset kustannukset ovat huomattavasti korkeammat kuin muiden jäsenvaltioiden tuotteista peritystä menekinedistämismaksusta Viniportugalille myönnetty osuus. Viranomaisten mukaan Viniportugalille kyseisen ajanjakson aikana vuosittain myönnetyn tuen osuus oli 25-45 % viinin menekinedistämismaksun tuotosta (vrt. 15 kappale). Tästä määrästä vain 15 % oli peräisin muista jäsenvaltioista tuoduista tuotteista peritystä maksusta; loput 85 % oli peräisin portugalilaisista tuotteista peritystä maksusta saadusta tuotosta (13). Näin ollen Viniportugalin toiminta rahoitetaan ennen kaikkea portugalilaisista tuotteista perityn maksun tuotosta.
(51)
Portugalin viranomaiset lisäävät, että samalla ajanjaksolla Viniportugalille viinin yleisistä menekinedistämistoimista Portugalissa aiheutuneet menot olivat keskimäärin 32 % yhdistyksen kokonaiskustannuksista.
Viniportugalin menot (vuotuinen keskiarvo 1998-2005) (14)
Toimet
Määrä
(euroa)
%
Menekinedistämis- ja markkinointi toimet muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa
1 119 293
68 %
Yleiset menekinedistämistoimet Portugalissa
525 698
32 %
Keskimääräiset vuotuiset menot (1998-2005)
1 644 991
100 %
(52)
Koska muiden jäsenvaltion tuotteiden osuus Viniportugalin toiminnan rahoituksesta oli vain 15 % yhdistyksen menekinedistämismaksusta saamasta kokonaistulosta, Portugalin viranomaiset päättelevät, että kyseisten tuotteiden kautta rahoitettiin ainoastaan osa Viniportugalin Portugalissa toteuttamista yleisistä menekinedistämistoimista.
(53)
Nämä toimet, jotka Portugalin viranomaisten mukaan hyödyttävät yhtäläisesti sekä portugalilaisia että muista jäsenvaltioista tuotuja tuotteita, rahoitettiin toisaalta muiden jäsenvaltioiden tuotteista ja toisaalta portugalilaisista tuotteista perityn maksun avulla.
(54)
Loput Viniportugalin toimintaa varten portugalilaisista tuotteista kerätystä maksusta oli tarkoitettu käytettäväksi kaikkien muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteutettavien portugalilaisten viinien menekinedistämis- ja mainontatoimien rahoittamiseen, ja se oli kyseisten toimien ainoa rahoituslähde.
(55)
Portugalin viranomaiset toteavat lopuksi, ettei ole kyse syrjinnästä portugalilaisten ja muista jäsenvaltioista peräisin olevien viinien ja viinialan tuotteiden välillä, koska (i) molemmat myötävaikuttavat viinin ja viinialan tuotteiden yleisten menekinedistämistoimien rahoittamiseen ja kyseisistä toimista koituu yhtäläinen hyöty sekä portugalilaisille että muista jäsenvaltioista tuoduille tuotteille; (ii) Viniportugalin muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa ainoastaan portugalilaisen viinin hyväksi toteuttamat menekinedistämis- ja mainontatoimet rahoitetaan yksinomaan portugalilaisista viinistä ja viinialan tuotteista peritystä maksusta saaduista tuloista.
(56)
Portugalin viranomaisten mukaan kyseisten tukien rahoitusmekanismia on sen vuoksi pidettävä SEUT-sopimuksen 107 ja 110 artiklan mukaisena.
IV ARVIOINTI
1. SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen olemassaolo
(57)
SEUT-sopimuksen 107, 108 ja 109 artiklaa sovelletaan viinialan tuotteiden tuottamiseen ja kauppaan viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 (15) 71 artiklan nojalla.
(58)
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään, lukuun ottamatta mainitussa sopimuksessa määrättyjä poikkeuksia, että jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(59)
Jotta toimenpide kuuluisi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, seuraavien neljän edellytyksen on täytyttävä: 1) toimenpide on rahoitettava valtion toimesta tai valtion varoista, 2) sen on koskettava valikoivasti tiettyjä yrityksiä tai tuotannonaloja, 3) siihen on sisällyttävä taloudellista etua tuensaajayrityksille, 4) sillä on oltava vaikutusta yhteisön sisäiseen kauppaan ja sen on vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua.
(60)
Päätöksessään muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta komissio ilmaisi epäilynsä seuraavien seikkojen osalta: 1) muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla toteutettujen menekinedistämistoimien yhteensopivuus SEUT-sopimuksen 107 artiklan kanssa; 2) IVV: n järjestämien koulutustoimien yhteensopivuus SEUT-sopimuksen 107 artiklan kanssa; 3) muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla toteutettujen menekinedistämistoimien veronluonteisen maksun avulla tapahtuvan rahoituksen yhteensopivuus SEUT-sopimuksen 110 artiklan kanssa. Sen vuoksi komissio rajoittui tarkastelemaan ainoastaan näitä seikkoja.
1.1 Valtion varat
(61)
Tutkintamenettelyn kohteena olevat tuet rahoitettiin viinin menekinedistämiseen tarkoitetun veronluonteisen maksun avulla.
(62)
Kun tarkastellaan, voidaanko veronluonteisista maksuista saadut tulot katsoa valtion varoiksi, olisi osoitettava, että valtion varojen osalta ei voida tehdä minkäänlaista eroa niiden tapausten välillä, joissa tuen myöntää suoraan valtio, ja toisaalta sellaisten tapausten välillä, joissa se myönnetään valtion nimeämien tai perustamien julkisten tai yksityisten elinten kautta (16).
(63)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin totesi 15 päivänä heinäkuuta 2004 asiassa C-345702 (Pearle) (17) antamassaan tuomiossa, että jonkin toimialan kaikille yrityksille pakollisesta maksusta saatavia tuloja, jotka kerää julkinen välittävä elin, ei voida katsoa valtion varoiksi, jos seuraavat neljä edellytystä täyttyvät:
a)
asianomainen toimialajärjestö, joka edustaa alan yrityksiä ja työntekijöitä eikä toimi valtion määrittelemän politiikan täytäntöönpanon välineenä, määrittelee kyseiset toimet;
b)
näin määriteltyjen toimien rahoitus on kokonaan peräisin alan yrityksiltä perityistä maksuista;
c)
maksun rahoitustavasta sekä prosenttiosuudesta ja/tai määrästä päättävät toimialajärjestön työnantajien ja työntekijöiden edustajat, ilman että valtio puuttuu mitenkään asiaan;
d)
maksut on osoitettava toimenpiteen rahoittamiseen, eikä valtio voi puuttua varojen käyttöön.
(64)
Ilmoitettu toimenpide ei vaikuta täyttävän kaikkia näitä edellytyksiä. Portugalin hallituksen määrittelemän politiikan - toisin sanoen viinin menekinedistämisen - täytäntöönpanovälineenä toimivat Portugalin viranomaiset vahvistavat viinin menekinedistämismaksun säädöksellä (vrt. 11 kappale). Lainsäätäjänä Portugalin viranomaisilla on lisäksi mahdollisuus puuttua toimenpiteen rahoitusjärjestelyjen ja maksun käyttöedellytysten määrittelemiseen. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa Portugalin valtion osallistuminen käy selvästi ilmi 14 päivänä kesäkuuta 1995 ja 15 päivänä toukokuuta 1997 annetuista säädöksistä nro 137/95 ja 119/97.
(65)
Koska Pearle-tuomion a, c ja d edellytykset eivät täyty, viinin menekinedistämismaksusta saatuja tuloja on pidettävä valtion varoina.
1.2 Tuen valikoivuus
(66)
Seuraavaksi olisi tutkittava, vääristääkö tai uhkaako tarkasteltavana oleva tukiväline vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa. Tuen olemassaolo on todettava viinin menekinedistämistoimien ja niiden rahoituksen mahdollisten edunsaajien tasolla.
(67)
Jotta kyseessä olisi 107 artiklassa tarkoitettu tuki, valtion varoista myönnetystä korvauksesta on koiduttava valikoivaa taloudellista etua, jota tuensaaja ei olisi voinut saada tavanomaisissa markkinaolosuhteissa. Valikoivuusedellytys täyttyy, mikäli etu on varattu ainoastaan tietyille yrityksille tai tietylle toimialalle. Edellytys täyttyy tarkasteltavana olevassa tapauksessa, koska edunsaajana ovat selkeästi viiniala ja sen tuotteet.
(68)
Aloittaessaan muodollisen tutkintamenettelyn komissio totesi edunsaajiksi IVV: n ja Viniportugalin tarjoamia palveluja käyttävät taloudelliset toimijat. Sen ohella, onko IVV: n toiminnan rahoitus sen eduksi myönnettyä valtiontukea, nousee esiin myös kysymys siitä, voidaanko IVV: n viinialalle tarjoamia palveluja pitää SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena. Kyseisen alan toimijat (tuottajat, jalostajat, varastoijat, vähittäiskauppiaat jne.) ovat epäilemättä taloudellista toimintaa harjoittavia yrityksiä.
(69)
Tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan tukena pidetään toimenpiteitä, jotka eivät ole avustuksia sanan suppeassa merkityksessä, mutta jotka eri tavoin alentavat yritysten vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia ja ovat siten sekä luonteeltaan että vaikutuksiltaan avustusten kaltaisia (18).
(70)
Sen vuoksi onkin tarpeen selvittää, aiheutuuko näistä valtion varoista rahoitetuista toimista, toisin sanoen IVV: n alalle tarjoamista palveluista ja Viniportugalin toteuttamista menekinedistämiskampanjoista, taloudellista etua alan toimijoille ja missä laajuudessa.
(71)
IVV:n palvelujen osalta on tarpeen selvittää, olisiko - ja missä määrin - Portugalin viinialan taloudellisille toimijoille ilman IVV: n palveluja aiheutunut vastaaviin palveluihin liittyviä kustannuksia, ja ovatko tällaiset palvelut yritysten vastattaviksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia. Tämä edellyttää, että tarkastellaan erikseen kolmentyyppisiä palveluja:
1.2.1 IVV:n tarjoamat alan yleiset koordinointipalvelut
(72)
Komissio katsoo, että IVV: n palvelut ja toiminta viinialan yleisenä koordinaattorina ja erityisesti valvontaan, seurantaan, sertifiointiin, tarkastukseen ja markkinamekanismien hallintaan liittyvät toimet johtuvat yhteisön ja Portugalin lainsäädännöissä vahvistettujen vaatimusten soveltamisesta, jolloin ne eivät ole yrityksen talousarvioon normaalisti vaikuttavaa toimintaa vaan kuuluvat valtion ensisijaisiin tehtäviin.
1.2.2 Koulutuspalvelut
(73)
Alan taloudellisille toimijoille suunnatun koulutuksen rahoituksen osalta vaikuttaa kuitenkin selvältä, että on kyseessä näille koituva etu, koska koulutus on toimintaa, jonka kustannuksista vastaavat tavallisesti yritykset.
(74)
Portugalin viranomaisten menettelyn aloittamisen yhteydessä toimittamien tietojen mukaan kaikki IVV: n järjestämä koulutustoiminta yhteisrahoitettiin Euroopan sosiaalirahastosta, lukuun ottamatta viinialan yleisen edun mukaista koulutusohjelmaa ”Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000”, jonka kokonaiskustannukset olivat 367,12 euroa; näin ollen rahoitukseen ei käytetty veronluonteisesta maksusta saatuja tuloja. Tästä syystä kyseiset koulutustoimet eivät kuulu tämän tutkintamenettelyn piiriin.
(75)
Ainoan viinin menekinedistämismaksusta saaduista tuloista rahoitetun koulutuksen, toisin sanoen viinialan yleisen edun mukaisen koulutusohjelman ”Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000”, osalta komissio toteaa, että uusien tietojen perusteella sitä ei voida pitää valtiontukena. Kyseinen koulutus oli suunnattu yksinomaan maatalousministeriön alueyksiköiden (Direcções Regionais da Agricultura) ja alueellisten viinien aitouden ja laadun varmistamisesta vastaavien alueellisten organisaatioiden (Comissões Vitivinícolas Regionais) henkilöstölle. Näiden tietojen perusteella ei ole kyseessä IVV: n tarjoamien palvelujen kohderyhmälle tarkoitettu tukitoimenpide vaan julkishallinnon sisäinen koulutustoimi.
(76)
Sen vuoksi tämä koulutus ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
1.2.3 Menekinedistämiskampanjoiden toteuttamiseen liittyvät palvelut
(77)
Viniportugalin välityksellä toteutetuista viinin ja viinituotteiden menekinedistämiskampanjoista voidaan todeta, että niistä aiheutuu tosiasiallista taloudellista etua viinialan taloudellisille toimijoille erityisesti Portugalissa. Viinituotteiden menekinedistäminen on tehtävä, jonka kustannuksista vastaa tavallisesti asianomainen yritys.
(78)
Tämän perusteella komissio päättelee, että menekinedistämiskampanjoiden toteuttamiseen liittyvät palvelut merkitsevät valtion varoista rahoitettua valikoivaa etua Portugalin viinialan taloudellisille toimijoille.
1.3 Vaikutukset kauppaan ja kilpailun vääristyminen
(79)
Sen toteamiseksi, kuuluvatko kyseiset tuet SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, on lopuksi tarpeen selvittää, voivatko ne vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristävätkö tai uhkaavatko ne vääristää kilpailua suosimalla tiettyjä yrityksiä tai tuotannonaloja.
(80)
Tuomioistuin on todennut, että aina kun jäsenvaltion myöntämä etu vahvistaa yrityksen asemaa jäsenvaltioiden välisessä kaupassa muihin, kilpaileviin yrityksiin nähden, sen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (19).
(81)
Kyseiset tuet ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan siltä osin, kun niillä suositaan kansallisia tuotteita muiden jäsenvaltioiden tuotteiden kustannuksella. Viiniala on yhteisön tasolla erittäin avoin kilpailulle ja sen vuoksi hyvin herkkä kaikille jonkin tietyn jäsenvaltion tuotantoa suosiville toimenpiteille.
(82)
Viinialan yhteinen markkinajärjestely on osoitus siitä, että viinialan tuotteilla käydään jäsenvaltioiden välistä kauppaa.
(83)
Jäljempänä olevassa taulukossa esitetään tietoja näiden tuotteiden yhteisön sisäisestä kaupasta vuosina 1999-2004 (20).
1 000 hl
Vuosi
EU:n tuonti
EU:n vienti
1999 (EU 15)
35 595
40 921
2000 (EU 15)
-
-
2001 (EU 15)
32 699
35 558,4
2002 (EU 15)
31 810,3
35 002,9
2003 (EU 15)
33 024,7
35 343
2004 (EU 25)
35 513,3
38 696,4
(84)
Kun tarkastellaan viinin ja viinialan tuotteiden menekinedistämis- ja mainontatoimien osittaisesta rahoittamisesta menekinedistämismaksusta saaduilla tuloilla, komissio vahvistaa esittämänsä kannan, jonka mukaan on kyseessä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu viinialan taloudellisten toimijoiden hyväksi myönnetty valtiontuki.
1.4 Päätelmät SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen luonteesta
(85)
Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, että toimenpiteet viinialan taloudellisten toimijoiden hyväksi antavat näille toimijoille edun, joka rahoitetaan valtion varoista ja josta muut toimijat eivät pääse osallisiksi. Tämä etu vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla joitakin yrityksiä tai tuotannonaloja, ja saattaa sen vuoksi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Komissio toteaa tämän vuoksi, että kyseiset toimenpiteet kuuluvat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
2. Menekinedistämiseen ja mainontaan myönnetyn tuen sääntöjenmukaisuus
(86)
Portugalin viranomaiset eivät ilmoittaneet komissiolle SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti säännöksistä, joilla edellä tarkoitettu veronluonteinen maksu otettiin käyttöön, tai viinialan hyväksi toteutettavien toimien rahoituksesta.
3. Arviointi menekinedistämiseen ja mainontaan myönnetyn tuen soveltuvuudesta sisämarkkinoille
(87)
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa kielletään sisämarkkinoille soveltumaton tuki. Tästä periaatteesta myönnetään kuitenkin poikkeuksia.
(88)
Erityisesti SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätään, että yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
(89)
Valtiontuen sääntöjenvastaisuuden arvioinnissa sovellettavien sääntöjen määräytymisestä annetun komission tiedonannon mukaisesti asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f alakohdassa tarkoitettuja sääntöjenvastaisesti myönnettyjä tukia on arvioitava niiden myöntämisajankohtana voimassa olleiden sääntöjen mukaisesti.
(90)
Näin ollen ennen 1 päivää tammikuuta 2002 myönnettyjen tukien soveltuvuutta on arvioitava maataloustuotteiden ja tiettyjen muiden ETY: n perustamissopimuksen liitteeseen II kuulumattomien tuotteiden mainonnan kansallisesta tukijärjestelmästä annetun puiteasiakirjan (21) mukaisesti. Edellä mainitun päivämäärän jälkeen myönnettyjä tukia arvioidaan aiemmin mainittujen mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien suuntaviivojen mukaisesti. Tämä ei kuitenkaan rajoita kyseisissä suuntaviivoissa vahvistettujen ajallista soveltamista koskevien erityissääntöjen soveltamista.
(91)
Vuoden 1987 puiteasiakirja ja edellä mainitut suuntaviivat perustuvat kuitenkin pääosin samoihin periaatteisiin. Niissä vahvistetaan negatiiviset ja positiiviset edellytykset, joita on noudatettava kaikkien kansallisten tukijärjestelmien yhteydessä. Kyseiset mainontatoimet eivät saa olla perustamissopimuksen 28 artiklan (nykyinen SEUT-sopimuksen artikla 34) tai yhteisön johdetun oikeuden säännösten vastaisia, eivätkä ne saa olla suunnattuja tietyille yrityksille.
3.1 Yleiset menekinedistämiskampanjat Portugalissa
(92)
Portugalin viranomaisten toimittamien tietojen mukaan voidaan päätellä, että kyseiset toimet täyttävät edellä mainituissa asiakirjoissa vahvistetut positiiviset edellytykset, koska niiden tavoitteena on pienten ja keskisuurten yritysten sekä tiettyjen alueiden kehittäminen tai eräissä tapauksissa myös korkealaatuisten ja terveellisten tuotteiden tuotannon edistäminen.
(93)
Portugalin viranomaiset selittivät lisäksi, että menekinedistämis- ja mainontatoimien välittämät viestit ovat yleisluonteisia. Toimet koostuvat pääasiassa näyttelyiden järjestämisestä, osallistumisesta messuille sekä tuoteluetteloiden ja muun materiaalin julkaisemisesta, eikä niiden tavoitteena ei ole estää kuluttajia ostamasta muista jäsenvaltioista peräisin olevia tuotteita tai antaa negatiivista kuvaa kyseisistä tuotteista, eivätkä ne myöskään suosi tietyn yrityksen tai yksittäisen tuottajan tavaramerkkejä.
(94)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamispäätöksessä (108 kohta) komissio katsoi, että tarkasteltavana olevassa tapauksessa menekinedistämistoimien rahoittamiseen 1 päivään tammikuuta 2002 asti myönnetyt julkiset tuet täyttivät asiaa koskevissa yhteisön säännöissä vahvistetut edellytykset.
(95)
Tammikuun 1 päivästä 2002 alkaen EY: n perustamissopimuksen liitteeseen I kuuluvien tuotteiden sekä tiettyjen muiden liitteeseen I kuulumattomien tuotteiden mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen 8 kohdassa todetaan, että mainonnaksi ei katsota menekinedistämistoimia, kuten tieteellisen tiedon levittämistä, messujen ja näyttelyiden järjestämistä ja tällaisiin tapahtumiin osallistumista tai vastaavanlaisia PR-aloitteita, mielipidemittaukset ja markkinatutkimukset mukaan luettuina. Menekinedistämistoimintaan laajemmassa merkityksessä myönnettävää valtiontukea käsitellään maatalousalan valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen 13 ja 14 kohdassa.
(96)
Maatalousalan valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen 13.2 kohdassa todetaan, että tukea voidaan myöntää konsulttipalveluihin ja niiden kaltaiseen apuun, mukaan lukien tekniset tutkimukset, toteutettavuuteen ja suunnitteluun liittyvät tutkimukset sekä markkinatutkimukset, jotka liittyvät laadukkaiden maataloustuotteiden kehittämiseen. Suuntaviivojen 14 kohdassa sallitaan lisäksi tuen myöntäminen tekniseen apuun maatalousalalla. Erityisesti uuden teknologian levittämiseen tarkoitettu tuki hyväksytään.
(97)
Edellä kuvatut tuet voivat kuulua johonkin näistä luokista edellyttäen, että niiden perimmäisenä tarkoituksena on tarjota teknistä tukea kyseiselle tuotannonalalle edistämällä laadukkaiden maataloustuotteiden kaupan pitämistä ja niiden ominaisuuksia koskevan yleisen tiedon levittämistä.
(98)
Näissä tapauksissa tuki saa olla enimmillään 100 % kustannuksista. Jotta voidaan välttää suurien tukien myöntäminen suurille yrityksille, näiden kahden kohdan mukaisen tuen kokonaismäärä saa olla enintään 100 000 euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana tai - kun on kyse komission määritelmän mukaisille pk-yrityksille myönnetystä tuesta - 50 % tukikelpoisista kustannuksista riippuen siitä, kumpi näistä määristä on korkeampi. Tuen määrää laskettaessa tuensaajaksi katsotaan palvelun vastaanottaja.
(99)
Portugalin viranomaiset selittivät, että koska on kyse yleisistä ja yleisluonteisista toimista, joista saatava tosiasiallinen etu jakaantuu kaikkien viinialan toimijoiden kesken, tuen määrä tuensaajaa kohti on aina alle 100 000 euroa kolmen vuoden aikana.
(100)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamispäätöksessä (114 kohta) komissio katsoi, että kyseisten menekinedistämistoimien rahoittamiseen 1 päivän tammikuuta 2002 jälkeen myönnetyt julkiset tuet täyttävät ilmeisesti asiaa koskevissa yhteisön säännöissä vahvistetut edellytykset.
(101)
Portugalin viranomaisten asian tarkastelun eri vaiheissa toimittamien tietojen perusteella ja kolmansilta osapuolilta muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen saatujen vastakkaisten huomautusten puuttuessa komissio vahvistaa menettelyn aloittamisen yhteydessä vahvistamansa kannan (22). Se katsoo, että Viniportugalin Portugalissa toteuttamat viinin yleiset menekinedistämiskampanjat ovat yhteensopivia sovellettavien yhteisön sääntöjen kanssa.
-
Komissio ottaa kannassaan huomioon erityisesti Portugalin viranomaisten antamat takeet, jotka liittyvät tukitoimenpiteen tavoitteisiin: pienten ja keskisuurten yritysten kehittäminen, tiettyjen alueiden kehittäminen, laadukkaiden tuotteiden ja terveellisten elintarvikkeiden tuotannon edistäminen (mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien suuntaviivojen 32 kohta);
-
kampanjoiden luonteeseen: menekinedistämis- ja mainontatoimien välittämät viestit ovat yleisluonteisia ja koostuvat pääasiassa näyttelyiden järjestämisestä, osallistumisesta messuille sekä tuoteluetteloiden ja muun materiaalin julkaisemisesta, eikä niiden tavoitteena ei ole estää kuluttajia ostamasta muista jäsenvaltioista peräisin olevia tuotteita tai antaa negatiivista kuvaa kyseisistä tuotteista; ne eivät myöskään suosi tietyn yrityksen tai yksittäisen tuottajan tavaramerkkejä (mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien suuntaviivojen 20 kohta);
-
tuen määrän rajoittamiseen: toimet rahoitetaan kokonaan veronluonteisilla maksuilla, ja alan toimijoiden osuudeksi on määritelty 50 % kampanjoiden kustannuksista. Koska on lisäksi kyse yleisistä ja yleisluonteisista toimista, joista saatava tosiasiallinen etu jakaantuu kaikkien viinialan toimijoiden kesken, tuen määrä tuensaajaa kohti on aina alle 100 000 euroa kolmen vuoden aikana.
3.2 Muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla toteutettavat portugalilaisen viinin menekinedistämis- ja mainontakampanjat
(102)
Kun tarkastellaan Viniportugalin muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla erityisesti 1 päivän tammikuuta 2002 jälkeen toteuttamia portugalilaisen viinin menekinedistämis- ja mainontakampanjoita, komissio epäili kyseisten toimien yhteensopivuutta mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien suuntaviivojen määräysten kanssa.
(103)
Kyseisten suuntaviivojen 4.1 kohdan mukaisesti hyväksyttäviä ovat jäsenvaltion toisen jäsenvaltion markkinoilla suorasti tai epäsuorasti järjestämät mainoskampanjat, jotka on tarkoitettu tietyn jäsenvaltion tai alueen maataloustuotteiden tai tietyn jäsenvaltion kokonaisen tuoteryhmän esittelemiseksi kuluttajille. Näissä kampanjoissa on kuitenkin keskityttävä välittämään tietoa kyseisten tuotteiden objektiivisesta erityisluonteesta, eikä niihin saa sisältyä yksinomaan alkuperään perustuvia subjektiivisia väitteitä tuotteen laadusta.
(104)
Menettelyä aloittaessaan komissiolla ei ollut riittävää tietoa sen päättelemiseksi, välitettiinkö kyseisissä kampanjoissa, joissa tosin mainittiin viinien alkuperä, ainoastaan tietoa kyseisten tuotteiden objektiivisesta erityisluonteesta vai sisältyikö niihin myös yksinomaan alkuperään perustuvia subjektiivisia väitteitä tuotteiden laadusta. Sen vuoksi se pyysi Portugalin viranomaisia osoittamaan, että mahdolliset viittaukset tuotteiden alkuperään täyttivät nämä edellytykset.
(105)
Komissio ottaa huomioon Portugalin viranomaisten antamat takeet, jotka liittyvät (i) Viniportugalin toteuttamien menekinedistämiskampanjoiden yleisluonteisuuteen (vrt. 37 kappale); (ii) siihen, että Viniportugalin Portugalissa sekä muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteuttamissa menekinedistämis- ja mainontatoimissa ei viitattu erityisiin tavaramerkkeihin, eikä niillä pyritty suosimaan tiettyjä yrityksiä tai yksittäisiä tuottajia (vrt. 37 kappale); (iii) siihen, ettei kyseisten kampanjoiden tavoitteena ollut negatiivisen kuvan antaminen muiden jäsenvaltioiden viinialan tuotteista tai estää kuluttajia ostamasta kyseisiä tuotteita, ja että ne olivat elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisia (vrt. 38 kappale); (iv) siihen, että toimien tarkoituksena oli portugalilaisten viinien esitteleminen muiden jäsenvaltioiden kuluttajille ja sitä kautta Portugalin viinialan toiminnan edistäminen SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti (vrt. 39 kappale); sekä (v) siihen, että Viniportugalin Portugalin ulkopuolella toteuttamien kampanjoiden tarkoituksena oli portugalilaisen viinin perusominaisuuksien tunnetuksi tekeminen kannustamalla muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden kuluttajia kokeilemaan kyseisiä, heille uusia tuotteita, eikä niihin sisältynyt subjektiivisia, yksinomaan alkuperään perustuvia viittauksia tuotteiden laatuun (vrt. 40 kappale).
(106)
Portugalin viranomaisten toimittamien lisätietojen perusteella ja kolmansilta osapuolilta muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen saatujen vastakkaisten huomautusten puuttuessa komissio voi päätellä, että sen menettelyn aloittamisen yhteydessä esittämät epäilykset muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla toteutettujen menekinedistämis- ja mainontakampanjoiden puolueettomuudesta ovat poistuneet.
(107)
Edellä sanotun perusteella komissio katsoo, että viinin yleiseen menekinedistämiseen Portugalissa sekä portugalilaisen viinin menekinedistämiseen ja mainontaan muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla myönnetyt tuet täyttävät mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevissa suuntaviivoissa vahvistetut positiiviset ja negatiiviset edellytykset.
4. Tuen rahoitus
(108)
Koska on kyseessä veronluonteisella maksulla rahoitettu valtiontuki, komission on tarkasteltava tuella rahoitettuja toimia ja itse tuen rahoitusta. Valtiontuen rahoituksen mahdollinen soveltumattomuus sisämarkkinoille tekee myös vastavasta tuesta sisämarkkinoille soveltumattoman, vaikka tuki olisi myönnetty kilpailusääntöjen mukaisesti.
(109)
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan verot eivät kuulu perustamissopimuksen valtiontukia koskevien määräysten soveltamisalaan lukuun ottamatta tilannetta, jossa veroilla rahoitetaan tukitoimenpide siten, että ne ovat erottamaton osa kyseistä toimenpidettä (23). Jotta veron tai veron osan voidaan katsoa olevan erottamaton osa tukitoimenpidettä, veron ja tuen välillä on ehdottomasti oltava sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä säädetty varojen käyttötarkoitusta koskeva sitova yhteys, jonka mukaisesti veron tuotto on käytettävä väistämättä tuen rahoittamiseen (24). Mikäli tällainen yhteys on olemassa, veron tuotolla vaikutetaan suoraan tuen suuruuteen (25) ja tämän seurauksena arviointiin tuen soveltuvuudesta sisämarkkinoille (26).
(110)
Sen vuoksi olisi tutkittava, täyttääkö viinin menekinedistämismaksu edellä mainitut edellytykset.
4.1 Viinin menekinedistämismaksu menekinedistämistuen erottamattomana osana
(111)
Aluksi on selvitettävä, onko maksun tuotto käytettävä tuen rahoittamiseen. Tässä yhteydessä olisi todettava, että sekä säädöksen nro 137/95 että siitä poikkeamisesta annetun säädöksen nro 119/97 mukaan ”maatalous-, maaseudun kehittämis- ja kalastusministeriö vahvistaa vuosittain prosentuaalisen osuuden (vähintään 25 %) perityn menekinedistämismaksun tuotosta käytettäväksi viinin ja viinialan tuotteiden yleisiin menekinedistämistoimiin” (säädöksen nro 119/97 11 §:n 2 momentti). Näin ollen osa maksun tuotosta on asiaa koskevan kansallisen lainsäädännön nojalla käytettävä tuen kohteena olevien menekinedistämistoimien rahoittamiseen.
(112)
Säädöksen 119/97 1 §:n 1 momentissa, jossa määritellään maksun soveltamispuitteet, säädetään, että ”viineihin ja viinialan tuotteisiin sovelletaan menekinedistämismaksua vastineena IVV: n (Instituto da Vinha e do Vinho) tarjoamista yleiseen menekinedistämiseen ja alan yleiseen koordinointiin liittyvistä palveluista”. Seuraavaksi olisi selvitettävä, vaikuttaako maksun tuotto suoraan tuen määrään. Menekinedistämismaksu on tarkasteltavana olevan menekinedistämiseen ja mainontaan myönnettävän tuen ainoa rahoituslähde, jolloin maksun tuoton aleneminen johtaisi myös menekinedistämistoimien rahoituksen vähenemiseen.
(113)
Sen vuoksi komissio katsoo, että tarkasteltavana olevassa tapauksessa maksun tuotto on käytettävä tuen rahoittamiseen, ja se vaikuttaa suoraan tuen määrään. Lopuksi on pääteltävä tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti, että asiaa koskevan kansallisen lainsäädännön nojalla maksun ja tuen välillä on erottamaton yhteys ja että viinin menekinedistämismaksu on tarkasteltavana olevan tukitoimenpiteen erottamaton osa. Sen vuoksi komission on tarkasteltava myös toimien rahoitusta maksun avulla.
4.2 Maksun periminen vientituotteista
(114)
Edellä olevan 9 kappaleen mukaisesti maksu peritään sekä paikalliseen kulutukseen että vientiin tarkoitetuista portugalilaisista tuotteista.
(115)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamispäätöksessä (143 kohta) komissio toteaa kuitenkin, ettei kansallisille markkinoille tarkoitettujen portugalilaisten tuotteiden ja Portugalin ulkopuolella toteutettavien menekinedistämis- ja mainontakampanjoiden puitteissa vientiin tarkoitettujen tuotteiden välillä vaikuta esiintyvän syrjintää.
(116)
Sen selvittämiseksi, missä määrin vientiin tarkoitetut tuotteet hyötyvät samalla tavoin Portugalissa toteutettavista yleisistä menekinedistämistoimista, komissio päättelee Portugalin viranomaisten tutkintamenettelyn kuluessa toimittamien tietojen perusteella ja kolmansilta osapuolilta muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen saatujen vastakkaisten huomautusten puuttuessa, että tähän kyseiseen ryhmään kuuluvat tuotteet pääsevät suurelta osin osallisiksi kaikista maksusta koituvista eduista ja hyötyvät toisaalta merkittävässä määrin myös muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa toteutettavista menekinedistämistoimista.
4.3 Maksun periminen tuontituotteista
(117)
Tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan (27) komissio katsoo tavallisesti, että tuen rahoittaminen pakollisilla maksuilla voi tarjota tuelle suojaavan vaikutuksen, joka on laajempi kuin varsinaisella tuella. Tässä tapauksessa on kyseessä pakollinen maksu. Saman oikeuskäytännön mukaan komissio katsoo, että kotimaisille tuottajille myönnettävä tuki voidaan rahoittaa ainoastaan veronluonteisilla maksuilla, jotka peritään myös muiden jäsenvaltioiden tuottajien vastaavan tuotteen tuonnista, mikäli voidaan esittää takeet siitä, että kyseiset tuottajat voivat kansallisten tuottajien lailla hyötyä kaikista tuesta aiheutuvista eduista.
(118)
Muodollista tutkintamenettelyä aloittaessaan komissio huomautti, että mikäli kyseinen maksu oli perittävä myös muista jäsenvaltioista tulevista tuotteista, Portugalin viranomaisten oli vielä osoitettava, että kansallisten tuotteiden ja tuontituotteiden välillä ei ollut syrjintää ja että siten muista jäsenvaltioista tulevat tuotteet, joista niin ikään oli perittävä kyseinen maksu, pääsivät samalla tavoin ja samassa määrin kuin kansalliset tuotteet osallisiksi kaikista tuesta aiheutuvista eduista (28).
(119)
On jo aiemmin todettu, että Viniportugalin toteuttamat viinin ja viinialan tuotteiden menekinedistämis- ja mainontakampanjat rahoitetaan osaksi viinin menekinedistämismaksusta saaduilla tuloilla.
(120)
Portugalin viranomaiset vakuuttavat huomautuksissaan ja toimittamissaan lisätiedoissa, että tuontituotteista peritystä maksusta saatuja tuloja käytettiin yksinomaan Viniportugalin Portugalissa toteuttamien yleisten menekinedistämistoimien kustannusten osittaiseen rahoittamiseen. Ne lisäävät, että muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla toteutettavat portugalilaisten viinien ja viinialan tuotteiden menekinedistämis- ja mainontakampanjat rahoitetaan yksinomaan kansallisista tuotteista peritystä maksusta saaduilla tuloilla.
(121)
Portugalin viranomaisten toimittamista tiedoista käy ilmi, että Portugalissa toteutetut yleiset menekinedistämiskampanjat saavat suhteellista hyötyä peritystä maksusta. Kuten 16 ja 17 kappaleessa todetaan, kansallisten mainoskampanjoiden päätavoitteena on ohjata nuoret aikuiset kuluttajat nauttimaan terveellisesti viiniä oluen tai muiden alkoholijuomien asemesta. Portugalin viranomaiset toimittivat myös esimerkkejä maksun avulla rahoitetuista mainontakampanjoista ja tiedotushankkeista. Siltä osin kun menekinedistämiskampanjoiden tavoitteena on viinin kulutuksen edistäminen yleisellä tasolla, tuontituotteet hyötyvät samassa määrin kyseisistä toimista.
(122)
Toimitetut tiedot eivät kuitenkaan riitä osoittamaan, ettei tuontituotteista peritystä maksusta saatuja tuloja ole käytetty muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla yksinomaan portugalilaisen viinin hyväksi toteutettujen menekinedistämis- ja mainontakampanjoiden rahoittamiseen. Portugalin viranomaisten toimittamista numerotiedoista ilmenee erityisesti, että vuosien 1998 ja 2005 välisenä aikana tuontituotteista peritystä maksusta saadut keskimääräiset tulot olivat 1 293 169 euroa. Samana aikana Viniportugal käytti Portugalissa toteutettuihin yleisiin menekinedistämistoimiin vuodessa keskimäärin 525 698 euroa (vrt. 36 ja 38 kappale).
(123)
Vaikka Portugalin lainsäädännön mukaan vähintään 25 % maksun tuotosta on varattava viinin ja viinialan tuotteiden yleisiin menekinedistämistoimiin, näistä kahdesta maksun tuotosta ei ole olemassa erillistä kirjanpitoa. Portugalin viranomaiset pystyivät esittämään ainoastaan arvioita siitä tuontituotteista perityn maksun osasta, joka oli varattu yleiseen menekinedistämiseen.
(124)
Edellä 116 kappaleessa mainitun oikeuskäytännön perusteella, ja ottaen huomioon, että maksun avulla rahoitetut toimenpiteet ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitettua valtiontukea ja koska kyseinen maksu on luonteeltaan syrjivä ja siten SEUT-sopimuksen 110 artiklan vastainen siltä osin kuin se peritään myös muista jäsenvaltioista tulevista tuotteista, ilman että ne kuitenkaan hyötyvät maksusta aiheutuvista eduista, komissio katsoo, että muista jäsenvaltioista tuoduista tuotteista perityn maksun tuotto, joka on tarkoitettu Viniportugalin muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla toteuttamien menekinedistämistoimien rahoittamiseen, on tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevien sääntöjen vastaiseen tukeen myönnettyä rahoitusta. Tämän vuoksi tällä tavalla rahoitettu valtiontuki on ristiriidassa myös perussopimuksen määräysten kanssa.
(125)
Komissio voi Portugalin viranomaisten toimittamien tietojen perusteella (vrt. tämän päätöksen 104 kappale) täydellä syyllä päätellä, että muiden jäsenvaltioiden tuottajat ja kauppiaat pääsivät samassa määrin kuin portugalilaiset tuottajat osallisiksi Portugalissa toteutettuun yleiseen menekinedistämiseen sovelletuista tukitoimenpiteistä.
(126)
Toisaalta Portugalin viranomaiset eivät kiistä sitä, etteivät muiden jäsenvaltioiden tuottajat voi hyötyä Portugalin ulkopuolella tapahtuvaan yksinomaan portugalilaisten viinien menekinedistämiseen ja mainontaan sovelletuista tukitoimenpiteistä.
(127)
Tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tilanne, jossa kotimaisista ja maahantuoduista tuotteista samalla perusteella perityn veron tuotto on tarkoitettu sellaisten toimien rahoittamiseen, jotka hyödyttävät erityisesti veronalaisia kotimaisia tuotteita, voi johtaa siihen, että samalla perusteella peritty vero onkin syrjivä siinä tapauksessa, että kotimaisten tuotteiden verorasitus neutralisoituu niiden etujen vuoksi, joita verolla tai maksulla rahoitetaan, kun taas tuontituotteisiin kohdistuva verorasitus on täysimääräinen (29).
(128)
Sen vuoksi käsiteltävänä olevassa tapauksessa ei voida sulkea pois tuontituotteisiin kohdistuneen syrjinnän mahdollisuutta. Portugalin viranomaisten toimittamista tiedoista ilmenee, että maksua sovellettiin tuontituotteisiin samalla tavalla kuin kotimaisiin tuotteisiin, mutta ne eivät päässeet osallisiksi maksulla rahoitetuista eduista samassa määrin kuin kotimaiset tuotteet. Edellä olevan 122 kappaleen mukaisesti Portugalin viranomaisten toimittamista numerotiedoista ilmenee erityisesti, että vuosien 1998 ja 2005 välisenä aikana tuontituotteista peritystä maksusta saadut keskimääräiset tulot olivat 1 293 169 euroa. Samana aikana Viniportugal käytti Portugalissa toteutettuihin yleisiin menekinedistämistoimiin vuodessa keskimäärin 525 698 euroa. Ei ole olemassa erillistä kirjanpitoa, jolla voitaisiin varmistua siitä, että tuontituotteista perityn maksun tuotto käytetään yksinomaan Portugalissa toteutettuun yleiseen menekinedistämiseen. Näin ollen veronluonteiset maksut ja niiden tuotto ovat SEUT-sopimuksen 110 artiklan vastaisia.
(129)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen saamiensa tietojen perusteella komissio ei voi päätellä, etteikö tukea portugalilaisten viinien ja viinialan tuotteiden menekinedistämiseen muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla olisi ainakin osittain rahoitettu tuontituotteista peritystä viinin menekinedistämismaksusta saaduilla tuloilla. Komissio ei luonnollisesti voi selvittää järjestelmällisesti, mitkä kaikki tiedot sille olisi voitu esittää, mutta sen on toisaalta otettava huomioon kaikki tarvittavat näkökohdat ja tukeuduttava päätöksentekopäivänä käytettävissä oleviin tietoihin (30). Komissio päättelee, että kyseisten tukitoimenpiteiden rahoitusta on pidettävä sisämarkkinoille soveltumattomana.
(130)
Lopuksi on todettava, että jos valtiontuen rahoitusta pidetään perussopimuksen asiaa koskevien sääntöjen vastaisena, komission on katsottava, ettei myöskään näin rahoitettu tuki sovellu sisämarkkinoille siltä osin, kuin se rahoitetaan sääntöjenvastaisesti, koska valtiontuen rahoittamisen sääntöjenmukaisuus on itse asiassa välttämätön edellytys sille, että tuen voidaan ilmoittaa olevan sisämarkkinoille soveltuva (31).
V PÄÄTELMÄT
(131)
Komissio pahoittelee sitä, että Portugali on pannut täytäntöön edellä tarkoitetut toimenpiteet SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti.
(132)
Komissio toteaa, että:
-
Portugali rahoitti sääntöjenvastaisesti yleisiä viinin menekinedistämiskampanjoita kotimaisista ja muista jäsenvaltioista peräisin olevista tuotteista perityllä, SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisella veronluonteisella maksulla.
-
Ainoastaan veronluonteisesta maksusta saatujen tulojen avulla rahoitetut koulutustoimet eivät ole tukea.
-
Viniportugalin Portugalissa toteuttamaan viinin ja viinialan tuotteiden yleiseen menekinedistämiseen ja mainontaan myönnetyt tuet voidaan todeta sisämarkkinoille soveltuviksi.
-
Portugalilaisten viinien ja viinialan tuotteiden menekinedistämiseen ja mainontaan muissa jäsenvaltioissa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa myönnettävät tuet, jotka rahoitetaan tuotannosta perityllä maksulla, jota sovelletaan myös muista jäsenvaltioista peräisin oleviin tuotteisiin, olivat edunsaajiin sovellettavien yhteisön sääntöjen mukaisia. Tuen rahoituksen osalta komissio voi todeta, että kyseessä on SEUT-sopimuksen 110 artiklan rikkominen. Tästä syystä komissio ei voi todeta kyseisen tukijärjestelmän soveltuvan sisämarkkinoille, koska siihen sisältyy syrjintää tuontituotteiden ja kotimaisten tuotteiden välillä.
(133)
Tässä päätöksessä rajoitutaan tarkastelemaan veronluonteisen maksun soveltamista sen voimaantulopäivästä 31 päivään joulukuuta 2006, jolloin tulivat voimaan maa- ja metsätalousalan valtiontukia koskevat uudet yhteisön suuntaviivat kaudelle 2007-2013, ilman että tämä vaikuttaa komission kantaan menekinedistämismaksun soveltamiseen kyseisen päivämäärän jälkeen.
(134)
Komissio katsoo aiheelliseksi käyttää neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 7 artiklan 4 kohdassa säädettyä mahdollisuutta ja hyväksyä tarkasteltavana olevassa tapauksessa ehdollisen päätöksen; kyseisen asetuksen mukaisesti komissio voi asettaa myönteiselle päätökselle ehtoja, joiden täytyttyä se voi katsoa tuen soveltuvan sisämarkkinoille, sekä velvoitteita, joiden avulla se voi valvoa päätöksen noudattamista.
(135)
Korjatakseen 110 artiklan rikkomisen ja poistaakseen tällä tavoin taannehtivasti syrjinnän Portugalin on komission vahvistamia määräaikaa ja edellytyksiä noudattaen maksettava takaisin se osa maksusta, joka on peritty muista jäsenvaltioista tulevista tuotteista. Tämän rikkomisen korjaamisen ansiosta kyseiset tuet muuttuisivat yhteensopiviksi SEUT-sopimuksen 107 artiklan kanssa.
(136)
Komissio vahvistaa edellytykset, joita mainitun takaisinmaksun yhteydessä on noudatettava. Portugalin on siten maksettava maksuvelvollisille takaisin se osuus maksusta, joka oli peritty muista jäsenvaltioista tulleista tuotteista maksun soveltamisen alkamispäivän ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä aikana, seuraavia edellytyksiä noudattaen:
-
jos maksuvelvolliset voivat esittää todisteet tuontituotteista peritystä maksusta, ne voivat vaatia kansallisen oikeuden mukaisen ja joka tapauksessa vähintään kuuden kuukauden mittaisen määräajan kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta, että se osuus maksun tuotosta, joka oli tarkoitettu yksinomaan kotimaisten tuotteiden hyväksi toteutettuihin menekinedistämistoimiin, maksetaan niille takaisin;
-
Portugalin on vahvistettava tuontituotteisiin kohdistuneen mahdollisen syrjinnän laajuus. Tätä varten Portugalin on selvitettävä viitejakson aikana kansallisilla markkinoilla kaupan pidettäviltä kansallisilta tuotteilta asianomaisen maksun puitteissa perittävien kokonaismäärien ja yksinomaan näille tuotteille koituvien etujen taloudellinen vastaavuus;
-
korvaus on suoritettava viimeistään kuuden kuukauden kuluttua hakemuksen jättämisestä;
-
korvattavat määrät on diskontattava ottaen huomioon korot, jotka lasketaan niiden kertymispäivästä tosiasialliseen takaisinmaksupäivään. Korot lasketaan viite- ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmää käyttämällä saadun komission viitemäärän mukaan (32);
-
Portugalin viranomaisten on hyväksyttävä kaikki maksuvelvollisten toimittamat kohtuulliset todisteet, joista käy ilmi muista jäsenvaltioista tulevista tuotteista perityn maksun osuus;
-
korvausoikeuteen ei voida soveltaa muita edellytyksiä, kuten maksun eteenpäin siirtämättä jättämistä koskevaa edellytystä;
-
jos maksuvelvollinen ei ole vielä suorittanut maksua, Portugalin viranomaisten on luovuttava muodollisesti sen sekä siihen liittyvien mahdollisten viivästyskorkojen perimisestä;
-
Portugalin viranomaisten on sitouduttava toimittamaan komissiolle tämän pyynnöstä täydellinen raportti, jolla todistetaan takaisinmaksutoimenpiteiden asianmukainen toteuttaminen;
-
jos toisessa jäsenvaltiossa on peritty maksu samoista tuotteista, joista on jo peritty viinin menekinedistämismaksu Portugalissa, Portugalin viranomaisten on sitouduttava maksamaan takaisin maksuvelvollisille se osuus maksusta, joka liittyi kyseisestä jäsenvaltiosta tuleviin tuotteisiin;
-
Portugali sitoutuu antamaan tiedoksi tämän päätöksen kaikille mahdollisille maksuvelvollisille,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Ainoastaan veronluonteisesta maksusta saatujen tulojen avulla rahoitetut koulutustoimet, joiden arvo on 367,12 euroa, eivät ole tukea.
2 artikla
Valtiontuki, jonka Portugali pani SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti täytäntöön 14 päivänä heinäkuuta 1995 annetulla säädöksellä nro 137/95 käyttöön otetun veronluonteisen maksun avulla viinin ja viinialan tuotteiden yleisen menekinedistämisen hyväksi Portugalin alueella, soveltuu sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti siltä osin kuin on kyse tukitoimenpiteen voimaantulon ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisestä ajanjaksosta.
3 artikla
1. Valtiontuki, jonka Portugali pani SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti täytäntöön 14 päivänä heinäkuuta 1995 annetulla säädöksellä nro 137/95 käyttöön otetun veronluonteisen maksun avulla portugalilaisten viinien ja viinialan tuotteiden menekinedistämisen ja mainonnan hyväksi muiden jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden alueella, soveltuu yhteismarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti siltä osin kuin on kyse tukitoimenpiteen voimaantulon ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisestä ajanjaksosta, edellyttäen että Portugali noudattaa tämän artiklan 2 kohdassa säädettyjä edellytyksiä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan soveltamista.
2. Portugalin on maksettava maksuvelvollisille takaisin se osuus maksusta, joka oli peritty muista jäsenvaltioista tulleista tuotteista maksun soveltamisen alkamispäivän ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä aikana, seuraavia edellytyksiä noudattaen:
-
jos maksuvelvolliset voivat esittää todisteet tuontituotteista peritystä maksusta, ne voivat vaatia kansallisen oikeuden mukaisen ja joka tapauksessa vähintään kuuden kuukauden mittaisen määräajan kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta, että se osuus maksun tuotosta, joka oli tarkoitettu yksinomaan kotimaisten tuotteiden hyväksi toteutettuihin menekinedistämistoimiin, maksetaan niille takaisin;
-
Portugalin on vahvistettava tuontituotteisiin kohdistuneen mahdollisen syrjinnän laajuus. Tätä varten Portugalin on selvitettävä viitejakson aikana kansallisilla markkinoilla kaupan pidettäviltä kansallisilta tuotteilta asianomaisen maksun puitteissa perittävien kokonaismäärien ja yksinomaan näille tuotteille koituvien etujen taloudellinen vastaavuus;
-
korvaus on suoritettava viimeistään kuuden kuukauden kuluttua hakemuksen jättämisestä;
-
korvattavat määrät on diskontattava ottaen huomioon korot, jotka lasketaan niiden kertymispäivästä tosiasialliseen takaisinmaksupäivään. Korot lasketaan viite- ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmää käyttämällä saadun komission viitemäärän mukaan (33);
-
Portugalin viranomaisten on hyväksyttävä kaikki maksuvelvollisten toimittamat kohtuulliset todisteet, joista käy ilmi muista jäsenvaltioista tulevista tuotteista perityn maksun osuus;
-
korvausoikeuteen ei voida soveltaa muita edellytyksiä, kuten maksun eteenpäin siirtämättä jättämistä koskevaa edellytystä;
-
jos maksuvelvollinen ei ole vielä suorittanut maksua, Portugalin viranomaisten on luovuttava muodollisesti sen sekä siihen liittyvien mahdollisten viivästyskorkojen perimisestä;
-
Portugalin viranomaisten on sitouduttava toimittamaan komissiolle tämän pyynnöstä täydellinen raportti, jolla todistetaan takaisinmaksutoimenpiteiden asianmukainen toteuttaminen;
-
jos toisessa jäsenvaltiossa on peritty maksu samoista tuotteista, joista on jo peritty viinin menekinedistämismaksu Portugalissa, Portugalin viranomaisten on sitouduttava maksamaan takaisin maksuvelvollisille se osuus maksusta, joka liittyi kyseisestä jäsenvaltiosta tuleviin tuotteisiin;
-
Portugali sitoutuu antamaan tiedoksi tämän päätöksen kaikille mahdollisille maksuvelvollisille.
4 artikla
Portugalin on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta niistä toimenpiteistä, jotka se on toteuttanut päätöksen noudattamiseksi.
5 artikla
Tämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle.
Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 2010.