NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 835/2011
ze dne 19. srpna 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity pro benzo[a]pyren v řadě potravin.
(2)
Benzo[a]pyren patří do skupiny polycyklických aromatických uhlovodíků (PAU) a používá se jako indikátor výskytu a účinku karcinogenních PAU v potravinách na základě vědeckého stanoviska dřívějšího Vědeckého výboru pro potraviny (SCF) (3). Ve svém stanovisku z prosince 2002 tento výbor doporučil provést další analýzy příslušných podílů těchto polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách, aby při příštím přezkoumání bylo možné rozhodnout o vhodnosti dalšího využívání benzo[a]pyrenu jako indikátoru.
(3)
V rámci doporučení Komise 2005/108/ES (4) byly členskými státy shromážděny nové údaje týkající se výskytu karcinogenních polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách. Komise požádala Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), aby stanovisko Vědeckého výboru pro potraviny přezkoumal s přihlédnutím k novým údajům o výskytu, k dalším souvisejícím novým vědeckým informacím i k přístupu založeném na limitech expozice (MOE). V rámci tohoto přezkumu byl úřad EFSA požádán, aby znovu posoudil vhodnost dalšího využívání benzo[a]pyrenu jako indikátoru.
(4)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci při úřadu EFSA přijal stanovisko o polycyklických aromatických uhlovodících v potravinách dne 9. června 2008 (5). V tomto stanovisku dospěl úřad EFSA k závěru, že benzo[a]pyren není vhodným indikátorem výskytu PAU v potravinách a že nejvhodnějším indikátorem PAU v potravinách by byl systém čtyř specifických látek (PAU4 (6)) nebo osmi specifických látek (PAU8 (7)). V závěru úřadu EFSA se rovněž uvádí, že systém osmi látek (PAU8) by v porovnání se systémem čtyř látek (PAU4) nepředstavoval podstatnou přidanou hodnotu.
(5)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci dále zjistil, že při použití přístupu založeného na limitech expozice (MOE) existují jen malé obavy o zdraví spotřebitelů při průměrné odhadované expozici z potravin. U spotřebitelů vystavených těmto látkám ve vysoké míře však limity expozice činily téměř či méně než 10 000, což může představovat obavy o zdraví spotřebitelů.
(6)
Na základě závěrů úřadu EFSA nemůže být stávající systém založený na používání benzo[a]pyrenu jakožto jediného indikátoru ze skupiny polycyklických aromatických uhlovodíků zachován. Nařízení (ES) č. 1881/2006 je proto třeba změnit.
(7)
Měly by být zavedeny nové maximální limity pro sumu čtyř látek (PAU4 - benzo[a]pyren, benzo[a]anthracen, benzo[b]fluoranthen a chrysen) a současně zachován zvláštní maximální limit pro benzo[a]pyren.
(8)
Takový systém by zajistil, že obsah PAU v potravinách bude udržován v mezích, které nepředstavují zdravotní riziko a že výši PAU bude možné kontrolovat i v těch vzorcích, ve kterých nelze zjistit přítomnost benzo[a]pyrenu, avšak jsou v nich přítomny jiné polycyklické aromatické uhlovodíky.
(9)
Zvláštní maximální limit pro benzo[a]pyren bude zachován s cílem zajistit srovnatelnost dřívějších a budoucích údajů. Po určitém období uplatňování této změny a na základě nových údajů získaných v budoucnosti by měla být potřeba zachování zvláštního maximálního limitu pro benzo[a]pyren přehodnocena.
(10)
V případě sumy čtyř látek (PAU4) by měly být jako základ pro rozhodnutí o shodě s předpisy používány dolní meze koncentrací.
(11)
Maximální limity polycyklických aromatických uhlovodíků musí být bezpečné a co nejnižší rozumně dosažitelné správnou výrobní a zemědělskou a rybolovnou praxí. Nové údaje o výskytu polycyklických aromatických uhlovodíků ukazují, že v některých potravinách je základní obsah PAU nižší, než se předpokládalo. Maximální limity benzo[a]pyrenu je proto třeba upravit tak, aby lépe odrážely skutečné nižší základní hodnoty v čerstvých a uzených mlžích.
(12)
Z údajů týkajících se uzených ryb a uzeného masa rovněž vyplývá, že lze dosáhnout nižších maximálních limitů. V některých případech může být nicméně zapotřebí provést úpravy stávajících technologií uzení. Pro uzené maso a uzené ryby by proto měl být zaveden dvoufázový postup, v jehož rámci bude ode dne použitelnosti tohoto nařízení platit dvouleté přechodné období, po jehož uplynutí se začnou používat nižší maximální limity.
(13)
U uzených šprotů a konzervovaných uzených šprotů bylo zjištěno, že obsahují více PAU než ostatní uzené ryby. Pro uzené šproty a konzervované uzené šproty by tak měly být stanoveny zvláštní maximální limity, které by zohledňovaly hodnoty, jež jsou u těchto potravin dosažitelné.
(14)
V minulosti byl maximální limit pro benzo[a]pyren ve svalovině ryb kromě uzených ryb stanoven jakožto indikátor možného znečištění životního prostředí. Bylo však prokázáno, že PAU v čerstvých rybách podléhají rychlému metabolismu a neakumulují se ve svalovině. Zachování maximálního limitu PAU v čerstvých rybách již proto není zapotřebí.
(15)
V některých druzích tepelně ošetřeného masa a masných výrobků prodávaných konečnému spotřebiteli byly zjištěny vysoké hodnoty PAU. Těmto hodnotám lze zamezit v případě, že se používají náležité výrobní postupy a zařízení. Proto je třeba stanovit maximální limity PAU v mase a masných výrobcích, které byly vystaveny postupu tepelného ošetření, u něhož je známo, že může vést k tvorbě PAU, tj. výhradně grilování a rožnění.
(16)
Kakaové máslo bylo na základě nařízení (ES) č. 1881/2006 dočasně vyjmuto ze stávajícího maximálního limitu pro benzo[a]pyren v olejích a tucích a přezkoumání vhodnosti stanovení maximálního limitu PAU v kakaovém máslu mělo být provedeno do 1. dubna 2007. Přezkoumání bylo v dané době odloženo z důvodu očekávání výsledku tehdy probíhajícího nového vědeckého posouzení PAU úřadem EFSA.
(17)
Kakaové máslo obsahuje PAU ve větší míře než jiné oleje a tuky. Je to způsobeno převážně neodpovídajícími postupy sušení kakaových bobů a skutečností, že kakaové máslo nelze na rozdíl od jiných rostlinných olejů a tuků rafinovat. Kakaové máslo představuje hlavní složku kakaových surovin (jako jsou kakaové boby, kakaová hmota, kakaová drť nebo tekutá kakaová hmota) a vyskytuje se v čokoládě a jiných výrobcích z kakaa, jež často konzumují děti. Přispívá tak k expozici lidí, a zvláště pak k expozici dětí. Proto je nezbytné stanovit maximální limity PAU v kakaových bobech a odvozených produktech, tedy včetně kakaového másla.
(18)
Maximální limity PAU v kakaových bobech by měly být stanoveny na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni, s přihlédnutím ke stávajícím technologickým možnostem producentských zemí. Měly by být stanoveny na základě obsahu tuků, jelikož PAU se koncentrují v tukové složce, kakaovém máslu. Aby měly producentské země možnost provést technologická zlepšení v zájmu přizpůsobení se těmto maximálním limitům, mělo by být datum použitelnosti maximálních limitů pro kakaové boby a odvozené produkty odloženo. Zpočátku by se také měl na tyto produkty vztahovat vyšší maximální limit sumy čtyř látek. Po uplynutí dvouletého přechodného období by se měl začít uplatňovat nižší maximální limit. Obsah PAU v kakaových bobech a odvozených produktech by měl být pravidelně sledován s cílem posoudit, zda by bylo možné v budoucnosti tyto maximální limity dále snížit.
(19)
Z údajů vyplývá, že kokosový olej může vykazovat vyšší obsah PAU4 než jiné rostlinné oleje a tuky. Je to způsobeno poměrně vyšším obsahem benzo[a]anthracenu a chrysenu, které nelze při rafinaci kokosového oleje snadno odstranit. Proto by měly být stanoveny zvláštní maximální limity pro kokosový olej na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni, s přihlédnutím ke stávajícím technologickým možnostem producentských zemí. Jelikož se očekává, že v producentských zemích dojde k technologickým zlepšením, měly by být limity PAU v kokosovém oleji pravidelně sledovány s cílem posoudit, zda by bylo možné v budoucnosti stanovit nižší limity.
(20)
Údaje o výskytu PAU v obilovinách a zelenině jsou v současnosti omezené. Z dostupných údajů vyplývá, že obiloviny a zelenina obsahují PAU spíše v malé míře. Tyto nízké hodnoty zaznamenané ve stávajících dostupných údajích o výskytu neodůvodňují bezprostřední stanovení maximálních limitů. Úřad EFSA nicméně zjistil, že obiloviny a zelenina mohou významně přispívat k expozici lidí z důvodu jejich vysoké spotřeby. Obsah PAU v těchto dvou skupinách produktů by proto měl být dále sledován. Na základě dalších údajů bude posouzena potřeba stanovení maximálních limitů.
(21)
Vysoký obsah PAU byl zjištěn v některých doplňcích stravy. Tyto hodnoty jsou však proměnlivé a závisí na konkrétním druhu těchto doplňků. Je třeba, aby byly shromážděny další údaje týkající se doplňků stravy. Jakmile budou tyto údaje dostupné, bude posouzena potřeba stanovení maximálních limitů PAU v doplňcích stravy.
(22)
Členským státům a provozovatelům potravinářských podniků by měl být poskytnut čas přizpůsobit se novým maximálním limitům stanoveným tímto nařízením. Datum použitelnosti tohoto nařízení by proto mělo být odloženo. Pro produkty, které byly uvedeny na trh přede dnem použitelnosti změn, jež zavádí toto nařízení, by mělo být stanoveno přechodné období.
(23)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. září 2012 stanovené v oddílu 6 „Polycyklické aromatické uhlovodíky“ přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. zářím 2012, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
2. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. září 2014 stanovené v oddílech 6.1.4 a 6.1.5 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. zářím 2014, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
3. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. dubna 2013 stanovené v oddíle 6.1.2 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. dubnem 2013, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
4. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. dubna 2015 stanovené v oddíle 6.1.2 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. dubnem 2015, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. září 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. srpna 2011.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 835/2011,
annettu 19 päivänä elokuuta 2011,
asetuksen (EY) N:o 1881/2006 muuttamisesta siltä osin kuin kyse on elintarvikkeissa olevien polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen enimmäismääristä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikkeissa olevia vieraita aineita koskevista yhteisön menettelyistä 8 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 315/93 (1) ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tiettyjen elintarvikkeissa olevien vierasaineiden enimmäismäärien vahvistamisesta annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1881/2006 (2) vahvistetaan bentso(a)pyreenin enimmäismäärät erinäisissä elintarvikkeissa.
(2)
Bentso(a)pyreeni kuuluu polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen, jäljempänä ”PAH-yhdisteet”, ryhmään, ja sitä käytetään elintarvikkeiden sisältämien syöpää aiheuttavien PAH-yhdisteiden esiintymisen ja vaikutusten merkkiaineena aiemman elintarvikealan tiedekomitean tieteellisen lausunnon (3) perusteella. Joulukuussa 2002 antamassaan lausunnossa elintarvikealan tiedekomitea suositteli, että näiden PAH-yhdisteiden suhteellista osuutta elintarvikkeissa olisi tutkittava tarkemmin, jotta tulevaa uudelleentarkastelua varten saadaan tietoa bentso(a)pyreenin soveltuvuudesta edelleen merkkiaineeksi.
(3)
Jäsenvaltiot ovat keränneet uutta tietoa elintarvikkeiden sisältämistä syöpää aiheuttavista PAH-yhdisteistä komission suosituksen 2005/108/EY (4) mukaisesti. Komissio pyysi Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista, jäljempänä ”EFSA”, tarkastelemaan elintarvikealan tiedekomitean lausuntoa ottaen huomioon uudet esiintymistä koskevat tiedot, muut asiaan liittyvät uudet tieteelliset tiedot sekä altistumismarginaaliin (Margin of Exposure, MOE) perustuva lähestymistapa. EFSAa pyydettiin tarkastelunsa yhteydessä arvioimaan uudelleen, soveltuuko bentso(a)pyreeni edelleen merkkiaineeksi.
(4)
EFSAn alainen elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta (CONTAM) antoi 9 päivänä kesäkuuta 2008 lausunnon (5) elintarvikkeiden sisältämistä polysyklisistä aromaattisista hiilivedyistä. Lausunnossaan EFSA totesi, että bentso(a)pyreeni ei sovellu merkkiaineeksi, jolla osoitetaan polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen esiintyminen elintarvikkeissa, vaan että sopivimpia indikaattoreita PAH-yhdisteiden esiintymisen osoittamiseksi elintarvikkeissa olisivat neljästä (PAH4 (6)) tai kahdeksasta (PAH8 (7)) erityisestä aineesta koostuvat järjestelmät. EFSA totesi lisäksi, ettei kahdeksasta aineesta koostuva järjestelmä (PAH8) toisi paljonkaan lisäarvoa verrattuna neljästä aineesta koostuvaan järjestelmään (PAH4).
(5)
CONTAM-lautakunta totesi altistumismarginaaliin perustuvaa lähestymistapaa soveltaen, ettei keskimääräinen arvioitu ravinnon kautta tapahtuva altistuminen aiheuta suurta vaaraa kuluttajien terveydelle. Suurkuluttajien tapauksessa altistumismarginaalit lähentelivät kuitenkin arvoa 10 000, mikä on osoitus mahdollisesta vaarasta kuluttajien terveydelle.
(6)
EFSAn päätelmien perusteella nykyistä järjestelmää, jossa käytetään bentso(a)pyreeniä ainoana polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen ryhmän merkkiaineena, ei voida enää pitää voimassa. Asetusta (EY) N:o 1881/2006 on sen vuoksi tarpeen muuttaa.
(7)
Olisi vahvistettava uudet enimmäismäärät neljän aineen (PAH4) (bentso(a)pyreeni, bentso(a)antraseeni, bentso(b)fluoranteeni ja kryseeni) summalle ja samalla säilytettävä erillinen bentso(a)pyreenin enimmäismäärä.
(8)
Tällaisella järjestelmällä varmistettaisiin, että elintarvikkeiden PAH-tasot pysyvät sellaisina, että ne eivät aiheuta vaaraa terveydelle, ja että PAH-yhdisteiden määrä pystytään tarkastamaan myös sellaisista näytteistä, joissa bentso(a)pyreeniä ei havaita mutta joissa on muita PAH-yhdisteitä.
(9)
Erillinen bentso(a)pyreenin enimmäismäärä säilytetään, jotta aiemmat ja tulevat tiedot ovat keskenään vertailukelpoisia. Kun muutosta on sovellettu jonkin aikaa ja kun on saatu käyttöön uutta tietoa, olisi arvioitava uudelleen, onko bentso(a)pyreenin erillisen enimmäismäärän säilyttämiseen vielä tarvetta.
(10)
Neljän aineen (PAH4) summan osalta olisi vaatimustenmukaisuuspäätöksiä tehtäessä käytettävä perustana alempia pitoisuuksia.
(11)
Polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen enimmäismäärien on oltava turvallisia ja niin pieniä kuin on kohtuudella mahdollista hyvien tuotanto- sekä maatalous- ja kalatalouskäytäntöjen perusteella. Uudet tiedot PAH-yhdisteiden esiintymisestä osoittavat, että PAH-yhdisteiden taustatasot ovat eräissä elintarvikkeissa aiemmin luultua pienemmät. Bentso(a)pyreenin enimmäismääriä on sen vuoksi tarkistettu niin, että ne vastaavat realistisempia, pienempiä taustatasoja tuoreissa ja savustetuissa simpukoissa.
(12)
Myös savustettua kalaa ja savustettua lihaa koskevat tiedot ovat osoittaneet, että pienemmät enimmäismäärät ovat saavutettavissa. Joissain tapauksissa on kuitenkin mahdollisesti tehtävä muutoksia savustuksessa nykyisin käytettävään teknologiaan. Sen vuoksi olisi vahvistettava savustetun lihan ja savustetun kalan osalta kaksivaiheinen menettely, jolla myönnetään tämän asetuksen soveltamispäivästä alkava kahden vuoden siirtymäaika, ennen kuin pienempiä enimmäismääriä aletaan soveltaa.
(13)
Savustetuissa kilohaileissa ja savukilohailisäilykkeissä on havaittu suurempia PAH-yhdistepitoisuuksia kuin muissa savustetuissa kaloissa. Savustetuille kilohaileille ja savukilohailisäilykkeille olisi vahvistettava erityiset enimmäismäärät, jotka vastaavat sitä, mihin näiden elintarvikkeiden kohdalla on mahdollista päästä.
(14)
Aiemmin vahvistettiin ympäristön mahdollisen saastumisen indikaattoriksi bentso(a)pyreenin enimmäismäärä ”muun kuin savustetun kalan lihassa”. On kuitenkin osoitettu, että PAH-yhdisteet metaboloituvat nopeasti tuoreessa kalassa eivätkä kerry kalan lihaan. Sen vuoksi ei ole enää tarpeen pitää voimassa PAH-yhdisteiden enimmäismäärää tuoreessa kalassa.
(15)
Eräissä loppukuluttajille myytävissä lämpökäsitellyissä lihoissa ja lihavalmisteissa on havaittu suuria PAH-yhdistemääriä. Tällaiset määrät voidaan välttää, kun prosessiolosuhteet ja käytettävät laitteet ovat asianmukaiset. Sen vuoksi on asianmukaista vahvistaa PAH-yhdisteiden enimmäismäärät lihalle ja lihavalmisteille, joille on tehty sellainen lämpökäsittely, jonka tiedetään voivan johtaa PAH-yhdisteiden muodostumiseen; kyse on toisin sanoen pelkästään grillaamisesta.
(16)
Kaakaovoi jätettiin tilapäisesti asetuksessa (EY) N:o 1881/2006 öljyille ja rasvoille vahvistetun bentso(a)pyreenin enimmäismäärän soveltamisen ulkopuolelle, ja tarvetta vahvistaa enimmäismäärä PAH-yhdisteille kaakaovoissa oli määrä tarkastella uudelleen 1 päivään huhtikuuta 2007 mennessä. Uudelleentarkastelua lykättiin odoteltaessa tuloksia silloin meneillään olleesta PAH-yhdisteitä koskevasta EFSAn tieteellisestä uudelleenarvioinnista.
(17)
Kaakaovoissa esiintyy suurempia määriä PAH-yhdisteitä kuin muissa öljyissä ja rasvoissa. Tämä johtuu pääasiassa kaakaopapujen kuivaamisessa käytettävistä epäasianmukaisista menettelyistä ja siitä, ettei kaakaovoita voida puhdistaa samoin kuin muita kasviöljyjä ja -rasvoja. Kaakaovoi on kaakaoraakavalmisteiden (esimerkiksi kaakaopapujen, kaakaomassan ja murskattujen kaakaopapujen) pääainesosa, jota on suklaassa ja muissa kaakaotuotteissa, joita lapset usein nauttivat. Näin ollen se lisää ihmisten ja erityisesti lasten altistumista. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa enimmäismäärät PAH-yhdisteille kaakaopavuissa ja niistä saatavissa tuotteissa ja ottaa mukaan myös kaakaovoi.
(18)
Enimmäismäärät PAH-yhdisteille kaakaopavuissa olisi vahvistettava niin pieniksi kuin on kohtuudella mahdollista saavuttaa ja ottaen huomioon tuottajamaiden tämänhetkiset teknologiset valmiudet. Enimmäismäärät olisi vahvistettava rasvassa olevan pitoisuuden perusteella, sillä PAH-yhdisteet keskittyvät tuotteen rasvaosuuteen, siis kaakaovoihin. Jotta tuottajamaat voisivat tehdä teknologisia parannuksia mukautuakseen enimmäismääriin, kaakaopapuja ja niistä saatuja tuotteita koskevien enimmäismäärien soveltamista olisi lykättävä. Näihin tuotteisiin olisi lisäksi aluksi sovellettava suurempaa neljän aineen summan enimmäismäärää. Kahden vuoden siirtymäajan jälkeen olisi sovellettava pienempää enimmäismäärää. PAH-yhdisteiden määriä kaakaopavuissa ja niistä saatavissa tuotteissa olisi seurattava säännöllisesti, jotta voidaan arvioida, onko enimmäismääriä jatkossa mahdollista pienentää.
(19)
On saatu tietoja, jotka osoittavat, että kookosöljyssä voi olla suurempia PAH4-yhdistemääriä kuin muissa kasviöljyissä ja -rasvoissa. Tämä johtuu siitä, että kookosöljyssä on suhteellisesti enemmän bentso(a)antraseenia ja kryseeniä, joita ei ole helppo poistaa öljyä puhdistettaessa. Kookosöljyn osalta olisi siksi vahvistettava erityiset enimmäismäärät niin pieniksi kuin on kohtuudella mahdollista saavuttaa ja ottaen huomioon tuottajamaiden tämänhetkiset teknologiset valmiudet. Koska tuottajamaissa odotetaan tapahtuvan teknologisia parannuksia, PAH-yhdisteiden määriä kookosöljyssä olisi seurattava säännöllisesti, jotta voidaan arvioida mahdollisuus vahvistaa myöhemmin pienemmät määrät.
(20)
Nykyiset tiedot PAH-yhdisteiden esiintymisestä viljoissa ja vihanneksissa ovat vähäiset. Käytettävissä olevien tietojen mukaan viljoissa ja vihanneksissa on suhteellisen pieniä määriä PAH-yhdisteitä. Nykyisin käytettävissä olevien esiintymistietojen osoittamat pienet määrät eivät anna perustetta sille, että enimmäismääriä voitaisiin vahvistaa välittömästi. EFSA on kuitenkin todennut, että viljoilla ja vihanneksilla on suuri merkitys ihmisten altistumiselle, koska niitä kulutetaan paljon. Sen vuoksi PAH-yhdisteiden määriä näissä kahdessa tuoteryhmässä olisi seurattava edelleen. Lisätietojen perusteella arvioidaan tarvetta vahvistaa enimmäismäärät.
(21)
Eräissä ravintolisissä on havaittu suuria määriä PAH-yhdisteitä. Määrät kuitenkin vaihtelevat ja riippuvat kulloisenkin ravintolisän tyypistä. Ravintolisien osalta tarvitaan lisää tietoa, jota pitäisi kerätä. Kun tiedot tulevat saataville, arvioidaan tarve vahvistaa enimmäismäärät PAH-yhdisteille ravintolisissä.
(22)
Jäsenvaltioille ja elintarvikealan toimijoille olisi annettava aikaa sopeutua tässä asetuksessa vahvistettuihin enimmäismääriin. Sen vuoksi tämän asetuksen soveltamista olisi lykättävä. Olisi säädettävä siirtymäajasta, joka koskee tuotteita, jotka on saatettu markkinoille ennen tällä asetuksella säädettyjen muutosten soveltamispäivää.
(23)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, eivätkä Euroopan parlamentti ja neuvosto ole vastustaneet niitä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 1881/2006 liite tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
1. Elintarvikkeita, jotka eivät ole asetuksen (EY) N:o 1881/2006, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, liitteessä olevan 6 jakson ”Polysykliset aromaattiset hiilivedyt” nojalla 1 päivästä syyskuuta 2012 sovellettavien enimmäismäärien mukaisia mutta jotka on laillisesti saatettu markkinoille ennen 1 päivää syyskuuta 2012, voidaan pitää kaupan kyseisen päivämäärän jälkeen niiden vähimmäissäilyvyysajan tai viimeiseen käyttöpäivään saakka.
2. Elintarvikkeita, jotka eivät ole asetuksen (EY) N:o 1881/2006, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, liitteessä olevan 6.1.4 ja 6.1.5 kohdan nojalla 1 päivästä syyskuuta 2014 sovellettavien enimmäismäärien mukaisia mutta jotka on laillisesti saatettu markkinoille ennen 1 päivää syyskuuta 2014, voidaan pitää kaupan kyseisen päivämäärän jälkeen niiden vähimmäissäilyvyysajan tai viimeiseen käyttöpäivään saakka.
3. Elintarvikkeita, jotka eivät ole asetuksen (EY) N:o 1881/2006, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, liitteessä olevan 6.1.2 kohdan nojalla 1 päivästä huhtikuuta 2013 sovellettavien enimmäismäärien mukaisia mutta jotka on laillisesti saatettu markkinoille ennen 1 päivää huhtikuuta 2013, voidaan pitää kaupan kyseisen päivämäärän jälkeen niiden vähimmäissäilyvyysajan tai viimeiseen käyttöpäivään saakka.
4. Elintarvikkeita, jotka eivät ole asetuksen (EY) N:o 1881/2006, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, liitteessä olevan 6.1.2 kohdan nojalla 1 päivästä huhtikuuta 2015 sovellettavan enimmäismäärän mukaisia mutta jotka on laillisesti saatettu markkinoille ennen 1 päivää huhtikuuta 2015, voidaan pitää kaupan kyseisen päivämäärän jälkeen niiden vähimmäissäilyvyysajan tai viimeiseen käyttöpäivään saakka.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä syyskuuta 2012.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä elokuuta 2011.