NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 513/2011
ze dne 11. května 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Skupina odborníků na vysoké úrovni vedená Jacquem de Larosièrem a pověřená Komisí došla ve své závěrečné zprávě zveřejněné dne 25. února 2009 k závěru, že rámec dohledu nad finančním odvětvím v Evropské unii má být posílen, aby se snížilo riziko a závažnost budoucích finančních krizí. Doporučila proto dalekosáhlé reformy struktury dohledu. Tato skupina odborníků dále dospěla k závěru, že by měl být vytvořen Evropský systém orgánů dohledu nad finančním trhem (dále jen „ESFS“), který by se skládal ze tří evropských orgánů dohledu, jednoho pro bankovnictví, jednoho pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a jednoho pro cenné papíry a trhy, a doporučila zřídit Evropskou radu pro systémová rizika.
(2)
Komise ve svém sdělení ze dne 4. března 2009 nazvaném „Urychlit oživení evropské ekonomiky“ navrhla předložení legislativních návrhů týkajících se zřízení ESFS a ve sdělení ze dne 27. května 2009 nazvaném „Evropský dohled nad finančním trhem“ uvedla podrobnější informace o případné architektuře tohoto nového rámce dohledu, přičemž zdůraznila specifičnost dohledu nad ratingovými agenturami.
(3)
Evropská rada v závěrech ze dne 19. června 2009 doporučila, aby byl zřízen ESFS, který by se měl skládat ze sítě vnitrostátních orgánů finančního dohledu fungujících souběžně se třemi novými evropskými orgány dohledu. ESFS by se měl zaměřit na zvýšení kvality a jednotnosti vnitrostátního dohledu, posílení kontroly nad skupinami působícími přeshraničně zřízením kolegií orgánů dohledu a vytvoření jednotného evropského souboru pravidel, která by se vztahovala na všechny účastníky finančního trhu na vnitřním trhu. Evropská rada zdůraznila, že Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít pravomoc dohledu nad ratingovými agenturami. Komise by si dále měla ponechat svou pravomoc prosazovat Smlouvy, a zejména hlavu VII kapitolu 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o společná pravidla hospodářské soutěže, v souladu s předpisy přijatými pro provádění těchto pravidel.
(4)
Nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (4) byl zřízen Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy).
(5)
Je třeba jasně definovat oblast působnosti Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy, aby účastníci finančního trhu mohli určit orgán příslušný v oblasti činnosti ratingových agentur. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít obecnou pravomoc v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 (5) v záležitostech týkajících se registrace ratingových agentur a průběžného dohledu nad registrovanými ratingovými agenturami.
(6)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl být výlučně odpovědný za registraci ratingových agentur v Unii a dohled nad nimi. I v případě, že Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přenese konkrétní úkoly na příslušné orgány, měl by i nadále nést právní odpovědnost. Vedoucí představitelé a další zaměstnanci příslušných orgánů by se měli účastnit rozhodování v rámci Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010 a měli by jednat jako členové orgánů Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy, jako jsou jeho rada orgánů dohledu nebo odborné skupiny. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít výlučnou pravomoc uzavírat dohody o spolupráci týkající se výměny informací s orgány dohledu třetích zemí. Jestliže se příslušné orgány účastní rozhodování v rámci Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy nebo jestliže plní úkoly jeho jménem, měly by se na ně tyto dohody o spolupráci vztahovat.
(7)
Transparentnost informací poskytovaných emitentem finančního nástroje ohodnoceného ratingem jmenované ratingové agentuře by mohla být velkým přínosem pro fungování trhu a ochranu investorů. Je proto třeba posoudit, jak nejlépe zvýšit transparentnost informací, na jejichž základě se provádí rating všech finančních nástrojů. Za prvé, poskytování těchto informací dalším registrovaným nebo certifikovaným ratingovým agenturám pravděpodobně povede k větší konkurenci mezi ratingovými agenturami, a to zejména proto, že by mohlo vést ke zvýšení počtu nevyžádaných ratingů. Vydávání takových nevyžádaných ratingů by mělo podpořit využívání více než jednoho ratingu pro každý finanční nástroj. Také by se tím pravděpodobně pomohlo zabránit případným střetům zájmů, zejména v rámci obchodního modelu ratingu placeného emitentem, čímž by se měla zvýšit kvalita ratingů. Za druhé, poskytování uvedených informací celému trhu by rovněž mělo zlepšit možnosti investorů vypracovávat si vlastní analýzy rizik, neboť budou moci založit na uvedených dodatečných informacích vlastní hloubkové analýzy. Poskytování těchto informací by rovněž mělo vést k menšímu spoléhání se na ratingy vydané ratingovými agenturami. V zájmu dosažení těchto základních cílů je třeba, aby Komise provedla hlubší posouzení těchto otázek a náležitě posoudila vhodný rozsah této informační povinnosti a zohlednila přitom dopad na místní trhy se sekuritizačními nástroji, vedla dialog se zúčastněnými subjekty, sledovala trh a vývoj regulace a vyhodnotila zkušenosti získané v rámci jiných soudních systémů. Na základě tohoto posouzení by Komise měla předložit vhodné legislativní návrhy. Posouzení Komise a návrhy by měly umožnit definovat nové povinnosti týkající se transparentnosti, a to způsobem, který by byl nejvhodnější z hlediska veřejného zájmu a co možná nejvíce by chránil investory.
(8)
Jelikož se ratingy používají v celé Unii, tradiční rozlišování mezi příslušným orgánem domovského členského státu a ostatními příslušnými orgány a používání koordinace dohledu ze strany kolegií není pro dohled nad ratingovými agenturami vhodnou strukturou. Po zřízení Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy již není nezbytné takovou strukturu nadále udržovat. Postup registrace je tudíž nutno zefektivnit a lhůty odpovídajícím způsobem zkrátit.
(9)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl odpovídat za registraci a průběžný dohled nad ratingovými agenturami, ale nikoli za dozor nad uživateli ratingů. Za dohled nad používáním ratingů úvěrovými institucemi, investičními podniky, pojišťovnami, životními pojišťovnami, zajišťovnami, subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), institucemi zaměstnaneckého penzijního pojištění a alternativními investičními fondy, které podléhají dohledu na vnitrostátní úrovni v rámci a pro účely uplatňování jiných směrnic o finančních službách, a nad používáním ratingů v prospektech by tudíž měly zůstat zodpovědné vnitrostátní příslušné orgány určené podle příslušných odvětvových právních předpisů upravujících dohled nad těmito finančními institucemi a subjekty.
(10)
Je zapotřebí účinného nástroje pro vypracování harmonizovaných regulačních technických norem s cílem usnadnit používání nařízení (ES) č. 1060/2009 v každodenní praxi a zajistit rovné podmínky a náležitou ochranu investorů a spotřebitelů v celé Unii. Jelikož se jedná o orgán s vysoce specializovanými odbornými znalostmi, je účelné a vhodné pověřit vypracováním návrhů regulačních technických norem Evropský orgán pro cenné papíry a trhy.
(11)
V oblasti ratingových agentur je třeba, aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy předložil Komisi návrhy regulačních technických norem týkajících se informací, jež má ratingová agentura poskytnout k žádosti o registraci, informací, jež ratingová agentura musí poskytnout k žádosti o certifikaci a k posouzení jejího systémového významu pro finanční stabilitu a řádné fungování finančních trhů, uvádění informací, a to včetně struktury, formátu, způsobu a periodicity jejich uvádění, které ratingové agentury uveřejňují v souvislosti s posuzováním souladu metodik pro vydávání ratingů s požadavky stanovenými v nařízení (ES) č. 1060/2009, a obsahu a formátu pravidelného předkládání ratingových údajů, jež mají být od ratingových agentur požadovány pro účely průběžného dohledu ze strany Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. Tyto návrhy regulačních technických norem by měla přijímat Komise, aby měly právní závaznost, v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010. Při vypracovávání svých návrhů regulačních technických norem by měl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy posoudit, a pokud je to vhodné a nezbytné i aktualizovat pokyny, které v souvislosti s nařízením (ES) č. 1060/2009 již vydal Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry.
(12)
V oblastech, na něž se regulační technické normy nevztahují, by měl mít Evropský orgán pro cenné papíry a trhy pravomoc vydávat a aktualizovat nezávazné obecné pokyny k otázkám týkajícím se uplatňování nařízení (ES) č. 1060/2009.
(13)
Aby mohl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy účinně plnit své povinnosti, měl by mít možnost si prostou žádostí nebo rozhodnutím vyžádat všechny nezbytné informace od ratingových agentur, osob podílejících se na ratingové činnosti hodnocených osob nebo spřízněných třetích stran, třetích stran, které ratingové agentury využívají v rámci outsourcingu provozních funkcí, a osob s jinou úzkou a podstatnou vazbou na ratingové agentury nebo ratingovou činnost. Do posledně jmenované skupiny by měli patřit například zaměstnanci ratingové agentury, kteří se na ratingové činnosti přímo nepodílejí, ale vzhledem ke svým úkolům v ratingové agentuře mohou mít důležité informace týkající se konkrétního případu. Do této skupiny osob mohou patřit rovněž podniky, které ratingové agentuře poskytují služby. Neměly by do ní však patřit podniky, které tyto ratingy používají. Žádá-li Evropský orgán pro cenné papíry a trhy o tyto informace na základě prosté žádosti, nemá příjemce žádosti povinnost informace poskytnout, avšak učiní-li tak dobrovolně, neměly by být poskytnuté informace nepravdivé nebo zavádějící. Tyto informace by měly být poskytnuty neprodleně.
(14)
Aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy mohl účinně vykonávat své pravomoci dohledu, měl by mít možnost provádět šetření a kontroly na místě.
(15)
Příslušné orgány by měly Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy sdělovat veškeré informace požadované podle nařízení (ES) č. 1060/2009, být mu nápomocny a spolupracovat s ním. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy a příslušné orgány by měly úzce spolupracovat také s odvětvovými příslušnými orgány odpovědnými za dohled nad podniky uvedenými v čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1060/2009. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít možnost přenést určité úkoly v oblasti dohledu na příslušný orgán členského státu, např. když úkol v oblasti dohledu vyžaduje znalosti a zkušenosti s ohledem na místní podmínky, jež jsou snadněji dostupné na vnitrostátní úrovni. Mezi úkoly, které by mělo být možné přenést, patří provádění konkrétních vyšetřovacích úkolů a kontrol na místě. Před přenesením úkolů by měl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy konzultovat s dotyčným příslušným orgánem o podrobných podmínkách tohoto přenesení, včetně rozsahu úkolu, jenž má být přenesen, harmonogramu pro jeho splnění a předávání potřebných informací mezi příslušným orgánem a Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl za vykonání přeneseného úkolu poskytnout příslušným orgánům odměnu v souladu s nařízením o poplatcích, které přijme Komise prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by neměl mít možnost přenést pravomoc rozhodovat o registraci.
(16)
Je nutno zajistit, aby příslušné orgány mohly požádat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, aby přezkoumal, zda jsou splněny podmínky pro zrušení registrace ratingové agentury, a aby mohly požádat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, aby pozastavil používání ratingů, pokud se má za to, že ratingová agentura závažným způsobem a trvale porušuje nařízení (ES) č. 1060/2009. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl tyto žádosti posoudit a přijmout veškerá nezbytná opatření.
(17)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít možnost ukládat penále, s cílem dosáhnout toho, aby ratingové agentury ukončily porušování povinnosti, aby předložily úplné informace, které si Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vyžádal, nebo aby se podrobily šetření nebo kontrole na místě.
(18)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít rovněž možnost ukládat ratingovým agenturám pokuty, zjistí-li, že úmyslně nebo z nedbalosti porušily nařízení (ES) č. 1060/2009. Pokuty by se měly ukládat podle míry závažnosti porušení povinností. Druhy porušení povinnosti by se měly rozdělit do skupin, pro něž by byla stanovena konkrétní pokuta. Při stanovení pokuty odpovídající konkrétnímu porušení povinnosti by měl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy postupovat ve dvou krocích: stanovit základní výši pokuty a případně upravit tuto základní částku použitím určitých koeficientů. Základní částka by se měla stanovit s přihlédnutím k ročnímu obratu dotyčné ratingové agentury a tato částka by se měla zvýšit nebo snížit použitím odpovídajících koeficientů v souladu s tímto nařízením.
(19)
Aby měl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy k dispozici nezbytné nástroje k rozhodnutí o pokutě přiměřené závažnosti porušení povinnosti, kterého se ratingová agentura dopustila, a mohl zohlednit okolnosti, za nichž došlo k tomuto porušení, stanoví toto nařízení koeficienty spojené s přitěžujícími nebo polehčujícími okolnostmi.
(20)
Před rozhodnutím o uložení pokuty nebo penále by měl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy poskytnout osobám, které jsou účastníky řízení, příležitost se k záležitosti vyjádřit, aby bylo respektováno jejich právo na obhajobu.
(21)
Členské státy by měly i nadále zůstat příslušné pro stanovení a provádění pravidel pro ukládání sankcí za porušení povinnosti finančním institucím a dalších subjektů používat k regulatorním účelům pouze ratingy vydané ratingovými agenturami registrovanými v souladu s nařízením (ES) č. 1060/2009.
(22)
Tímto nařízením by neměl být založen precedens pro ukládání finančních či nefinančních sankcí ze strany evropských orgánů dohledu účastníkům finančního trhu nebo jiným podnikům ve vztahu k jiným druhům činnosti.
(23)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by neměl ukládat pokuty nebo penále v případech, kdy stejné skutečnosti nebo skutečnosti, jež jsou v podstatě totožné, vedly v rámci trestního řízení podle vnitrostátního práva k osvobozujícímu nebo odsuzujícímu rozhodnutí, které již nabylo právní moci.
(24)
Rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy o uložení pokuty nebo penále by měla být vykonatelná, přičemž jejich výkon by se měl řídit předpisy občanského procesního práva státu, na jehož území se provádí. Předpisy občanského procesního práva by neměly zahrnovat trestní procesní předpisy, mohly by však zahrnovat správní procesní předpisy.
(25)
Jestliže se ratingová agentura dopustí porušení povinnosti, měl by být Evropský orgán pro cenné papíry a trhy oprávněn přijmout řadu opatření v oblasti dohledu, která zahrnují, ale neomezují se na vyzvání ratingové agentury, aby porušování povinnosti ukončila, pozastavení používání ratingů pro regulatorní účely, dočasný zákaz vydávání ratingů danou ratingovou agenturou a jako krajní opatření zrušení registrace, pokud ratingová agentura závažným způsobem nebo opakovaně porušuje nařízení (ES) č. 1060/2009. Opatření v oblasti dohledu by měla být Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy uplatňována s přihlédnutím k povaze a závažnosti porušení povinnosti a měla by ctít zásadu proporcionality. Před přijetím rozhodnutí o opatřeních v oblasti dohledu by měl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy poskytnout účastníkům řízení příležitost se k záležitosti vyjádřit, aby bylo respektováno jejich právo na obhajobu.
(26)
Toto nařízení ctí základní práva a zachovává zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie a v ústavních tradicích členských států. Proto je třeba toto nařízení vykládat a uplatňovat v souladu s těmito právy a zásadami, včetně práv a zásad týkajících se svobody tisku a svobody projevu ve sdělovacích prostředcích, a na právo na tlumočení a překlad pro osoby, jež nemluví jazykem řízení nebo tomuto jazyku nerozumějí, jež je součástí obecného práva na spravedlivý proces.
(27)
Z důvodů právní jistoty je vhodné stanovit jasná přechodná opatření pro předání spisů a pracovních dokumentů příslušnými orgány Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy.
(28)
Registrace ratingové agentury schválená příslušným orgánem by měla zůstat v platnosti na celém území Unie i po přenesení pravomocí dohledu z příslušných orgánů na Evropský orgán pro cenné papíry a trhy.
(29)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o upřesnění a změny kritérií pro posouzení rovnocennosti regulatorního a dohledového rámce třetí země s cílem zohlednit vývoj na finančních trzích, přijetí nařízení o poplatcích a podrobných pravidel pro pokuty a penále a změny příloh nařízení (ES) č. 1060/2009. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravných prací vedla příslušné konzultace i s odborníky.
(30)
Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit včasné a soustavné předávání informací a příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.
(31)
Evropský parlament a Rada by měly mít možnost vyslovit proti aktu v přenesené pravomoci námitky do tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady by tuto lhůtu mělo být možno prodloužit o tři měsíce v případě, že se jedná o oblasti důležitého zájmu. Evropský parlament a Rada by rovněž měly mít možnost ostatní orgány informovat o svém záměru námitky nevyslovit. Včasné schválení aktů v přenesené pravomoci je obzvláště vhodné, jestliže je třeba dodržet lhůty, například v případě harmonogramů stanovených v základním aktu, podle nichž má Komise přijímat akty v přenesené pravomoci.
(32)
V prohlášení k článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie připojeném k závěrečnému aktu mezivládní konference, která přijala Lisabonskou smlouvu, vzala tato konference na vědomí, že Komise hodlá při vypracovávání návrhů aktů v přenesené pravomoci v oblasti finančních služeb i nadále konzultovat s odborníky jmenovanými členskými státy, a to v souladu se svými zavedenými postupy.
(33)
Na zpracování osobních údajů pro účely nařízení (ES) č. 1060/2009 se používá směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (6).
(34)
Na zpracování osobních údajů pro účely nařízení (ES) č. 1060/2009 je v plném rozsahu použitelné nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (7).
(35)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž vytvoření účinného a účelného rámce dohledu nad ratingovými agenturami pověřením jediného orgánu dohledu dohledem nad ratingovou činností v Unii, vytvoření jediného kontaktního místa pro ratingové agentury a zajištění jednotného uplatňování pravidel pro ratingové agentury, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale může jich být z důvodu celounijní struktury a dopadu ratingové činnosti, která má být předmětem dohledu, lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.
(36)
Nařízení (ES) č. 1060/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny
Nařízení (ES) č. 1060/2009 se mění takto:
1)
V čl. 3 odst. 1 se doplňují nová písmena, která znějí:
„p)
„příslušnými orgány“ orgány, které určí každý členský stát v souladu s článkem 22;
q)
„odvětvovými právními předpisy“ právní akty Unie uvedené v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci;
r)
„odvětvovými příslušnými orgány“ vnitrostátní příslušné orgány, které byly podle příslušných odvětvových právních předpisů určeny pro účely dohledu nad úvěrovými institucemi, investičními podniky, pojišťovnami, životními pojišťovnami, zajišťovnami, subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), institucemi zaměstnaneckého penzijního pojištění a alternativními investičními fondy.“
2)
Článek 4 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Úvěrové instituce ve smyslu směrnice 2006/48/ES, investiční podniky ve smyslu směrnice 2004/39/ES, pojišťovny v oblasti působnosti první směrnice Rady 73/239/EHS ze dne 24. července 1973 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém pojištění jiném než životním a jejího výkonu (8), pojišťovny ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění (9), zajišťovny ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění (10), SKIPCP ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (11), instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění ve smyslu směrnice 2003/41/ES a alternativní investiční fondy mohou používat k regulatorním účelům pouze ratingy vydané ratingovými agenturami usazenými v Unii a registrovanými v souladu s tímto nařízením.
b)
odstavec 3 se mění takto:
i)
písmena b), c) a d) se nahrazují tímto:
„b)
ratingová agentura ověřila a může Evropskému orgánu dohledu (Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy) zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (12) (dále jen „Evropský orgán pro cenné papíry a trhy“) průběžně dokládat, že ratingová činnost vedoucí k vydání ratingu, který má být přejat, vykonávala ratingová agentura ze třetí země způsobem, jenž splňuje požadavky alespoň stejně přísné, jako jsou požadavky stanovené v článcích 6 až 12;
c)
není omezena schopnost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy posuzovat a sledovat, zda ratingová agentura usazená ve třetí zemi plní požadavky stanovené v písmenu b);
d)
ratingová agentura poskytne na žádost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy všechny informace nezbytné k tomu, aby tento orgán mohl průběžně dohlížet na plnění požadavků stanovených v tomto nařízení;
ii)
písmeno h) se nahrazuje tímto:
„h)
existují odpovídající ujednání o spolupráci mezi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy a příslušným orgánem dohledu ratingové agentury se sídlem ve třetí zemi. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zajistí, aby tato ujednání o spolupráci obsahovala alespoň:
i)
způsob výměny informací mezi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy a příslušným orgánem dohledu ratingové agentury se sídlem ve třetí zemi a
ii)
postupy týkající se koordinace činnosti v oblasti dohledu s cílem umožnit Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy průběžně sledovat ratingovou činnost vedoucí k vydání přejatého ratingu.“
3)
Článek 5 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Ratingová agentura uvedená v odstavci 1 může požádat o certifikaci. Tuto žádost předloží Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy v souladu s příslušnými ustanoveními článku 15.“;
b)
v odstavci 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„3. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy žádost o certifikaci posoudí a rozhodne o ní postupem podle článku 16. Rozhodnutí o certifikaci vychází z kritérií stanovených v odst. 1 písm. a) až d) tohoto článku.“;
c)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Ratingová agentura uvedená v odstavci 1 může také požádat:
a)
v konkrétních případech o udělení výjimky z povinnosti plnit některé nebo všechny požadavky stanovené v oddílu A přílohy I a čl. 7 odst. 4, pokud je ratingová agentura schopna prokázat, že vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti své činnosti a vzhledem k povaze a rozsahu ratingů, které vydává, nejsou tyto požadavky přiměřené;
b)
o udělení výjimky z požadavku na fyzickou přítomnost v Unii, pokud by byl takový požadavek příliš zatěžující a nepřiměřený vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti její činnosti a vzhledem k povaze a rozsahu ratingů, které vydává.
Žádost o udělení výjimky podle prvního pododstavce písm. a) nebo b) podává ratingová agentura společně s žádostí o certifikaci. Při posuzování této žádosti zohlední Evropský orgán pro cenné papíry a trhy velikost ratingové agentury uvedené v odstavci 1, která žádost podala, vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti její činnosti a vzhledem k povaze a rozsahu ratingů, které vydává, a dopad ratingů vydaných touto ratingovou agenturou na finanční stabilitu a řádné fungování finančních trhů jednoho nebo více členských států. Na základě tohoto posouzení může Evropský orgán pro cenné papíry a trhy tuto výjimku ratingové agentuře uvedené v odstavci 1 udělit.“;
d)
odstavec 5 se zrušuje;
e)
v odstavci 6 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„S cílem zohlednit vývoj na finančních trzích přijme Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 38a a za podmínek stanovených v článcích 38b a 38c opatření k dalšímu upřesnění nebo úpravě kritérií stanovených v tomto odstavci druhém pododstavci písm. a), b) a c).“;
f)
odstavce 7 a 8 se nahrazují tímto:
„7. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vypracuje ujednání o spolupráci s příslušnými orgány dohledu třetích zemí, jejichž právní a dohledový rámec byl shledán rovnocenným s tímto nařízením v souladu s odstavcem 6. V těchto ujednáních se stanoví alespoň:
a)
způsob výměny informací mezi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy a příslušnými orgány dohledu dotčených třetích zemí a
b)
postupy koordinace dohledu.
8. Na certifikované ratingové agentury a na jimi vydávané ratingy se použijí obdobně články 20 a 24.“
4)
V článku 6 se odstavec 3 mění takto:
a)
v prvním pododstavci se úvodní část nahrazuje tímto:
„3. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může ratingové agentuře na její žádost udělit výjimku z povinnosti plnit požadavky stanovené v oddíle A bodech 2, 5 a 6 přílohy I a v čl. 7 odst. 4, pokud tato ratingová agentura prokáže, že vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti její činnosti i vzhledem k povaze a rozsahu vydávaných ratingů nejsou tyto požadavky přiměřené, a pokud:“;
b)
druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„V případě skupiny ratingových agentur Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zajistí, aby alespoň jedné ratingové agentuře ve skupině nebyla udělena výjimka z plnění požadavků stanovených v oddíle A bodech 2, 5 a 6 přílohy I a v čl. 7 odst. 4.“
5)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Outsourcing
Outsourcing důležitých provozních funkcí nesmí být vykonáván způsobem, který by významně snížil kvalitu vnitřní kontroly ratingové agentury a schopnost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy vykonávat dohled nad plněním povinností uložených ratingové agentuře tímto nařízením.“
6)
V článku 10 se odstavec 6 nahrazuje tímto:
„6. Ratingová agentura nesmí použít název Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy ani žádného příslušného orgánu způsobem, který by naznačoval nebo vzbuzoval dojem, že Evropský orgán pro cenné papíry a trhy nebo příslušný orgán přejímá či schvaluje její ratingy nebo schvaluje její ratingovou činnost.“
7)
V článku 11 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto:
„2. Ratingová agentura poskytne do archivu zřízeného Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy informace o své historické výkonnosti, včetně četnosti přenosu ratingů, a informace o ratingových hodnoceních vydaných v minulosti a jejich změnách. Ratingová agentura poskytuje informace do tohoto archivu na standardním formuláři stanoveným Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zpřístupní tyto informace veřejnosti a každoročně zveřejní souhrnné informace o hlavních aspektech vývoje.
3. Ratingová agentura každoročně do 31. března poskytuje Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy informace stanovené v příloze I oddílu E části II bodu 2.“
8)
Článek 14 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Registrace je účinná na celém území Unie, jakmile nabylo účinku rozhodnutí o registraci ratingové agentury přijaté Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy podle čl. 16 odst. 3 nebo čl. 17 odst. 3.“;
b)
v odstavci 3 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Ratingová agentura informuje bez zbytečného odkladu Evropský orgán pro cenné papíry a trhy o veškerých zásadních změnách podmínek pro počáteční registraci, včetně zahájení nebo ukončení provozu pobočky na území Unie.“;
c)
odstavce 4 a 5 se nahrazují tímto:
„4. Aniž jsou dotčeny články 16 nebo 17, provede Evropský orgán pro cenné papíry a trhy registraci ratingové agentury, pokud na základě posouzení žádosti dojde se zřetelem k článkům 4 a 6 k závěru, že ratingová agentura splňuje podmínky pro vydávání ratingů stanovené v tomto nařízení.
5. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy nesmí registraci podmínit požadavky, které nejsou stanoveny v tomto nařízení.“
9)
Články 15 až 21 se nahrazují tímto:
„Článek 15
Žádost o registraci
1. Ratingová agentura podá žádost o registraci Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy. Žádost obsahuje informace stanovené v příloze II.
2. Pokud o registraci žádá skupina ratingových agentur, členové skupiny pověří jednoho z jejích členů, aby podal Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy všechny žádosti jménem skupiny. Pověřená ratingová agentura poskytne informace stanovené v příloze II za každého člena skupiny.
3. Ratingová agentura podává svou žádost v kterémkoli z úředních jazyků orgánů Unie. Na veškerou další komunikaci mezi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy a ratingovými agenturami a jejich zaměstnanci se obdobně použije ustanovení nařízení č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (13).
4. Do 20 pracovních dní od obdržení žádosti Evropský orgán pro cenné papíry a trhy posoudí, zda je žádost úplná. Není-li žádost úplná, stanoví Evropský orgán pro cenné papíry a trhy lhůtu, v níž ratingová agentura musí poskytnout doplňující informace.
Posoudí-li Evropský orgán pro cenné papíry a trhy žádost jako úplnou, oznámí to ratingové agentuře.
Článek 16
Posouzení žádosti o registraci ratingové agentury Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy posoudí do 45 pracovních dní od oznámení podle čl. 15 odst. 4 druhého pododstavce žádost o registraci ratingové agentury v závislosti na tom, zda ratingová agentura splňuje podmínky stanovené v tomto nařízení.
2. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může lhůtu pro posouzení prodloužit o 15 pracovních dní, zejména pokud ratingová agentura:
a)
zamýšlí přejímat ratingy, jak je uvedeno v čl. 4 odst. 3;
b)
zamýšlí využívat outsourcingu; nebo
c)
žádá o výjimku z povinnosti plnit požadavky podle čl. 6 odst. 3.
3. Do 45 pracovních dní od oznámení podle čl. 15 odst. 4 druhého pododstavce, respektive do 60 pracovních dní od tohoto oznámení v případech, na které se vztahuje odstavec 2 tohoto článku, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přijme řádně odůvodněné rozhodnutí o registraci nebo o zamítnutí žádosti o registraci.
4. Rozhodnutí, které Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přijme podle odstavce 3, nabývá účinnosti pátým pracovním dnem po jeho přijetí.
Článek 17
Posouzení žádosti o registraci skupiny ratingových agentur Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy posoudí do 55 pracovních dní od oznámení podle čl. 15 odst. 4 druhého pododstavce žádosti o registraci skupiny ratingových agentur v závislosti na tom, zda ratingové agentury splňují podmínky stanovené v tomto nařízení.
2. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může lhůtu pro posouzení prodloužit o 15 pracovních dní, zejména pokud některá z ratingových agentur ve skupině:
a)
zamýšlí přejímat ratingy, jak je uvedeno v čl. 4 odst. 3;
b)
zamýšlí využívat outsourcing; nebo
c)
žádá o výjimku z povinnosti plnit požadavky podle čl. 6 odst. 3.
3. Do 55 pracovních dní od oznámení podle čl. 15 odst. 4 druhého pododstavce, respektive do 70 pracovních dní od tohoto oznámení v případech, na které se vztahuje odstavec 2 tohoto článku, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přijme pro každou z ratingových agentur ve skupině jednotlivé řádně odůvodněné rozhodnutí o registraci nebo o zamítnutí žádosti o registraci.
4. Rozhodnutí přijaté Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy podle odstavce 3 nabývá účinnosti pátým pracovním dnem po přijetí.
Článek 18
Oznámení rozhodnutí o registraci, o zamítnutí žádosti o registraci nebo o zrušení registrace a zveřejnění seznamu registrovaných ratingových agentur
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy oznámí do pěti pracovních dní od přijetí rozhodnutí podle článků 16, 17 nebo 20 toto rozhodnutí dotyčné ratingové agentuře. Pokud Evropský orgán pro cenné papíry a trhy odmítne ratingovou agenturu zaregistrovat nebo zruší její registraci, své rozhodnutí řádně odůvodní.
2. Jakékoli rozhodnutí podle článku 16, 17 nebo 20 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy oznámí Komisi, Evropskému orgánu dohledu (Evropskému orgánu pro bankovnictví), zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (14), Evropskému orgánu dohledu (Evropskému orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění), zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (15), příslušným orgánům a odvětvovým příslušným orgánům.
3. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní na svých internetových stránkách seznam ratingových agentur registrovaných v souladu s tímto nařízením. Tento seznam se aktualizuje do pěti pracovních dní od přijetí rozhodnutí podle článků 16, 17 nebo 20. Komise zveřejní tento aktualizovaný seznam do 30 dní od aktualizace v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 19
Poplatky za registraci a dohled
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy účtuje ratingovým agenturám poplatky v souladu s tímto nařízením a nařízením o poplatcích uvedeným v odstavci 2. Tyto poplatky plně pokrývají výdaje Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy nezbytné pro registraci ratingových agentur a dohled nad nimi a pro náhradu veškerých nákladů, jež mohou příslušným orgánům vzniknout na základě tohoto nařízení, zejména v důsledku přenesení úkolů podle článku 30.
2. Komise přijme nařízení o poplatcích. Uvedené nařízení stanoví zejména typ poplatků a záležitosti, za něž se poplatky vybírají, výši poplatků, způsob jejich úhrady a způsob, jakým Evropský orgán pro cenné papíry a trhy poskytne příslušným orgánům náhradu nákladů, jež jim mohou vzniknout na základě tohoto nařízení, zejména v důsledku přenesení úkolů podle článku 30.
Výše poplatku účtovaného ratingové agentuře pokrývá veškeré správní náklady a je přiměřená obratu dotyčné ratingové agentury.
Nařízení o poplatcích uvedené v prvním pododstavci přijme Komise prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci podle článku 38a a za podmínek stanovených v článcích 38b a 38c.
Článek 20
Zrušení registrace
1. Aniž je dotčen článek 24, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zruší registraci ratingové agentury, jestliže ratingová agentura:
a)
se výslovně vzdá registrace nebo nevydala za předchozích šest měsíců žádný rating;
b)
získala registraci na základě nepravdivých informací nebo jakýchkoli jiných neregulérních prostředků; nebo
c)
již nesplňuje podmínky, za nichž byla zaregistrována.
2. Příslušný orgán členského státu, v němž se používají ratingy vydané dotyčnou ratingovou agenturou a který se domnívá, že byla splněna některá z podmínek uvedených v odstavci 1, může požádat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, aby posoudil, zda jsou splněny podmínky pro zrušení registrace dotyčné ratingové agentury. Pokud Evropský orgán pro cenné papíry a trhy rozhodne, že registraci dotyčné ratingové agentury nezruší, své rozhodnutí řádně odůvodní.
3. Rozhodnutí o zrušení registrace nabývá účinnosti okamžitě v celé Unii s výhradou přechodných období pro používání ratingů podle čl. 24 odst. 4.
KAPITOLA II
DOHLED ZAJIŠŤOVANÝ EVROPSKÝM ORGÁNEM PRO CENNÉ PAPÍRY A TRHY
Článek 21
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
1. Aniž je dotčen článek 25a, zajišťuje uplatňování tohoto nařízení Evropský orgán pro cenné papíry a trhy.
2. V souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1095/2010 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vydává a aktualizuje obecné pokyny pro spolupráci mezi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy, příslušnými orgány a odvětvovými příslušnými orgány pro účely tohoto nařízení a pro účely příslušných odvětvových právních předpisů, včetně postupů a podrobných podmínek souvisejících s přenášením úkolů.
3. V souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1095/2010 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy ve spolupráci s Evropským orgánem pro bankovnictví a Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění vydá a aktualizuje obecné pokyny pro přejímání ratingů podle čl. 4 odst. 3 tohoto nařízení do 7. června 2011.
4. Do 2. ledna 2012 předloží Evropský orgán pro cenné papíry a trhy návrhy regulačních technických norem ke schválení Komisí v souladu s článkem 10 nařízení (EU) č. 1095/2010 ohledně:
a)
informací, které má ratingová agentura uvést ve své žádosti o registraci, jak je uvedeno v příloze II;
b)
informací, které ratingová agentura musí předložit společně se žádostí o certifikaci a se žádostí o posouzení jejího systémového významu pro finanční stabilitu a řádné fungování finančních trhů podle článku 5;
c)
uvádění informací, které ratingové agentury uveřejňují v souladu s čl. 11 odst. 2 a oddílem E částí II bodem 1 přílohy I, a to včetně struktury, formátu, způsobu a doby předkládání zpráv;
d)
posuzování toho, zda jsou metodiky pro vydávání ratingů v souladu s požadavky stanovenými v čl. 8 odst. 3;
e)
obsahu a formátu pravidelného předkládání ratingových údajů, jež má Evropský orgán pro cenné papíry a trhy od ratingových agentur požadovat pro účely průběžného dohledu.
5. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní každoročně a poprvé do 1. ledna 2012 zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Tato zpráva obsahuje zejména posouzení toho, jak ratingové agentury registrované podle tohoto nařízení provádějí přílohu I.
6. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy každoročně předkládá Evropskému parlamentu, Radě a Komisi zprávu o opatřeních v oblasti dohledu a sankcích uložených orgánem pro cenné papíry podle tohoto nařízení, včetně pokut a penále.
7. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy spolupracuje při plnění svých úkolů s Evropským orgánem pro bankovnictví a Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a konzultuje tyto orgány před vydáním a aktualizací obecných pokynů a předložením návrhů regulačních technických norem uvedených v odstavcích 2, 3 a 4.
10)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 22a
Posouzení plnění povinnosti zpětného testování
1. Při provádění průběžného dohledu nad ratingovými agenturami registrovanými podle tohoto nařízení Evropský orgán pro cenné papíry a trhy pravidelně posuzuje dodržování čl. 8 odst. 3.
2. Aniž je dotčen článek 23, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy v rámci posuzování uvedeného v odstavci 1 rovněž:
a)
ověřuje, že ratingové agentury provádějí zpětné testování;
b)
analyzuje výsledky tohoto zpětného testování a
c)
ověřuje, že ratingové agentury zavedly postupy, jimiž promítnou výsledky zpětného testování do svých metodik pro vydávání ratingů.“
11)
Články 23 až 27 se nahrazují tímto:
„Článek 23
Nezasahování do obsahu ratingů nebo metodik
Při výkonu svých povinností podle tohoto nařízení Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, Komise ani žádné orgány veřejné správy členských států nezasahují do obsahu ratingů či metodik.
Článek 23a
Výkon pravomocí uvedených v článcích 23b až 23d
Pravomoci svěřené podle článků 23b až 23d Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy či kterémukoli z jeho úředníků nebo dalším osobám pověřeným Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy nesmějí být užity k tomu, aby se vyžadovalo zpřístupnění informací nebo dokumentů, na něž se vztahuje právní výsada.
Článek 23b
Žádosti o informace
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy si může prostou žádostí nebo rozhodnutím vyžádat od ratingových agentur, osob podílejících se na ratingové činnosti, hodnocených osob a spřízněných třetích osob, třetích osob, které ratingové agentury využívají v rámci outsourcingu provozních funkcí nebo činnosti, a osob s jinou úzkou podstatnou vazbou na ratingové agentury nebo ratingovou činnost, poskytnutí veškerých informací, které jsou nezbytné pro provádění jeho povinností podle tohoto nařízení.
2. V případě prosté žádosti o informace podle odstavce 1 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy:
a)
odkáže na tento článek jako na právní základ žádosti;
b)
uvede účel žádosti;
c)
upřesní, jaké informace jsou požadovány;
d)
stanoví lhůtu, ve které mají být informace poskytnuty;
e)
upozorní osobu, od níž informace žádá, že nemá povinnost informace poskytnout, avšak rozhodne-li se dobrovolně žádosti vyhovět, nesmějí být poskytnuté informace nepravdivé nebo zavádějící;
f)
upozorní na pokutu stanovenou v článku 36a ve spojení s přílohou III oddílem II bodem 7, jestliže jsou odpovědi na položené otázky nepravdivé nebo zavádějící.
3. V případě žádosti o poskytnutí informací podle odstavce 1 na základě rozhodnutí Evropský orgán pro cenné papíry a trhy:
a)
odkáže na tento článek jako na právní základ žádosti;
b)
uvede účel žádosti;
c)
upřesní, jaké informace jsou požadovány;
d)
stanoví lhůtu, ve které mají být informace poskytnuty;
e)
upozorní na penále stanovená v článku 36b, jestliže jsou poskytnuté informace neúplné;
f)
upozorní na pokutu stanovenou v článku 36a ve spojení s přílohou III oddílem II bodem 7, jestliže jsou odpovědi na položené otázky nepravdivé nebo zavádějící, a
g)
upozorní na možnost podat odvolání proti rozhodnutí k odvolacímu senátu a nechat rozhodnutí přezkoumat Soudním dvorem Evropské unie v souladu s články 60 a 61 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Požadované informace poskytují osoby uvedené v odstavci 1 nebo jejich zástupci a v případě právnických osob nebo sdružení bez právní subjektivity osoby zmocněné je zastupovat podle zákona nebo podle stanov. Za své klienty mohou sdělit informace řádně zmocnění právní zástupci. Ti však nesou i nadále plnou odpovědnost, jsou-li poskytnuté informace neúplné, nepravdivé či zavádějící.
5. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zašle neprodleně kopii prosté žádosti nebo svého rozhodnutí příslušnému orgánu členského státu, na jehož území mají bydliště nebo sídlo osoby uvedené v odstavci 1, jichž se žádost o informace týká.
Článek 23c
Obecná šetření
1. V zájmu plnění povinností podle tohoto nařízení může Evropský orgán pro cenné papíry a trhy provádět veškerá nezbytná šetření osob uvedených v čl. 23b odst. 1. Za tímto účelem jsou úředníci Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a další osoby tímto orgánem pověřené zmocněni:
a)
zkoumat jakékoli záznamy, údaje, postupy a jakékoli jiné materiály, které mají význam pro plnění jeho úkolů, a to bez ohledu na nosič, na němž jsou uchovávány;
b)
pořizovat nebo získávat ověřené kopie takových záznamů, údajů, postupů a jiných materiálů nebo výpisy z nich;
c)
předvolat jakoukoli osobu uvedenou v čl. 23b odst. 1 nebo její zástupce či zaměstnance a požádat je o ústní nebo písemné vysvětlení skutečností nebo dokumentů, které se týkají předmětu a účelu kontroly, a odpovědi zaznamenat;
d)
vyslechnout jakoukoli jinou fyzickou či právnickou osobu, která s tím souhlasí, za účelem získání informací souvisejících s předmětem šetření;
e)
požadovat výpisy telefonních hovorů a datových přenosů.
2. Úředníci Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a další osoby tímto orgánem pověřené pro účely šetření podle odstavce 1 vykonávají své pravomoci po předložení písemného pověření, v němž je uveden předmět a účel šetření. V tomto pověření jsou také uvedena penále stanovená v článku 36b, jestliže požadované záznamy, údaje, postupy nebo jakékoli jiné materiály či odpovědi osob uvedených v čl. 23b odst. 1 na položené otázky nejsou poskytnuty nebo jsou poskytnuty neúplné, a pokuty stanovené v článku 36a ve spojení s přílohou III oddílem II bodem 8, jestliže jsou odpovědi osob uvedených v čl. 23b odst. 1 na položené otázky nepravdivé nebo zavádějící.
3. Osoby uvedené v čl. 23b odst. 1 se podrobí šetřením zahájeným na základě rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. V rozhodnutí jsou uvedeny předmět a účel šetření, penále stanovená v článku 36b, opravné prostředky, které jsou k dispozici podle nařízení (EU) č. 1095/2010 a právo na přezkum rozhodnutí Soudním dvorem Evropské unie.
4. S dostatečným předstihem před šetřením Evropský orgán pro cenné papíry a trhy o šetření a o totožnosti pověřených osob informuje příslušný orgán členského státu, na jehož území má šetření probíhat. Úředníci příslušného orgánu dotyčného členského státu poskytují na žádost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy těmto pověřeným osobám součinnost při plnění jejich povinností. Úředníci příslušného orgánu dotyčného členského státu se mohou na požádání šetření také účastnit.
5. Jestliže požadavek poskytnout výpisy telefonních hovorů a datových přenosů podle odst. 1 písm. e) vyžaduje podle vnitrostátních právních předpisů povolení justičního orgánu, musí být o takové povolení požádáno. O toto povolení lze také žádat jako o předběžné opatření.
6. Pokud je podána žádost o povolení podle odstavce 5, vnitrostátní justiční orgán přezkoumá, zda je rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy pravé a zda navrhovaná donucovací opatření nejsou vzhledem k předmětu šetření svévolná ani nepřiměřená. Při přezkoumávání přiměřenosti těchto donucovacích opatření může vnitrostátní justiční orgán požádat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy o podrobné vysvětlení, zejména pokud jde o důvody, na jejichž základě má Evropský orgán pro cenné papíry a trhy podezření, že došlo k porušení tohoto nařízení, jakož i závažnosti tohoto údajného porušení a povahy účasti osoby, jíž se donucovací opatření týkají. Vnitrostátní justiční orgán však nesmí přezkoumávat nezbytnost kontroly ani požadovat, aby mu byly poskytnuty informace ze spisu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. Zákonnost rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy přezkoumává pouze Soudní dvůr Evropské unie v souladu postupem stanoveným nařízením (EU) č. 1095/2010.
Článek 23d
Kontroly na místě
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může za účelem plnění svých povinností podle tohoto nařízení provádět veškeré nezbytné kontroly na místě v provozních prostorách právnických osob uvedených v čl. 23b odst. 1. Vyžaduje-li to řádné provedení a účinnost kontroly, může Evropský orgán pro cenné papíry a trhy provést kontrolu na místě bez předchozího ohlášení.
2. Úředníci Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a další osoby tímto orgánem pověřené k provádění kontrol na místě smějí vstupovat do všech provozních prostor a na pozemky právnických osob, kterých se rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy týká, a mají veškeré pravomoci stanovené v čl. 23c odst. 1. Zároveň jsou oprávněni zapečetit jakékoli provozní prostory a účetní knihy nebo záznamy na dobu a v rozsahu, které jsou pro kontrolu nezbytné.
3. Úředníci Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a další osoby tímto orgánem pověřené k provádění kontrol na místě vykonávají své pravomoci po předložení písemného pověření, v němž je uveden předmět a účel kontroly a také penále stanovená v článku 36b pro případ, že se dotyčné osoby kontrole nepodrobí. S dostatečným předstihem před kontrolou informuje Evropský orgán pro cenné papíry a trhy o kontrole příslušný orgán členského státu, na jehož území má probíhat.
4. Osoby uvedené v čl. 23b odst. 1 se podrobí kontrolám na místě nařízeným na základě rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. V rozhodnutí musí být uvedeny předmět a účel kontroly, datum, kdy má být kontrola zahájena, penále stanovená v článku 36b, opravné prostředky, které jsou k dispozici podle nařízení (EU) č. 1095/2010 a dále právo na přezkum rozhodnutí Soudním dvorem Evropské unie. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přijímá taková rozhodnutí po konzultaci příslušného orgánu členského státu, na jehož území má kontrola probíhat.
5. Úředníci příslušného orgánu členského státu, na jehož území má kontrola probíhat, jakož i osoby tímto orgánem pověřené nebo jmenované poskytují na žádost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy aktivní součinnost úředníkům Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a dalším osobám tímto orgánem pověřeným. Za tímto účelem mají pravomoci stanovené v odstavci 2. Úředníci příslušného orgánu dotyčného členského státu se mohou na požádání kontrol na místě také účastnit.
6. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy také může požádat, aby příslušné orgány provedly určité vyšetřovací úkoly a kontroly na místě jeho jménem, jak je stanoveno v tomto článku a v čl. 23c odst. 1. Za tímto účelem mají příslušné orgány stejné pravomoci jako Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, jak je uvedeno v tomto článku a v čl. 23c odst. 1.
7. Pokud úředníci Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a další doprovázející osoby tímto orgánem pověřené zjistí, že určitá osoba odmítá kontrolu nařízenou podle tohoto článku, příslušný orgán dotyčného členského státu jim poskytne nezbytnou pomoc a podle potřeby požádá o pomoc policii nebo rovnocenný donucovací orgán, který jim provedení kontroly na místě umožní.
8. Pokud kontrola na místě stanovená v odstavci 1 nebo pomoc stanovená v odstavci 7 vyžaduje podle vnitrostátních právních předpisů povolení justičního orgánu, musí být o takové povolení požádáno. O toto povolení lze žádat jako o předběžné opatření.
9. Pokud je podána žádost o povolení podle odstavce 8, vnitrostátní justiční orgán přezkoumá, zda je rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy pravé a zda navrhovaná donucovací opatření nejsou vzhledem k předmětu kontroly svévolná ani nepřiměřená. Při přezkoumávání přiměřenosti těchto donucovacích opatření může vnitrostátní justiční orgán požádat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy o podrobné vysvětlení, zejména důvodů, na jejichž základě má Evropský orgán pro cenné papíry a trhy podezření, že došlo k porušení tohoto nařízení, a závažnosti tohoto údajného porušení a povahy účasti osoby, jíž se donucovací opatření týkají. Vnitrostátní justiční orgán však nesmí přezkoumávat nezbytnost kontroly ani požadovat, aby mu byly poskytnuty informace ze spisu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. Zákonnost rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy přezkoumává pouze Soudní dvůr Evropské unie postupem stanoveným v nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 23e
Procesní pravidla pro přijímání opatření v oblasti dohledu a ukládání pokut
1. Zjistí-li Evropský orgán pro cenné papíry a trhy při plnění svých povinností podle tohoto nařízení závažné známky toho, že by mohly existovat skutečnosti, jež mohou představovat jeden či více případů porušení povinností uvedených v příloze III, určí Evropský orgán pro cenné papíry a trhy ve svém rámci nezávislého vyšetřujícího úředníka, aby věc vyšetřil. Určený úředník se nesmí účastnit ani se neúčastnil přímého nebo nepřímého dohledu nad dotyčnou ratingovou agenturou ani postupu registrace této ratingové agentury a své funkce plní nezávisle na radě orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy.
2. Vyšetřující úředník vyšetří údajná porušení povinnosti, přičemž vezme v úvahu veškeré připomínky vyšetřovaných osob a kompletní spis se svým nálezem předá radě orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy.
Za účelem plnění svých úkolů může vyšetřující úředník využívat svou pravomoc požádat o informace podle článku 23b a provádět šetření a kontroly na místě podle článků 23c a 23d. Při uplatňování těchto pravomocí dodržuje vyšetřující úředník článek 23a.
Při plnění svých úkolů má vyšetřující úředník přístup ke všem dokumentům a informacím, které Evropský orgán pro cenné papíry a trhy shromáždil v rámci své činnosti v oblasti dohledu.
3. Jakmile vyšetřující úředník vyšetřování dokončí a předtím, než spis se svým nálezem předá radě orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy, poskytne vyšetřovaným osobám příležitost se k vyšetřovaným záležitostem vyjádřit. Svůj nález zakládá pouze na skutečnostech, ke kterým měly vyšetřované osoby příležitost se vyjádřit.
V průběhu vyšetřování jsou plně respektována práva dotčených osob na obhajobu podle tohoto článku.
4. Předává-li vyšetřující úředník spis s nálezem radě orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy, uvědomí o tom vyšetřované osoby. Ty mají právo do spisu nahlížet s výhradou oprávněného zájmu jiných osob na ochraně svých obchodních tajemství. Právo nahlížet do spisu se nevztahuje na důvěrné informace, jež mají vliv na třetí osoby.
5. Na základě spisu obsahujícího nález vyšetřujícího úředníka, a pokud o to dotyčné osoby požádají, rozhodne rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy po vyslechnutí vyšetřovaných osob v souladu s články 25 a 36c, zda se vyšetřované osoby dopustily případu jednoho či více porušení povinností uvedených v příloze III, a pokud je tomu tak, přijme opatření v oblasti dohledu podle článku 24 a uloží pokutu podle článku 36a.
6. Vyšetřující úředník se jednání rady orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy neúčastní ani do jejího rozhodování jinak nezasahuje.
7. Komise přijme další procesní pravidla pro výkon pravomoci ukládat pokuty a penále, včetně ustanovení o právu na obhajobu, ustanovení o lhůtách a o výběru pokut a penále, a přijme podrobná pravidla o promlčecích lhůtách týkajících se ukládání a výkonu sankcí.
Pravidla uvedená v prvním pododstavci se přijímají prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 38a a za podmínek stanovených v článcích 38b a 38c.
8. Zjistí-li Evropský orgán pro cenné papíry a trhy při plnění svých povinností podle tohoto nařízení závažné známky možné existence skutečností, jež mohou představovat trestný čin, postoupí věc příslušným vnitrostátním orgánům činným v trestním řízení. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy dále neuloží pokuty nebo penále v případech, kdy stejné skutečnosti nebo skutečnosti, jež jsou v podstatě totožné, vedly v rámci trestního řízení podle vnitrostátního práva k osvobozujícímu nebo odsuzujícímu rozhodnutí, které nabylo právní moci.
Článek 24
Opatření v oblasti dohledu přijímaná Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy
1. Pokud v souladu s čl. 23e odst. 5 rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy zjistí, že se ratingová agentura dopustila některého z porušení povinností uvedených v příloze III, přijme jedno nebo více z těchto rozhodnutí:
a)
zrušit registraci této ratingové agentury;
b)
dočasně zakázat této ratingové agentuře vydávání ratingů s účinkem v celé Unii, dokud není porušování povinnosti ukončeno;
c)
pozastavit používání ratingů vydaných touto ratingovou agenturou pro regulatorní účely s účinkem v celé Unii, dokud není porušování povinnosti ukončeno;
d)
požadovat, aby ratingová agentura porušování povinnosti ukončila;
e)
vydat veřejná oznámení.
2. Při přijímání rozhodnutí uvedených v odstavci 1 rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy zohlední povahu a závažnost porušení povinnosti, přičemž vezme v úvahu tato kritéria:
a)
trvání a četnost případů porušení povinnosti;
b)
zda porušení povinnosti odhalilo závažné nebo systémové nedostatky v postupech podniku nebo v jeho systémech řízení či vnitřních kontrolách;
c)
zda porušení povinnosti usnadnilo či umožnilo spáchání finančního trestného činu nebo zda lze takový trestný čin danému porušení jakýmkoliv jiným způsobem přičíst;
d)
zda k porušení povinnosti došlo úmyslně nebo z nedbalosti.
3. Před přijetím rozhodnutí podle odst. 1 písm. a), b) a c) o tom rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy uvědomí Evropský orgán pro bankovnictví a Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění.
4. Byla-li přijata rozhodnutí podle odst. 1 písm. a) a c), lze ratingy používat pro regulatorní účely i nadále, a to po dobu nepřesahující:
a)
deset pracovních dní ode dne zveřejnění rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy podle odstavce 5, pokud pro dotyčný finanční nástroj nebo subjekt existují ratingy vydané jinými ratingovými agenturami registrovanými podle tohoto nařízení, nebo
b)
tři měsíce ode dne zveřejnění rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy podle odstavce 5, pokud pro dotyčný finanční nástroj nebo subjekt neexistují ratingy vydané jinými ratingovými agenturami registrovanými podle tohoto nařízení.
Za mimořádných okolností souvisejících s případným narušením trhu nebo finanční nestabilitou může rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy lhůtu uvedenou v prvním pododstavci písm. b) mimo jiné i na žádost Evropského orgánu pro bankovnictví a Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění prodloužit o další tři měsíce.
5. Rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy oznámí veškerá rozhodnutí přijatá podle odstavce 1 bez zbytečného odkladu dotyčné ratingové agentuře a sdělí tato rozhodnutí příslušným orgánům a odvětvovým příslušným orgánům, Komisi, Evropskému orgánu pro bankovnictví a Evropskému orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění. Veškerá tato rozhodnutí zveřejní na svých internetových stránkách do 10 pracovních dní ode dne jejich přijetí.
Při zveřejňování svých rozhodnutí ve smyslu prvního pododstavce zveřejní rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy rovněž informace o tom, že dotyčná ratingová agentura má právo proti rozhodnutí podat odvolání, případně i o tom, že odvolání bylo podáno, a uvede, že toto odvolání nemá odkladný účinek, a zveřejní dále informace o možnosti odvolacího senátu pozastavit uplatňování napadeného rozhodnutí podle čl. 60 odst. 3 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 25
Vyjádření dotyčných osob
1. Před přijetím jakéhokoli rozhodnutí podle čl. 24 odst. 1 poskytne rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy účastníkům řízení příležitost vyjádřit se ke zjištění Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. Rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy založí svá rozhodnutí pouze na zjištěních, ke kterým měli účastníci řízení příležitost se vyjádřit.
První pododstavec se nevztahuje na situace, kdy je třeba přijmout naléhavá opatření s cílem zabránit významnému a bezprostřednímu poškození finančního systému. V takovém případě může rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy přijmout prozatímní rozhodnutí s tím, že co nejdříve po přijetí svého rozhodnutí musí dát dotyčným osobám příležitost k vyjádření.
2. V průběhu řízení musí být plně respektována práva na obhajobu účastníků řízení. Mají právo nahlížet do spisu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy s výhradou oprávněného zájmu jiných osob na ochraně jejich obchodních tajemství. Právo nahlížet do spisu se nevztahuje na důvěrné informace.
Článek 25a
Odvětvové příslušné orgány zodpovědné za dohled nad čl. 4 odst. 1 (používání ratingů) a za jeho prosazování
Odvětvové příslušné orgány zodpovídají za dohled nad čl. 4 odst. 1 a za jeho prosazování v souladu s příslušnými odvětvovými právními předpisy.
KAPITOLA III
SPOLUPRÁCE MEZI EVROPSKÝM ORGÁNEM PRO CENNÉ PAPÍRY A TRHY, PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY A ODVĚTVOVÝMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY
Článek 26
Povinnost spolupracovat
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, Evropský orgán pro bankovnictví a Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, příslušné orgány a odvětvové příslušné orgány spolupracují, pokud je to nutné pro účely tohoto nařízení a pro účely příslušných odvětvových právních předpisů.
Článek 27
Výměna informací
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, příslušné orgány a odvětvové příslušné orgány si bez zbytečného odkladu poskytují navzájem informace požadované pro účely výkonu svých povinností podle tohoto nařízení a podle příslušných odvětvových právních předpisů.
2. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může centrálním bankám, Evropskému systému centrálních bank a Evropské centrální bance jakožto měnovým orgánům, Evropské radě pro systémová rizika a případně dalším orgánům veřejné správy odpovědným za dohled nad platebními systémy a systémy vypořádání předávat důvěrné informace určené k plnění jejich úkolů. Obdobně těmto orgánům ani subjektům nelze bránit v tom, aby Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy předávaly informace, které tento orgán může potřebovat pro účely plnění svých povinností podle tohoto nařízení.“
12)
Články 28 a 29 se zrušují.
13)
Články 30, 31 a 32 se nahrazují tímto:
„Článek 30
Přenášení úkolů z Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy na příslušné orgány
1. Je-li to nezbytné k řádnému splnění úkolu v oblasti dohledu, může Evropský orgán pro cenné papíry a trhy konkrétní úkoly v oblasti dohledu přenést na příslušný orgán členského státu v souladu s obecnými pokyny vydanými Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy podle čl. 21 odst. 2. Mezi tyto konkrétní úkoly v oblasti dohledu mohou patřit zejména pravomoc žádat o informace podle článku 23b a provádět šetření a kontroly na místě podle čl. 23d odst. 6.
2. Před přenesením úkolu Evropský orgán pro cenné papíry a trhy konzultuje s dotčeným příslušným orgánem. Tato konzultace se týká:
a)
rozsahu úkolu, jenž má být přenesen;
b)
harmonogramu pro splnění úkolu, jenž má být přenesen, a
c)
předávání potřebných informací mezi příslušným orgánem a Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
3. V souladu s nařízením o poplatcích, které Komise přijme podle čl. 19 odst. 2, poskytne Evropský orgán pro cenné papíry a trhy příslušnému orgánu náhradu nákladů, jež mu v důsledku výkonu přenesených úkolů vzniknou.
4. Přenesení úkolu podle odstavce 1 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy v náležitých intervalech přezkoumává. Přenesení úkolů lze kdykoliv odvolat.
Přenesení úkolů nemá vliv na odpovědnost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a neomezuje jeho schopnost provádět přenesenou činnost a dohlížet na ni. Úkoly v oblasti dohledu podle tohoto nařízení, včetně rozhodnutí o registraci, závěrečného posouzení a navazujících rozhodnutí týkajících se porušení povinnosti přenést nelze.
Článek 31
Oznámení a žádosti o pozastavení od příslušných orgánů
1. Pokud je příslušný orgán určitého členského státu přesvědčen, že na území jeho členského státu nebo na území jiného členského státu dochází nebo došlo k jednání, které je v rozporu s tímto nařízením, oznámí tuto skutečnost co nejpřesněji Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy. Má-li příslušný orgán za to, že je to za účelem šetření vhodné, může rovněž Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy navrhnout, aby posoudil, zda je třeba vůči ratingové agentuře podílející se na tomto jednání využít pravomoce podle článků 23b a 23c.
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přijme vhodná opatření. Informuje oznamující příslušný orgán o výsledku, a pokud je to možné, o veškerých významných mezitimních změnách ve vývoji situace.
2. Aniž je dotčena oznamovací povinnost stanovená v odstavci 1, platí, že pokud se oznamující příslušný orgán členského státu domnívá, že registrovaná ratingová agentura, jejíž ratingy jsou používány na území tohoto členského státu, porušuje povinnosti vyplývající z tohoto nařízení a že toto porušení je dostatečně závažné a trvalé na to, aby mělo významný dopad na ochranu investorů nebo stabilitu finančního systému v uvedeném členském státě, může oznamující příslušný orgán požadovat, aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy pozastavil používání ratingů dotyčné ratingové agentury pro regulatorní účely finančními institucemi a dalšími subjekty uvedenými v čl. 4 odst. 1. Oznamující příslušný orgán svou žádost Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy úplně zdůvodní.
Pokud se Evropský orgán pro cenné papíry a trhy domnívá, že žádost není oprávněná, vyrozumí o tom písemně oznamující příslušný orgán s uvedením důvodů. Pokud se Evropský orgán pro cenné papíry a trhy domnívá, že žádost oprávněná je, přijme vhodná opatření k vyřešení dané záležitosti.
Článek 32
Mlčenlivost
1. Povinnost mlčenlivosti platí pro Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, příslušné orgány a všechny osoby, které pracují nebo pracovaly pro Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, pro příslušné orgány nebo pro jakoukoli jinou osobu, na niž Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přenesl úkoly, včetně auditorů a odborníků smluvně zavázaných Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy. Informace, na které se vztahuje povinnost mlčenlivosti, nesmějí být zpřístupněny žádným osobám ani orgánům s výjimkou případů, kdy je toto zpřístupnění nutné pro soudní řízení.
2. Veškeré informace, které Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, příslušné orgány, odvětvové příslušné orgány a jiné orgány a subjekty uvedené v čl. 27 odst. 2 obdržely podle tohoto nařízení a které si vyměňují, jsou považovány za důvěrné s výjimkou případů, kdy Evropský orgán pro cenné papíry a trhy nebo příslušný orgán nebo jiný dotčený orgán či subjekt v okamžiku jejich sdělení uvede, že dané informace mohou být zpřístupněny, nebo kdy je toto zpřístupnění nutné pro soudní řízení.“
14)
Článek 33 se zrušuje.
15)
Články 34 a 35 se nahrazují tímto:
„Článek 34
Dohoda o výměně informací
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může uzavírat dohody o spolupráci týkající se výměny informací s orgány dohledu třetích zemí pouze v případě, že zpřístupněné informace podléhají zárukám zachování mlčenlivosti, které jsou alespoň rovnocenné zárukám stanoveným v článku 32.
Tato výměna informací musí být určena pro plnění úkolů těchto orgánů dohledu.
Pro předávání osobních údajů třetím zemím použije Evropský orgán pro cenné papíry a trhy nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (16).
Článek 35
Zpřístupnění informací získaných ze třetích zemí
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může zpřístupnit informace, které obdržel od orgánů dohledu třetích zemí, pouze pokud on nebo příslušný orgán obdržel výslovný souhlas orgánu dohledu, který informace poskytl, přičemž tyto informace lze případně zpřístupnit výhradně pro účely, pro které tento orgán dohledu vydal souhlas, nebo pokud je toto zpřístupnění informací nezbytné pro soudní řízení.
16)
Název kapitoly I hlavy IV „Sankce, postup projednávání ve výboru a předkládání zpráv“ se nahrazuje názvem „Sankce, pokuty, penále, postup projednávání ve výboru, přenesené pravomoci a předkládání zpráv“.
17)
V článku 36 se první a druhý pododstavec nahrazují tímto:
„Členské státy stanoví sankce za porušení čl. 4 odst. 1 a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy zajistí, aby odvětvový příslušný orgán uveřejnil každou sankci, která byla za porušení čl. 4 odst. 1 uložena, ledaže by toto uveřejnění vážně ohrozilo finanční trhy nebo způsobilo nepřiměřenou škodu zúčastněným subjektům.“
18)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 36a
Pokuty
1. Pokud v souladu s čl. 23e odst. 5 rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy zjistí, že se ratingová agentura úmyslně nebo z nedbalosti dopustila některého z porušení povinnosti uvedených v příloze III, přijme rozhodnutí o uložení pokuty podle odstavce 2.
Porušení povinnosti ratingovou agenturou se považuje za úmyslné, pokud Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zjistí objektivní skutečnosti, které prokazují, že ratingová agentura či její užší vedení jednaly s cílem porušit povinnost.
2. Základní výše pokut uvedených v odstavci 1 se stanovuje v těchto rozmezích:
a)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 1 až 5, 11 až 15, 19, 20, 23, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50 a 51 oddílu I přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 500 000 EUR, přičemž nepřesáhne 750 000 EUR;
b)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 6 až 8, 16 až 18, 21, 22, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37 až 40, 42, 45 až 49, 52 a 54 oddílu I přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 300 000 EUR, přičemž nepřesáhne 450 000 EUR;
c)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 9, 10, 26, 36, 44 a 53 oddílu I přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 100 000 EUR, přičemž nepřesáhne 200 000 EUR;
d)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 1, 6, 7 a 8 oddílu II přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 50 000 EUR, přičemž nepřesáhne 150 000 EUR;
e)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 2, 4 a 5 oddílu II přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 25 000 EUR, přičemž nepřesáhne 75 000 EUR;
f)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodě 3 oddílu II přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 10 000 EUR, přičemž nepřesáhne 50 000 EUR;
g)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 1 až 3 a 11 oddílu III přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 150 000 EUR, přičemž nepřesáhne 300 000 EUR;
h)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 4, 6, 8 a 10 oddílu III přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 90 000 EUR, přičemž nepřesáhne 200 000 EUR;
i)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 5, 7 a 9 oddílu III přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 40 000 EUR, přičemž nepřesáhne 100 000 EUR.
Při rozhodování o tom, zda by základní výše pokuty měla být stanovena u dolní hranice, uprostřed, či u horní hranice rozmezí stanovených v prvním pododstavci, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy přihlédne k ročnímu obratu dotyčné ratingové agentury za předcházející hospodářský rok. V případě ratingových agentur, jejichž roční obrat nedosahuje 10 milionů EUR, se základní výše pokuty stanovuje u dolní hranice stanovených rozmezí, v případě ratingových agentur, jejichž roční obrat činí 10 až 50 milionů EUR, se základní výše pokuty stanovuje uprostřed stanovených rozmezí a v případě ratingových agentur, jejichž roční obrat přesahuje 50 milionů EUR, se základní výše pokuty stanovuje u horní hranice stanovených rozmezí.
3. Základní výše pokuty stanovená v rozmezích podle odstavce 2 se v případě potřeby upraví s ohledem na přitěžující nebo polehčující okolnosti podle příslušných koeficientů uvedených v příloze IV.
Příslušné přitěžující koeficienty se na základní výši pokuty použijí jeden po druhém. Je-li použitelný více než jeden přitěžující koeficient, k základní výši pokuty se postupně přičte každý rozdíl mezi základní výší a částkou, která je výsledkem uplatnění jednotlivých přitěžujících koeficientů.
Příslušné polehčující koeficienty se na základní výši pokuty použijí jeden po druhém. Je-li použitelný více než jeden polehčující koeficient, od základní výše pokuty se postupně odečte každý rozdíl mezi základní výší a částkou, která je výsledkem uplatnění jednotlivých polehčujících koeficientů.
4. Bez ohledu na odstavce 2 a 3 výše pokuty nepřekročí 20 % ročního obratu dotyčné ratingové agentury za předchozí hospodářský rok a pokud ratingová agentura získala přímo či nepřímo z porušení povinností finanční prospěch, je výše pokuty rovna přinejmenším tomuto finančnímu prospěchu.
Jestliže se ratingová agentura svým jednáním nebo opominutím dopustila více než jednoho případu porušení povinnosti uvedených v příloze III, uplatní se pouze nejvyšší z pokut vypočtených podle odstavců 2 a 3, vztahujících se k jednomu těchto porušení.
Článek 36b
Penále
1. Rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy může svým rozhodnutím uložit penále s cílem donutit:
a)
ratingovou agenturu, aby v souladu s rozhodnutím přijatým podle čl. 24 odst. 1 písm. d) porušování povinnosti ukončila;
b)
osobu uvedenou v čl. 23b odst. 1, aby poskytla úplné informace, o které byla požádána na základě rozhodnutí podle článku 23b;
c)
osobu uvedenou v čl. 23b odst. 1, aby se podrobila šetření, a zejména předložila úplné záznamy, údaje, postupy nebo jakékoli jiné požadované materiály a doplnila a opravila další informace poskytnuté při šetření zahájeném na základě rozhodnutí podle článku 23c;
d)
osobu uvedenou v čl. 23b odst. 1, aby se podrobila kontrole na místě, nařízené rozhodnutím podle článku 23d.
2. Penále musí být účinné a přiměřené. Penále se ukládá na denním základě, dokud ratingová agentura nebo dotčená osoba nevyhoví příslušnému rozhodnutí podle odstavce 1.
3. Bez ohledu na odstavec 2 činí výše penále 3 % průměrného denního obratu v předchozím hospodářském roce nebo v případě fyzických osob 2 % průměrného denního příjmu v předchozím kalendářním roce. Penále se vypočítá ode dne určeného v rozhodnutí, kterým se ukládá.
4. Penále lze uložit na dobu, která nepřekročí šest měsíců ode dne oznámení rozhodnutí Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy.
Článek 36c
Vyjádření účastníků řízení
1. Před přijetím jakéhokoli rozhodnutí o uložení pokuty nebo penále podle článku 36a nebo čl. 36b odst. 1 písm. a) až d) poskytne rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy účastníkům řízení příležitost vyjádřit se ke zjištěním Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. Rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy založí svá rozhodnutí pouze na zjištěních, ke kterým se měli účastníci řízení příležitost se vyjádřit.
2. V průběhu řízení musejí být plně respektována práva na obhajobu účastníků řízení. Mají právo nahlížet do spisu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy s výhradou oprávněného zájmu jiných osob na ochraně jejich obchodních tajemství. Právo nahlížet do spisu se nevztahuje na důvěrné informace a interní přípravné dokumenty Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy.
Článek 36d
Zveřejňování, povaha a alokace pokut a penále a výkon rozhodnutí
1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní každou pokutu a penále uložené podle článků 36a a 36b s výjimkou případů, kdy by jejich zveřejnění vážně ohrozilo finanční trhy nebo způsobilo nepřiměřenou škodu zúčastněným subjektům.
2. Pokuty a penále uložené podle článků 36a a 36b jsou správní povahy.
3. Pokuty a penále uložené podle článků 36a a 36b jsou podkladem pro výkon rozhodnutí.
Výkon rozhodnutí se řídí předpisy občanského procesního práva toho státu, na jehož území se provádí. Doložku vykonatelnosti připojí po přezkoumání rozhodnutí, omezeném jen na ověření pravosti, vnitrostátní orgán, který k tomu určí vláda každého členského státu; jeho určení dá na vědomí Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy a Soudnímu dvoru Evropské unie.
Jsou-li na žádost oprávněné strany splněny tyto formální náležitosti, může tato strana v souladu s vnitrostátním právem požádat o výkon rozhodnutí přímo příslušný subjekt.
Výkon rozhodnutí může být zastaven pouze na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie. Kontrola řádného provádění výkonu rozhodnutí však spadá do pravomoci vnitrostátních soudních orgánů.
4. Pokuty a penále jsou příjmem souhrnného rozpočtu Evropské unie.
Článek 36e
Přezkum Soudním dvorem Evropské unie
Soudní dvůr Evropské unie má neomezenou pravomoc přezkoumat rozhodnutí, jimiž Evropský orgán pro cenné papíry a trhy uložil pokutu nebo penále. Uloženou pokutu nebo penále může zrušit, snížit nebo zvýšit.“
19)
Článek 37 se nahrazuje tímto:
„Článek 37
Změny příloh
S cílem zohlednit vývoj na finančních trzích, včetně mezinárodního vývoje, zejména v souvislosti s novými finančními nástroji, může Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 38a a za podmínek stanovených v článcích 38b a 38c přijmout opatření ke změně příloh, s výjimkou přílohy III.“
20)
V článku 38 se zrušuje odstavec 2.
21)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 38a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 5 odst. 6 třetím pododstavci, čl. 19 odst. 2, čl. 23e odst. 7 a článku 37 je svěřena Komisi na dobu čtyř let počínaje 1 června 2011. Komise vypracuje zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada v souladu s článkem 38b nezruší.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 38b a 38c.
Článek 38b
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 6 třetím pododstavci, čl. 19 odst. 2, čl. 23e odst. 7 a článku 37 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájil interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, se vynasnaží uvědomit v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede přenesené pravomoci, jež by se mohly stát předmětem zrušení.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí uvedených v tomto rozhodnutí. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 38c
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, akt se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupí v platnost dnem v něm stanoveným.
Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím této lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky ve lhůtě uvedené v odstavci 1. V souladu s článkem 296 Smlouvy o fungování Evropské unie uvede orgán, který vznáší námitku, důvody pro vyslovení námitky proti aktu v přenesené pravomoci.“
22)
Článek 39 se mění takto:
a)
odstavec 2 se zrušuje;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Komise do 1. července 2011 na základě vývoje rámce regulace a dohledu pro ratingové agentury ve třetích zemích předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o účincích tohoto vývoje a přechodných období uvedených v článku 40 na stabilitu finančních trhů v Unii.“
23)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 39a
Podávání zpráv Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy posoudí do 31. prosince 2011 personální a finanční potřeby vyplývající z toho, že se orgán ujme svých pravomocí a povinností v souladu s tímto nařízením, a předloží zprávu Evropskému parlamentu, Radě a Komisi.“
24)
V článku 40 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Stávající ratingové agentury mohou pokračovat ve vydávání ratingů, které mohou být pro regulatorní účely používány finančními institucemi a dalšími subjekty uvedenými v čl. 4 odst. 1, pokud není žádost o registraci zamítnuta. V případě zamítnutí žádosti o registraci se použije čl. 24 odst. 4 a 5.“
25)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 40a
Přechodná opatření týkající se Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy
1. Všechny kompetence a povinnosti související s dohledovou a donucovací činností v oblasti ratingových agentur, které byly svěřeny příslušným orgánům, ať už působícím jako příslušné orgány domovského členského státu či nikoli, a kolegiím, pokud byla zřízena, budou ukončeny dne 1. července 2011.
Žádost o registraci, kterou příslušné orgány domovského členského státu nebo příslušné kolegium obdržely do 7. září 2010, se však Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy nepostupují a rozhodnutí o registraci či o zamítnutí žádosti o registraci přijmou tyto orgány či kolegia.
2. Aniž je dotčen odst. 1 druhý pododstavec, převezme Evropský orgán pro cenné papíry a trhy do dne uvedeného v odstavci 1 veškeré spisy a pracovní dokumenty související s dohledovou a donucovací činností v oblasti ratingových agentur, včetně jakýchkoli probíhajících přezkumů a donucovacích opatření, nebo jejich ověřené kopie.
3. Příslušné orgány a kolegia uvedená v odstavci 1 zajistí, aby byly veškeré stávající záznamy a pracovní dokumenty nebo jejich ověření kopie předány co nejdříve, nejpozději však do 1. července 2011 Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy. Tyto příslušné orgány a kolegia rovněž poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy veškerou nezbytnou pomoc a rady, jež umožní účinné a účelné předání a převzetí činnosti v oblasti dohledu a prosazování pravidel v oblasti ratingových agentur.
4. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy jedná jako právní nástupce příslušných orgánů a kolegií uvedených v odstavci 1 v jakýchkoli správních nebo soudních řízeních, která vyplývají z dohledové a donucovací činnosti vykonávané těmito příslušnými orgány a kolegii ve vztahu k záležitostem, na něž se vztahuje toto nařízení.
5. Registrace ratingové agentury, kterou v souladu s kapitolou I hlavy III provádí příslušný orgán uvedený v odstavci 1 tohoto článku, zůstává v platnosti i po převodu pravomocí na Evropský orgán pro cenné papíry a trhy.
6. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy do 1. července 2014 provede v rámci probíhajícího dohledu alespoň jedno ověření všech ratingových agentur, na něž se vztahuje jeho pravomoc dohledu.“
26)
Příloha I se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
27)
Doplňují se nové přílohy obsažené v příloze II tohoto nařízení.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. května 2011.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 513/2011,
annettu 11 päivänä toukokuuta 2011,
luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen (EY) N:o 1060/2009 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Jacques de Larosièren johtaman korkean tason asiantuntijaryhmän 25 päivänä helmikuuta 2009 julkaisemassa, komission pyytämässä loppuraportissa todetaan, että Euroopan unionin finanssialan valvontakehystä on vahvistettava, jotta finanssikriisien riski pienenisi ja jotta kriisit eivät olisi yhtä vakavia tulevaisuudessa. Siinä suositetaan pitkälle meneviä uudistuksia valvontarakenteeseen. Asiantuntijaryhmä katsoi myös, että olisi luotava Euroopan finanssivalvontajärjestelmä, johon kuuluisi kolme Euroopan valvontaviranomaista, yksi pankkialaa, yksi vakuutus- ja lisäeläkealaa ja yksi arvopaperialaa varten, ja suositteli Euroopan järjestelmäriskineuvoston perustamista.
(2)
Komissio esitti 4 päivänä maaliskuuta 2009 antamassaan tiedonannossa ”Elvytys Euroopassa”, että se ehdottaisi lainsäädäntöä, jolla luotaisiin Euroopan finanssivalvojien järjestelmä, ja antoi tarkempaa tietoa tällaisen uuden valvontakehyksen mahdollisesta rakenteesta 27 päivänä toukokuuta 2009 antamassaan tiedonannossa ”Euroopan finanssivalvonta”, jossa tähdennettiin luottoluokituslaitosten valvonnan erityisyyttä.
(3)
Eurooppa-neuvosto suositti 19 päivänä kesäkuuta 2009 antamissaan päätelmissä, että perustettaisiin Euroopan finanssivalvontajärjestelmä, joka muodostuisi kansallisten finanssivalvojien verkostosta, joka toimisi yhteistyössä perustettavan kolmen uuden Euroopan valvontaviranomaisen kanssa. Euroopan finanssivalvontajärjestelmällä olisi pyrittävä parantamaan kansallisen valvonnan laatua ja yhdenmukaisuutta, vahvistamaan rajat ylittävien ryhmittymien valvontaa perustamalla valvontakollegioita ja laatimaan eurooppalainen ohjekirja, jota sovellettaisiin sisämarkkinoilla kaikkiin finanssimarkkinoiden toimijoihin. Eurooppa-neuvosto tähdensi, että Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava valtuudet valvoa luottoluokituslaitoksia. Lisäksi komissiolla olisi edelleen oltava toimivalta valvoa perussopimusten ja erityisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen VII osaston I luvun yleisten kilpailusääntöjen noudattamista kyseisiä sääntöjä koskevien täytäntöönpanosäännösten mukaisesti.
(4)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (4) on perustettu Euroopan valvontaviranomainen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen), jäljempänä ’arvopaperimarkkinaviranomainen’.
(5)
Arvopaperimarkkinaviranomaisen toimivallan laajuus olisi määritettävä selvästi, jotta finanssimarkkinoiden toimijat tietäisivät, mikä viranomainen on toimivaltainen luottoluokituslaitosten toimialalla. Arvopaperimarkkinaviranomaiselle olisi annettava yleinen toimivalta rekisteröintiin ja rekisteröityjen laitosten jatkuvaan valvontaan liittyvissä asioissa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1060/2009 (5) nojalla.
(6)
Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi oltava yksin vastuussa luottoluokituslaitosten rekisteröinnistä ja valvonnasta. Silloin, kun arvopaperimarkkinaviranomainen on siirtänyt tiettyjä tehtäviä toimivaltaisille viranomaisille, arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi edelleen oltava oikeudellisesti vastuussa. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten päälliköiden ja muun henkilöstön olisi osallistuttava arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksentekoprosessiin asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti ja toimittava arvopaperimarkkinaviranomaisen elinten, kuten sen hallintoneuvoston tai sen sisäisten lautakuntien, jäseninä. Arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava yksinomainen valta tehdä yhteistyösopimuksia tietojenvaihdosta kolmansien maiden valvontaviranomaisten kanssa. Siltä osin kuin toimivaltaiset viranomaiset osallistuvat arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksentekoprosessiin tai suorittavat tehtäviä arvopaperimarkkinaviranomaisen nimissä, niiden olisi kuuluttava näiden yhteistyösopimusten soveltamisen piiriin.
(7)
Sellaisten tietojen avoimuudella, joita luokituksen saaneen rahoitusvälineen liikkeeseenlaskija antaa nimetylle luottoluokituslaitokselle, voi olla paljon mahdollista lisäarvoa markkinoiden toiminnan ja sijoittajansuojan kannalta. Siksi olisi mietittävä, miten parhaiten voitaisiin parantaa kaikkien rahoitusvälineiden luokitusten perustana olevien tietojen avoimuutta. Ensinnäkin tietojen ilmoittaminen muille rekisteröidyille tai sertifioiduille luottoluokituslaitoksille todennäköisesti vahvistaa luottoluokituslaitosten välistä kilpailua, koska se voi erityisesti johtaa ilman toimeksiantoa annettujen luokitusten määrän kasvuun. Luokitusten antamisen ilman toimeksiantoa tulisi edistää sitä, että jokaisesta rahoitusvälineestä käytetään useampaa kuin yhtä luokitusta. Se myös todennäköisesti auttaa välttämään mahdollisia eturistiriitoja erityisesti käytettäessä ”liikkeeseenlaskija maksaa” -mallia ja parantaa luottoluokitusten laatua. Toiseksi tällaisten tietojen ilmoittaminen koko markkinoille voisi myös parantaa sijoittajien mahdollisuutta kehittää omia riskianalyysejaan perustamalla asianmukaisen huolellisuutensa näihin lisätietoihin. Tällainen tietojen ilmoittaminen voisi myös johtaa siihen, että riippuvuus luottoluokituslaitosten antamista luottoluokituksista vähenee. Näiden perustavoitteiden saavuttamiseksi komission olisi analysoitava kysymyksiä perusteellisemmin tarkastelemalla edelleen tietojen ilmoittamista koskevan velvoitteen asianmukaista laajuutta, ottaen huomioon sen vaikutus paikallisiin arvopaperistamismarkkinoihin, vuoropuhelun eri osapuolten kanssa, markkinoiden ja sääntelyn kehittymisen valvonta sekä muilla lainkäyttöalueilla saadut kokemukset. Komission olisi tämän arvioinnin perusteella esitettävä asianmukaisia lainsäädäntöehdotuksia. Komission arviointien ja ehdotusten avulla olisi voitava määrittää avoimuutta koskevia uusia velvoitteita tavalla, joka vastaa parhaiten yleistä etua ja sijoittajansuojaa.
(8)
Koska luottoluokituksia käytetään koko unionissa, tavanomainen jako kotijäsenvaltion toimivaltaiseen viranomaiseen ja muihin toimivaltaisiin viranomaisiin sekä valvontakollegioiden harjoittaman koordinoinnin käyttö eivät ole kaikkein asianmukaisimpia menetelmiä luottoluokituslaitosten valvonnassa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen perustamisen vuoksi tällaista rakennetta ei ole enää tarpeen pitää yllä. Rekisteröintimenettelyä olisi näin ollen järkeistettävä ja määräaikoja vastaavasti lyhennettävä.
(9)
Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi vastattava luottoluokituslaitosten rekisteröinnistä ja jatkuvasta valvonnasta, mutta sen ei tulisi vastata luottoluokitusten käyttäjien valvonnasta. Näin ollen asianomaisen alakohtaisen lainsäädännön nojalla nimetyt toimivaltaiset viranomaiset vastaisivat edelleen sen valvonnasta, miten finanssilaitokset ja muut yhteisöt (kuten luottolaitokset, sijoituspalveluyritykset, vakuutusyhtiöt, jälleenvakuutusyhtiöt, siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset (yhteissijoitusyritykset), ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavat laitokset ja vaihtoehtoiset sijoitusrahastot), joita valvotaan kansallisella tasolla muiden finanssipalveluja koskevien direktiivien soveltamisen yhteydessä, käyttävät luottoluokituksia ja miten luottoluokituksia käytetään tarjousesitteissä.
(10)
Tarvitaan tehokas väline yhdenmukaisten teknisten standardien laatimiseksi, jotta voidaan helpottaa asetuksen (EY) N:o 1060/2009 päivittäistä soveltamista käytäntöön sekä varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset ja riittävä sijoittajan- ja kuluttajansuoja koko unionissa. Koska arvopaperimarkkinaviranomaisella on pitkälle menevää erityisasiantuntemusta, on tehokasta ja asianmukaista antaa sen tehtäväksi laatia luonnokset teknisiksi standardeiksi.
(11)
Luottoluokituslaitosten alalla arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi toimitettava komissiolle teknisten standardien luonnoksia, jotka koskevat tietoja, jotka luottoluokituslaitoksen on annettava rekisteröintihakemusta varten, tietoja, jotka luottoluokituslaitoksen on annettava sertifiointihakemusta varten ja joiden perusteella arvioidaan sen systeemistä merkitystä rahoitusmarkkinoiden vakauden tai luotettavuuden kannalta, sekä lisäksi sellaisten tietojen esittämistä - rakenne, muoto, tapa ja ilmoituskausi mukaan luettuina -, jotka luottoluokituslaitosten on julkistettava ja joiden avulla arvioidaan, ovatko luottoluokitusmenetelmät asetuksessa (EY) N:o 1060/2009 säädettyjen vaatimusten mukaisia, ja arvopaperimarkkinaviranomaisen suorittamaa jatkuvaa valvontaa varten luottoluokituslaitoksilta edellytettyjen säännöllisten luokitustietojen sisältöä ja muotoa. Teknisten sääntelystandardien luonnosten olisi oltava komission hyväksymiä asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti, jotta standardeilla olisi sitovia oikeusvaikutuksia. Kehittäessään teknisten standardien luonnoksia arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi otettava huomioon Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean jo antamat ohjeet ja päivitettävä ne, jos se katsoo sen asianmukaiseksi ja tarpeelliseksi asetuksen (EY) N:o 1060/2009 sisällön kannalta.
(12)
Aloilla, joihin teknisiä sääntelystandardeja ei sovelleta, arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava toimivalta antaa ja saattaa ajan tasalle asetuksen (EY) N:o 1060/2009 soveltamista koskevia ohjeita, jotka eivät ole sitovia.
(13)
Jotta arvopaperimarkkinaviranomainen voisi suorittaa tehtävänsä tehokkaasti, sen olisi voitava vaatia pyynnön tai päätöksen nojalla kaikki tarpeelliset tiedot luottoluokituslaitoksilta, luottoluokitustoimintaan osallistuvilta henkilöiltä, luottoluokitelluilta yhteisöiltä ja niihin liittyviltä kolmansilta osapuolilta, kolmansilta osapuolilta, joille luottoluokituslaitokset ovat ulkoistaneet operatiivisia toimintoja, sekä muilta henkilöiltä, jotka läheisesti ja merkittävästi liittyvät tai ovat muulla tavoin yhteydessä luottoluokituslaitoksiin tai luottoluokitustoimintaan. Näitä muita henkilöitä olisivat esimerkiksi luottoluokituslaitoksen henkilöstö, joka ei suoraan osallistu luottoluokitustoimintaan mutta jolla luottoluokituslaitoksessa suorittamansa tehtävän vuoksi saattaa olla tärkeää tietoa tietystä tapauksesta. Myös yritykset, jotka ovat tarjonneet luottoluokituslaitokselle palveluja, saattavat kuulua tähän ryhmään. Luottoluokituksia käyttävät yritykset eivät kuuluisi tähän ryhmään. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen vaatii tällaisia tietoja pyynnön nojalla, pyynnön kohde ei ole velvollinen antamaan tietoja, mutta jos se toimii näin vapaaehtoisesti, annetut tiedot eivät saisi olla virheellisiä tai harhaanjohtavia. Tällaiset tiedot olisi annettava saataville viipymättä.
(14)
Jotta arvopaperimarkkinaviranomainen voisi tehokkaasti käyttää valvontavaltuuksiaan, sillä olisi oltava oikeus suorittaa tutkimuksia ja paikalla tehtäviä tarkastuksia.
(15)
Toimivaltaisten viranomaisten olisi ilmoitettava kaikki asetuksen (EY) N:o 1060/2009 mukaisesti vaadittavat tiedot, ja avustettava arvopaperimarkkinaviranomaista ja tehtävä yhteistyötä sen kanssa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen ja toimivaltaisten viranomaisten olisi myös tehtävä tiivistä yhteistyötä asetuksen (EY) N:o 1060/2009 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen laitosten valvonnasta vastaavien, alakohtaisten toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi voitava siirtää erityisiä valvontatehtäviä jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle esimerkiksi silloin, kun valvontatehtävä vaatii paikallisten olojen tuntemusta ja niihin liittyvää kokemusta, joita on helpommin olemassa kansallisella tasolla. Mahdollisia tehtäviä, jotka olisi voitava siirtää, ovat erityisten tutkintatehtävien ja paikalla tehtävien tarkastusten suorittaminen. Ennen tehtävien siirtämistä arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi kuultava asianomaista toimivaltaista viranomaista tehtävien siirtämiseen liittyvistä yksityiskohtaisista ehdoista, muun muassa siirrettävän tehtävän laajuudesta, tehtävän suorittamisen aikataulusta sekä tarvittavan tiedon välittämisestä arvopaperimarkkinaviranomaisen toimesta ja arvopaperimarkkinaviranomaiselle. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi korvattava toimivaltaisille viranomaisille siirretyn tehtävän suorittaminen komission delegoituna säädöksenä hyväksymän maksuja koskevan asetuksen mukaisesti. Arvopaperimarkkinaviranomaisen ei kuitenkaan olisi voitava siirtää rekisteröintipäätöstä.
(16)
On tarpeen varmistaa, että toimivaltaiset viranomaiset voivat pyytää arvopaperimarkkinaviranomaista tutkimaan, täyttyvätkö luottoluokituslaitoksen rekisteröinnin peruuttamista koskevat edellytykset, ja pyytää arvopaperimarkkinaviranomaiselta luokitusten käytön keskeyttämistä, jos luottoluokituslaitoksen katsotaan toistuvasti rikkovan asetusta (EY) N:o 1060/2009 vakavalla tavalla. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi arvioitava pyyntö ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet.
(17)
Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi voitava määrätä uhkasakkoja, joiden avulla luottoluokituslaitokset pakotetaan lopettamaan rikkominen, antamaan arvopaperimarkkinaviranomaisen vaatimat täydelliset tiedot taikka suostumaan tutkimukseen tai paikalla suoritettavaan tarkastukseen.
(18)
Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi myös voitava määrätä luottoluokituslaitoksille sakkoja, kun ne sen mielestä ovat tahallaan tai tuottamuksellisesti rikkoneet asetusta (EY) N:o 1060/2009. Sakkojen olisi vastattava rikkomisten vakavuutta. Rikkomiset olisi jaettava eri ryhmiin, joille määrätään tietynsuuruisia sakkoja. Jotta voitaisiin laskea tiettyä rikkomista vastaavan sakko, arvopaperimarkkinaviranomaisen pitäisi käyttää kaksivaiheista menetelmää, jossa määritetään sakon perusmäärä ja tarvittaessa perusmäärän mukauttaminen tietyillä kertoimilla. Perusmäärän määrittämisessä olisi otettava huomioon asianomaisen luottoluokituslaitoksen vuosittainen liikevaihto, ja mukautuksia olisi tehtävä suurentamalla tai pienentämällä perusmäärää käyttämällä erilaisia kertoimia tämän asetuksen mukaisesti.
(19)
Tällä asetuksella määritetään raskauttaviin tai lieventäviin olosuhteisiin liittyvät kertoimet, jotta arvopaperimarkkinaviranomainen saisi tarvittavat välineet päättääkseen siitä, millainen sakko on oikeasuhteinen luottoluokituslaitoksen rikkomiseen nähden, kun otetaan huomioon tilanne, jossa rikkomiseen on syyllistytty.
(20)
Ennen sakkojen tai uhkasakkojen määräämistä koskevaa päätöstä arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi annettava menettelyn kohteina oleville henkilöille mahdollisuus tulla kuulluiksi, jotta kunnioitettaisiin näiden henkilöiden puolustautumisoikeuksia.
(21)
Jäsenvaltioilla olisi edelleen oltava toimivalta vahvistaa ja panna täytäntöön sellaisia seuraamuksia koskevat säännöt, joita sovelletaan silloin, kun finanssilaitokset ja muut yhteisöt rikkovat velvollisuuttaan käyttää sääntelytarkoituksiin ainoastaan asetuksen (EY) N:o 1060/2009 mukaisesti rekisteröityjen luottoluokituslaitosten antamia luottoluokituksia.
(22)
Asetuksella ei olisi luotava ennakkotapausta rahallisille tai ei-rahallisille seuraamuksille, joita Euroopan valvontaviranomaiset määräävät rahoitusmarkkinoiden toimijoille tai muille yrityksille muuntyyppiseen toimintaan liittyen.
(23)
Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi pidättäydyttävä määräämästä sakkoja tai uhkasakkoja tapauksissa, joissa aiempi samojen tosiseikkojen tai olennaisilta osiltaan samanlaisten tosiseikkojen perusteella annettu vapauttava tai langettava päätös on tullut lainvoimaiseksi kansallisen oikeuden mukaisen rikosoikeudellisen menettelyn tuloksena.
(24)
Arvopaperimarkkinaviranomaisen määräämien sakkojen ja uhkasakkojen olisi oltava täytäntöönpanokelpoisia, ja niiden täytäntöönpanoon olisi sovellettava sen valtion säännöksiä lainkäytöstä riita-asioissa, jonka alueella täytäntöönpano tapahtuu. Lainkäyttöä riita-asioissa koskevat säännökset eivät sisällä rikosmenettelyä koskevia sääntöjä, mutta niiden olisi voitava sisältää hallinnollisia menettelysääntöjä.
(25)
Kun luottoluokituslaitos on syyllistynyt rikkomiseen, arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava valtuudet toteuttaa ainakin seuraavia valvontatoimenpiteitä: vaatia luottoluokituslaitosta lopettamaan rikkominen, keskeyttää luokitusten käyttö sääntelytarkoituksiin, kieltää väliaikaisesti luottoluokituslaitosta antamasta luokituksia ja - viimeisenä keinona - peruuttaa rekisteröinti, jos luottoluokituslaitos on vakavasti tai toistuvasti rikkonut asetuksen (EY) N:o 1060/2009 säännöksiä. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi sovellettava valvontatoimenpiteitä ottaen huomioon rikkomisen luonne ja vakavuus sekä suhteellisuusperiaate. Ennen valvontatoimenpiteitä koskevan päätöksen tekemistä arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi varattava henkilöille, joita menettely koskee, tilaisuus tulla kuulluksi, jotta kunnioitettaisiin näiden henkilöiden puolustautumisoikeuksia.
(26)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan sekä jäsenvaltioiden valtiosääntöperinteiden periaatteita. Niinpä tätä asetusta olisi tulkittava ja sovellettava näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti, mukaan lukien lehdistönvapauteen ja ilmaisunvapauteen tiedotusvälineissä liittyvät periaatteet ja niiden, jotka eivät puhu tai ymmärrä oikeudenkäynnin kieltä, oikeus tulkkaukseen ja käännöksiin, sillä se sisältyy oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevaan yleiseen oikeuteen.
(27)
Oikeusvarmuuden vuoksi on asianmukaista vahvistaa selkeät siirtymätoimenpiteet tiedostojen ja valmisteluasiakirjojen siirtämiseksi toimivaltaisilta viranomaisilta arvopaperimarkkinaviranomaiselle.
(28)
Toimivaltaisen viranomaisen luottoluokituslaitokselle myöntämän rekisteröinnin olisi oltava edelleen voimassa koko unionissa sen jälkeen, kun valvontavalta on siirretty toimivaltaisilta viranomaisilta arvopaperimarkkinaviranomaiselle.
(29)
Komissiolle olisi annettava valtuudet antaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisia delegoituja säädöksiä niiden perusteiden muuttamisesta ja täsmentämisestä, joilla arvioidaan kolmannen maan sääntely- ja valvontakehyksen vastaavuutta, jotta voidaan ottaa huomioon rahoitusmarkkinoiden muutokset, maksuja koskevan asetuksen antaminen, sakkoja ja uhkasakkoja koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja asetuksen (EY) N:o 1060/2009 liitteiden muuttaminen. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset myös asiantuntijatasolla.
(30)
Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että Euroopan parlamentti ja neuvosto saavat varhain ja jatkuvasti tietoja tarvittavista asiakirjoista.
(31)
Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi voitava vastustaa delegoitua säädöstä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa olisi voitava tärkeillä aihealueilla pidentää kolmella kuukaudella. Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi myös voitava ilmoittaa muille toimielimille, etteivät ne aio vastustaa säädöstä. Tämä delegoitujen säädösten pikainen hyväksyminen on asianmukaista erityisesti silloin, kun on noudatettava määräaikoja, esimerkiksi silloin, kun perussäädöksessä asetetaan komissiolle määräaikoja delegoitujen säädösten antamiseksi.
(32)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklaa koskevassa julistuksessa, joka on Lissabonin sopimuksen hyväksyneen hallitustenvälisen konferenssin päätösasiakirjan liitteenä, konferenssi pani merkille, että komissio aikoo vakiintuneen käytäntönsä mukaisesti jatkaa jäsenvaltioiden nimeämien asiantuntijoiden kuulemista valmistellessaan sellaisia rahoituspalvelualaa koskevia säädöksiä, jotka annetaan säädösvallan siirron nojalla.
(33)
Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY (6) sovelletaan henkilötietojen käsittelyyn asetusta (EY) N:o 1060/2009 sovellettaessa.
(34)
Yksilön suoja henkilötietojen käsittelyn osalta kuuluu yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (7) soveltamisalaan, ja asetusta sovelletaan kokonaisuudessaan asetuksen (EY) N:o 1060/2009 soveltamiseksi suoritettuun henkilötietojen käsittelyyn.
(35)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, jotka ovat tehokkaan ja toimivan valvontakehyksen perustaminen luottoluokituslaitoksia varten siten, että luokitustoiminnan valvonta unionissa annetaan yhden ainoan valvontaviranomaisen tehtäväksi, keskitetyn asiointipisteen antaminen luottoluokituslaitoksille ja sääntöjen yhdenmukaisen soveltamisen varmistaminen luottoluokituslaitosten osalta, vaan ne voidaan valvottavan luokitustoiminnan unionin laajuisen rakenteen ja valvottaviin luottoluokitustoimintoihin kohdistuvien vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(36)
Luottoluokituslaitoksista annettua asetusta (EY) N:o 1060/2009 olisi sen vuoksi muutettava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1060/2009 muutokset
Muutetaan asetus (EY) N:o 1060/2009 seuraavasti:
1)
Lisätään 3 artiklan 1 kohtaan alakohdat seuraavasti:
”p)
’toimivaltaisilla viranomaisilla’ kunkin jäsenvaltion 22 artiklan mukaisesti nimeämiä viranomaisia;
q)
’alakohtaisella lainsäädännöllä’ 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja unionin säädöksiä;
r)
’alakohtaisilla toimivaltaisilla viranomaisilla’ asianomaisen alakohtaisen lainsäädännön nojalla nimettyjä kansallisia toimivaltaisia viranomaisia, joiden tehtävänä on valvoa luottolaitoksia, sijoituspalveluyrityksiä, vakuutusyhtiöitä, jälleenvakuutusyhtiöitä, siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset), ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavia laitoksia ja vaihtoehtoisia sijoitusrahastoja.”
2)
Muutetaan 4 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”1. Direktiivissä 2006/48/EY tarkoitetut luottolaitokset, direktiivissä 2004/39/EY tarkoitetut sijoituspalveluyritykset, vakuutusyhtiöt, joihin sovelletaan muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1973 annettua ensimmäistä neuvoston direktiiviä 73/239/ETY (8), henkivakuutuksesta 5 päivänä marraskuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/83/EY (9) tarkoitetut vakuutusyhtiöt, jälleenvakuutuksesta 16 päivänä marraskuuta 2005 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2005/68/EY (10) tarkoitetut jälleenvakuutusyhtiöt, siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/65/EY (11) tarkoitetut yhteissijoitusyritykset, direktiivissä 2003/41/EY tarkoitetut ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavat laitokset ja vaihtoehtoiset sijoitusrahastot voivat käyttää luottoluokituksia sääntelytarkoituksiin ainoastaan, jos ne on antanut unioniin sijoittautunut ja tämän asetuksen mukaisesti rekisteröity luottoluokituslaitos.
b)
Muutetaan 3 kohta seuraavasti:
i)
Korvataan b, c ja d alakohta seuraavasti:
”b)
luottoluokituslaitos on tarkistanut ja pystyy jatkuvasti osoittamaan Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (12) perustetulle Euroopan valvontaviranomaiselle (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen), jäljempänä ’arvopaperimarkkinaviranomainen’, että vahvistettavan luottoluokituksen antamiseen johtaneessa kolmannen maan luottoluokituslaitoksen luottoluokitustoiminnassa noudatetaan vähintään yhtä tiukkoja vaatimuksia kuin 6-12 artiklassa säädetyt vaatimukset;
c)
arvopaperimarkkinaviranomaisen mahdollisuutta arvioida ja seurata sitä, miten kolmanteen maahan sijoittautunut luottoluokituslaitos noudattaa b alakohdassa tarkoitettuja vaatimuksia, ei ole rajoitettu;
d)
luottoluokituslaitos antaa pyynnöstä arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikki tarvittavat tiedot, jotta arvopaperimarkkinaviranomainen voi valvoa jatkuvasti tämän asetuksen vaatimusten noudattamista;
ii)
Korvataan h alakohta seuraavasti:
”h)
arvopaperimarkkinaviranomaisen ja asiaankuuluvan kolmanteen maahan sijoittautuneen luottoluokituslaitoksen valvontaviranomaisen välillä on voimassa asianmukainen yhteistyöjärjestely. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on varmistettava, että kyseisessä yhteistyöjärjestelyssä tarkennetaan vähintään:
i)
arvopaperimarkkinaviranomaisen ja asianomaisen kolmanteen maahan sijoittautuneen luottoluokituslaitoksen valvontaviranomaisen välisessä tietojenvaihdossa käytettävä mekanismi; ja
ii)
valvontatoimien koordinointimenettelyt, joiden avulla arvopaperimarkkinaviranomainen voi jatkuvasti seurata vahvistettavan luottoluokituksen antamiseen johtavaa luottoluokitustoimintaa.”
3)
Muutetaan 5 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 2 kohta seuraavasti:
”2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu luottoluokituslaitos voi hakea sertifiointia. Hakemus on tehtävä arvopaperimarkkinaviranomaiselle 15 artiklan asianomaisten säännösten mukaisesti.”
b)
Korvataan 3 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”3. Arvopaperimarkkinaviranomainen tutkii sertifiointia koskevan hakemuksen ja päättää siitä 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Sertifiointipäätös tehdään tämän artiklan 1 kohdan a-d alakohdassa säädettyjen perusteiden mukaisesti.”
c)
Korvataan 4 kohta seuraavasti:
”4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu luottoluokituslaitos voi myös hakea erikseen poikkeusta:
a)
tapauskohtaisesti liitteessä I olevan A jakson sekä 7 artiklan 4 kohdan joidenkin tai kaikkien vaatimusten noudattamisesta, jos luottoluokituslaitos pystyy osoittamaan, että vaatimukset eivät ole oikeassa suhteessa sen liiketoiminnan luonteeseen, laajuuteen ja monimutkaisuuteen eivätkä luottoluokitusten antamisen luonteeseen ja laajuuteen;
b)
fyysistä läsnäoloa unionissa koskevasta vaatimuksesta, jos tällainen vaatimus olisi tarpeettoman vaivalloinen, eikä se ole oikeassa suhteessa sen liiketoiminnan luonteeseen, laajuuteen ja monimutkaisuuteen sekä luottoluokitusten antamisen luonteeseen ja laajuuteen.
Luottoluokituslaitoksen on toimitettava ensimmäisen alakohdan a tai b alakohdan mukaisia poikkeuksia koskeva hakemus yhdessä sertifiointia koskevan hakemuksen kanssa. Hakemusta arvioidessaan arvopaperimarkkinaviranomaisen on otettava huomioon 1 kohdassa tarkoitetun luottoluokituslaitoksen liiketoiminnan luonne, laajuus ja monimutkaisuus, luottoluokitusten antamisen luonne ja laajuus sekä luottoluokituslaitoksen antamien luottoluokitusten vaikutus yhden tai useamman jäsenvaltion finanssimarkkinoiden vakauteen ja luotettavuuteen. Näiden seikkojen perusteella arvopaperimarkkinaviranomainen voi myöntää poikkeuksen 1 kohdassa tarkoitetulle luottoluokituslaitokselle.”
d)
Poistetaan 5 kohta.
e)
Korvataan 6 kohdan kolmas alakohta seuraavasti:
”Rahoitusmarkkinoiden kehityksen huomioon ottamiseksi komissio hyväksyy 38 a artiklan mukaisesti sekä 38 b ja 38 c artiklan ehtoja noudattaen delegoiduilla säädöksillä toimenpiteitä tämän kohdan toisen alakohdan a, b ja c alakohdassa säädettyjen perusteiden tarkentamiseksi tai muuttamiseksi.”
f)
Korvataan 7 ja 8 kohta seuraavasti:
”7. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on vahvistettava järjestelyt, joita sovelletaan yhteistyöhön sellaisten kolmansien maiden, joiden oikeudellisten ja valvontakehysten on katsottu vastaavan tätä asetusta 6 kohdan mukaisesti, asiaankuuluvien valvontaviranomaisten kanssa. Tällaisissa järjestelyissä on tarkennettava vähintään
a)
arvopaperimarkkinaviranomaisen ja asiaankuuluvien kolmansien maiden asiaankuuluvien valvontaviranomaisten välisessä tietojenvaihdossa käytettävä mekanismi; ja
b)
valvontatoiminnan koordinointia koskevat menettelyt.
8. Tämän asetuksen 20 ja 24 artiklan säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin sertifioituihin luottoluokituslaitoksiin ja niiden antamiin luottoluokituksiin.”
4)
Muutetaan 6 artiklan 3 kohta seuraavasti:
a)
Korvataan ensimmäisen alakohdan johdantokappale seuraavasti:
”3. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi luottoluokituslaitoksen pyynnöstä vapauttaa luottoluokituslaitoksen liitteessä I olevan A jakson 2, 5 ja 6 kohdan sekä 7 artiklan 4 kohdan vaatimusten noudattamisesta, jos luottoluokituslaitos pystyy osoittamaan, että vaatimukset eivät ole oikeassa suhteessa sen liiketoiminnan luonteeseen, laajuuteen ja monimutkaisuuteen eivätkä luottoluokitusten antamisen luonteeseen ja laajuuteen ja että”.
b)
Korvataan toinen alakohta seuraavasti:
”Jos kyseessä on luottoluokituslaitosten ryhmä, arvopaperimarkkinaviranomaisen on varmistettava, että ryhmään kuuluu vähintään yksi luottoluokituslaitos, jota ei ole vapautettu noudattamasta liitteessä I olevan A jakson 2, 5 ja 6 kohdan sekä 7 artiklan 4 kohdan vaatimuksia.”
5)
Korvataan 9 artikla seuraavasti:
”9 artikla
Ulkoistaminen
Tärkeiden operatiivisten toimintojen ulkoistamista ei saa toteuttaa tavalla, joka heikentäisi olennaisesti luottoluokituslaitoksen sisäisen valvonnan laatua ja arvopaperimarkkinaviranomaisen mahdollisuuksia seurata, miten luottoluokituslaitos täyttää tämän asetuksen mukaiset velvoitteensa.”
6)
Korvataan 10 artiklan 6 kohta seuraavasti:
”6. Luottoluokituslaitoksen on varmistettava, että se ei käytä arvopaperimarkkinaviranomaisen tai muun toimivaltaisen viranomaisen nimeä siten, että tämä voitaisiin tulkita osoitukseksi tai viitteeksi siitä, että arvopaperimarkkinaviranomainen tai muu toimivaltainen viranomainen on vahvistanut tai hyväksynyt luottoluokituslaitoksen luottoluokitukset tai luottoluokitustoiminnan.”
7)
Korvataan 11 artiklan 2 ja 3 kohta seuraavasti:
”2. Luottoluokituslaitosten on pantava arvopaperimarkkinaviranomaisen perustamassa keskustietokannassa saataville tiedot aikaisemmasta toiminnastaan, mukaan luettuna tiedot luokitusten muuttamisvälistä, ja aikaisemmin antamistaan luottoluokituksista ja niiden muutoksista. Luottoluokituslaitosten on toimitettava tiedot tähän keskustietokantaan arvopaperimarkkinaviranomaisen määräämässä vakiomuodossa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on asetettava nämä tiedot julkisesti saataville ja julkaistava vuosittain yhteenveto havaituista tärkeimmistä kehityssuunnista.
3. Luottoluokituslaitoksen on toimitettava vuosittain viimeistään 31 päivänä maaliskuuta arvopaperimarkkinaviranomaiselle liitteessä I olevan E jakson II osan 2 kohdassa mainittuja seikkoja koskevat tiedot.”
8)
Muutetaan 14 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 2 kohta seuraavasti:
”2. Rekisteröinti on voimassa koko unionin alueella sen jälkeen, kun 16 artiklan 3 kohdassa tai 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu arvopaperimarkkinaviranomaisen tekemä päätös rekisteröidä luottoluokituslaitos on tullut voimaan.”
b)
Korvataan 3 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
”Luottoluokituslaitosten on ilmoitettava ilman tarpeetonta viivytystä arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikista alkuperäisen rekisteröinnin edellytyksiin tehtävistä olennaisista muutoksista ja myös sivuliikkeen perustamisesta tai lopettamisesta unionissa.”
c)
Korvataan 4 ja 5 kohta seuraavasti:
”4. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on rekisteröitävä luottoluokituslaitos, jos se toteaa hakemuksen käsittelyn perusteella, että luottoluokituslaitos täyttää tässä asetuksessa luottoluokitusten antamiselle säädetyt edellytykset ottaen huomioon 4 ja 6 artiklan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 ja 17 artiklan soveltamista.
5. Arvopaperimarkkinaviranomainen ei saa asettaa rekisteröinnille sellaisia lisävaatimuksia, joista ei säädetä tässä asetuksessa.”
9)
Korvataan 15-21 artikla seuraavasti:
”15 artikla
Rekisteröintihakemus
1. Luottoluokituslaitoksen on tehtävä rekisteröintihakemus arvopaperimarkkinaviranomaiselle. Hakemuksessa on oltava liitteessä II mainittuja seikkoja koskevat tiedot.
2. Jos rekisteröintihakemuksen tekee luottoluokituslaitosten ryhmä, ryhmän on valtuutettava yksi jäsenistään toimittamaan hakemus ryhmän puolesta arvopaperimarkkinaviranomaiselle. Valtuutetun luottoluokituslaitoksen on toimitettava tiedot liitteessä II mainituista seikoista kunkin ryhmän jäsenen osalta.
3. Luottoluokituslaitoksen on esitettävä hakemuksensa millä tahansa unionin toimielinten virallisella kielellä. Muuhun arvopaperimarkkinaviranomaisen sekä luottoluokituslaitosten ja niiden henkilöstön väliseen viestintään sovelletaan Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä 15 päivänä huhtikuuta 1958 annetun asetuksen N:o 1 (13) säännöksiä soveltuvin osin.
4. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on kahdenkymmenen työpäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta arvioitava, onko hakemus täydellinen. Jos hakemus ei ole täydellinen, arvopaperimarkkinaviranomaisen on asetettava määräaika, jossa luottoluokituslaitoksen on toimitettava lisätiedot.
Kun arvopaperimarkkinaviranomainen on varmistunut siitä, että hakemus on täydellinen, sen on ilmoitettava tästä luottoluokituslaitokselle.
16 artikla
Luottoluokituslaitoksen rekisteröintihakemuksen käsittely arvopaperimarkkinaviranomaisen toimesta
1. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on 45 työpäivän kuluessa 15 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta tutkittava luottoluokituslaitoksen rekisteröintihakemus sen perusteella, täyttääkö luottoluokituslaitos tässä asetuksessa säädetyt edellytykset.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi jatkaa tutkimisaikaa 15 työpäivällä erityisesti, jos luottoluokituslaitos.
a)
aikoo vahvistaa luottoluokituksia 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla;
b)
aikoo käyttää ulkoistamista; tai
c)
pyytää vapautusta säännösten noudattamisesta 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on 45 työpäivän kuluessa tai, jos sovelletaan tämän artiklan 2 kohtaa, 60 työpäivän kuluessa 15 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta tehtävä kaikilta osin perusteltu, rekisteröinnin hyväksymistä tai sen epäämistä koskeva päätös.
4. Arvopaperimarkkinaviranomaisen 3 kohdan mukaisesti tekemä päätös tulee voimaan viidentenä työpäivänä sen jälkeen, kun se on tehty.
17 artikla
Luottoluokituslaitoksen ryhmän rekisteröintihakemuksen käsittely arvopaperimarkkinaviranomaisen toimesta
1. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on 55 työpäivän kuluessa 15 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta tutkittava luottoluokituslaitosten ryhmän rekisteröintihakemukset sen perusteella, täyttävätkö luottoluokituslaitokset tässä asetuksessa säädetyt edellytykset.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi jatkaa tutkimisaikaa 15 työpäivällä erityisesti, jos jokin ryhmän luottoluokituslaitos:
a)
aikoo vahvistaa luottoluokituksia 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti;
b)
aikoo käyttää ulkoistamista; tai
c)
pyytää vapautusta säännösten noudattamisesta 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on 55 työpäivän kuluessa tai, jos sovelletaan tämän artiklan 2 kohtaa, 70 työpäivän kuluessa 15 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta tehtävä kunkin ryhmään kuuluvan luottoluokituslaitoksen osalta kaikilta osin perusteltu yksittäinen rekisteröinnin hyväksymistä tai sen epäämistä koskeva päätös.
4. Arvopaperimarkkinaviranomaisen 3 kohdan mukaisesti tekemä päätös tulee voimaan viidentenä työpäivänä sen jälkeen, kun se on tehty.
18 artikla
Luottoluokituslaitoksen rekisteröinnin hyväksymistä, rekisteröinnin epäämistä tai rekisteröinnin peruuttamista koskevasta päätöksestä ilmoittaminen sekä rekisteröityjen luottoluokituslaitosten luettelon julkaiseminen
1. Viiden työpäivän kuluessa siitä, kun päätös on tehty 16, 17 tai 20 artiklan nojalla, arvopaperimarkkinaviranomaisen on ilmoitettava päätöksestään asianomaiselle luottoluokituslaitokselle. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen kieltäytyy rekisteröimästä luottoluokituslaitosta tai peruuttaa luottoluokituslaitoksen rekisteröinnin, sen on päätöksessään perusteltava kielteinen kantansa kaikilta osin.
2. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on ilmoitettava komissiolle, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1093/2010 (14) perustetulle Euroopan valvontaviranomaiselle (Euroopan pankkiviranomainen), jäljempänä ’pankkiviranomainen’, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1094/2010 (15) perustetulle Euroopan valvontaviranomaiselle (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen), jäljempänä ’vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen’, toimivaltaisille viranomaisille ja alakohtaisille toimivaltaisille viranomaisille 16, 17 tai 20 artiklan nojalla tekemistään päätöksistä.
3. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on julkaistava verkkosivustollaan luettelo tämän asetuksen mukaisesti rekisteröidyistä luottoluokituslaitoksista. Luetteloa on päivitettävä viiden työpäivän kuluessa siitä, kun päätös on tehty 16, 17 tai 20 artiklan nojalla. Komissio julkaisee päivitetyn luettelon Euroopan unionin virallisessa lehdessä 30 päivän kuluessa tällaisesta päivityksestä.
19 artikla
Rekisteröinti- ja valvontamaksut
1. Arvopaperimarkkinaviranomainen perii luottoluokituslaitoksilta maksuja tämän asetuksen sekä 2 kohdassa tarkoitetun maksuja koskevan asetuksen mukaisesti. Maksuilla on katettava kokonaan luottoluokituslaitosten rekisteröinnistä ja valvonnasta arvopaperimarkkinaviranomaiselle aiheutuvat menot sekä korvattava mahdolliset kustannukset, joita toimivaltaisille viranomaisille voi aiheutua tämän asetuksen mukaisten tehtävien hoitamisesta, erityisesti 30 artiklan mukaisesta tehtävien siirtämisestä.
2. Komissio antaa maksuja koskevan asetuksen. Siinä vahvistetaan erityisesti maksutyypit, perusteet maksujen perimiselle, maksujen määrä ja maksutavat sekä se, miten arvopaperimarkkinaviranomainen on korvattava mahdolliset kustannukset, joita toimivaltaisille viranomaisille voi aiheutua tämän asetuksen mukaisten tehtävien hoitamisesta, erityisesti 30 artiklan mukaisesta tehtävien siirtämisestä.
Luottoluokituslaitokselta perittävän maksun määrän on katettava kaikki hallinnolliset kustannukset, ja sen on oltava oikeassa suhteessa kyseisen luottoluokituslaitoksen liikevaihtoon.
Komissio hyväksyy ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun maksuja koskevan asetuksen 38 a artiklan mukaisesti ja 38 b ja 38 c artiklan ehtoja noudattaen delegoidulla säädöksellä.
20 artikla
Rekisteröinnin peruuttaminen
1. Sanotun kuitenkaan rajoittamatta 24 artiklan soveltamista arvopaperimarkkinaviranomaisen on peruutettava luottoluokituslaitoksen rekisteröinti, jos luottoluokituslaitos:
a)
nimenomaisesti luopuu rekisteröinnistä tai ei ole antanut luottoluokituksia kuuden edellisen kuukauden aikana;
b)
on saanut rekisteröinnin virheellisten tietojen perusteella tai millä tahansa muilla epärehellisillä keinoilla; tai
c)
ei enää täytä rekisteröinnin edellytyksiä.
2. Jos sellaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa kyseisen luottoluokituslaitoksen antamia luottoluokituksia käytetään, katsoo, että jokin 1 kohdan ehdoista on täyttynyt, se voi pyytää arvopaperimarkkinaviranomaista tutkimaan, täyttyvätkö luottoluokituslaitoksen rekisteröinnin peruuttamista koskevat edellytykset. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen päättää olla peruuttamatta kyseisen luottoluokituslaitoksen rekisteröintiä, sen on perusteltava päätöksensä kaikilta osin.
3. Rekisteröinnin peruuttamista koskeva päätös tulee viipymättä voimaan koko unionissa, jollei 24 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta luottoluokitusten käyttöön sovellettavasta siirtymäkaudesta muuta johdu.
II OSASTO
ARVOPAPERIMARKKINAVIRANOMAISEN HARJOITTAMA VALVONTA
21 artikla
ARVOPAPERIMARKKINAVIRANOMAINEN
1. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on varmistettava, että tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 25 a artiklan soveltamista.
2. Asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaisesti arvopaperimarkkinaviranomaisen on annettava ohjeet arvopaperimarkkinaviranomaisen, toimivaltaisten viranomaisten ja alakohtaisten toimivaltaisten viranomaisten välisestä yhteistyöstä tämän asetuksen ja alakohtaisen lainsäädännön soveltamiseksi sekä tehtävien siirtämiseen liittyvistä menettelyistä ja yksityiskohtaisista ehdoista ja päivitettävä niitä.
3. Asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaisesti arvopaperimarkkinaviranomainen esittää ja päivittää yhteistyössä pankkiviranomaisen ja vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen kanssa viimeistään 7 päivänä kesäkuuta 2011 ohjeita, jotka koskevat tämän asetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisen vahvistamismenettelyn soveltamista.
4. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on viimeistään 2 tammikuuta 2012 ehdotettava asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10 artiklan mukaisesti komission hyväksyttäväksi teknisten sääntelystandardien luonnoksia seuraavista aiheista:
a)
tiedot, jotka luottoluokituslaitoksen on annettava liitteen II mukaisessa rekisteröintihakemuksessaan;
b)
tiedot, jotka luottoluokituslaitoksen on annettava sertifiointihakemusta varten ja joiden perusteella arvioidaan sen systeemistä merkitystä 5 artiklassa tarkoitettujen rahoitusmarkkinoiden vakauden ja luotettavuuden kannalta;
c)
sellaisten tietojen esittäminen, rakenne, muoto, tapa ja ilmoituskausi mukaan luettuina, jotka luottoluokituslaitosten on julkistettava 11 artiklan 2 kohdan ja liitteessä I olevan E jakson II osan 1 kohdan mukaisesti;
d)
sen arvioiminen, ovatko luottoluokitusmenetelmät 8 artiklan 3 kohdassa säädettyjen vaatimusten mukaiset;
e)
arvopaperimarkkinaviranomaisen suorittamaa jatkuvaa valvontaa varten luottoluokituslaitoksilta edellytettyjen säännöllisten luokitustietojen sisältö ja muoto.
5. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on julkaistava vuosittain ja ensimmäisen kerran viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2012 kertomus tämän asetuksen soveltamisesta. Kertomuksessa on erityisesti oltava arviointi siitä, miten tämän asetuksen mukaisesti rekisteröidyt luottoluokituslaitokset ovat panneet liitteen I täytäntöön.
6. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on esitettävä vuosittain Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle kertomus toteutetuista valvontatoimista ja arvopaperimarkkinaviranomaisen tämän asetuksen nojalla määräämistä seuraamuksista, mukaan luettuina sakot ja uhkasakot.
7. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on tehtävä yhteistyötä pankkiviranomaisen ja vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen kanssa tehtäviensä suorittamisessa ja kuultava niitä, ennen kuin se antaa ja saattaa ajan tasalle ohjeita ja ehdottaa 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitettuja teknisten sääntelystandardien luonnoksia.
10)
Lisätään artikla seuraavasti:
”22 a artikla
Toteutumatestivelvoitteen noudattamisen tarkastelu
1. Harjoittaessaan tämän asetuksen mukaisesti rekisteröityjen luottoluokituslaitosten jatkuvaa valvontaa arvopaperimarkkinaviranomaisen on tarkasteltava säännöllisesti 8 artiklan 3 kohdan noudattamista.
2. Sanotun kuitenkaan rajoittamatta 23 artiklan soveltamista arvopaperimarkkinaviranomaisen on 1 kohdassa tarkoitetun tarkastelun yhteydessä myös:
a)
tarkasteltava, miten luottoluokituslaitokset suorittavat toteutumatestejä;
b)
arvioitava tällaisten toteutumatestien tuloksia; ja
c)
tarkastettava, että luottoluokituslaitoksilla on käytettävissään prosessit, joiden avulla toteutumatestien tulokset voidaan ottaa huomioon niiden luokitusmenetelmissä.”
11)
Korvataan 23-27 artikla seuraavasti:
”23 artikla
Luokitusten ja menetelmien sisältöön puuttumatta jättäminen
Hoitaessaan tämän asetuksen mukaisia tehtäviään arvopaperimarkkinaviranomainen, komissio tai jäsenvaltion viranomaiset eivät saa puuttua luottoluokitusten eivätkä luottoluokitusmenetelmien sisältöön.
23 a artikla
23 b-23 d artiklassa tarkoitettujen valtuuksien käyttö
Arvopaperimarkkinaviranomaisen tai arvopaperimarkkinaviranomaisen virkamiehen tai sen valtuuttaman muun henkilön 23 b-23 d artiklan mukaisesti saamia valtuuksia ei voida käyttää niin, että vaaditaan lakisääteisen salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvien tietojen tai asiakirjojen julkistamista.
23 b artikla
Tiedonsaantia koskevat pyynnöt
1. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi pyynnöllä tai päätöksellä vaatia luottoluokituslaitoksia, luottoluokitustoimintaan osallistuvia henkilöitä, luottoluokiteltuja yhteisöjä ja asianomaisia kolmansia osapuolia, joille luottoluokituslaitokset ovat ulkoistaneet operatiivisia toimintoja ja toimintaa, sekä henkilöitä, jotka läheisesti ja merkittävästi liittyvät tai ovat muulla tavoin yhteydessä luottoluokituslaitoksiin tai luottoluokitustoimintaan, antamaan kaikki tiedot, jotka se tarvitsee tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä suorittamiseen.
2. Lähettäessään 1 kohdan mukaisen tietojensaantia koskevan pyynnön arvopaperimarkkinaviranomaisen on
a)
viitattava tähän artiklaan, joka toimii pyynnön oikeusperustana;
b)
ilmoitettava pyynnön tarkoitus;
c)
täsmennettävä, mitä tietoja pyydetään;
d)
asetettava määräaika, jonka kuluessa tiedot on toimitettava;
e)
ilmoitettava henkilölle, jolta näitä tietoja pyydetään, että se ei ole velvollinen antamaan tietoja, mutta jos se vastaa pyyntöön vapaaehtoisesti, annetut tiedot eivät saa olla virheellisiä tai harhaanjohtavia;
f)
ilmoitettava sakosta, josta säädetään 36 a artiklassa, yhdessä liitteessä III olevan II jakson 7 kohdan kanssa, sen varalta, että kysymyksiin annetut vastaukset ovat virheellisiä tai harhaanjohtavia.
3. Vaatiessaan 1 kohdan mukaisesti toimittamaan tietoja päätöksen nojalla arvopaperimarkkinaviranomaisen on
a)
viitattava tähän artiklaan, joka toimii pyynnön oikeusperustana;
b)
ilmoitettava pyynnön tarkoitus;
c)
täsmennettävä, mitä tietoja pyydetään;
d)
asetettava määräaika, jonka kuluessa tiedot on toimitettava;
e)
ilmoitettava 36 b artiklassa säädetyistä uhkasakoista sen varalta, että pyydettyjä tietoja ei toimiteta täydellisinä;
f)
ilmoitettava sakosta, josta säädetään 36 a artiklassa, yhdessä liitteessä III olevan II jakson 7 kohdan kanssa, sen varalta, että kysymyksiin annetut vastaukset ovat virheellisiä tai harhaanjohtavia; ja
g)
ilmoitettava oikeudesta hakea päätökseen muutosta valituslautakunnalta ja oikeudesta viedä päätös unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi asetuksen (EU) N:o 1095/2010 60 ja 61 artiklan mukaisesti.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut henkilöt tai näiden edustajat sekä oikeushenkilöiden ja oikeuskelpoisuutta vailla olevien yhteenliittymien osalta henkilöt, joilla lain tai sääntöjen mukaan on kelpoisuus edustaa niitä, ovat velvoitetut antamaan pyydetyt tiedot. Asianmukaisesti valtuutetut lakimiehet voivat antaa pyydetyt tiedot valtuuttajan nimissä. Viimeksi mainitulla säilyy kuitenkin täysi vastuu, jos annetut tiedot eivät ole täydellisiä tai ovat virheellisiä tai harhaanjohtavia.
5. Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa viipymättä pyyntönsä tai päätöksensä jäljennöksen sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa 1 kohdassa tarkoitetuilla henkilöillä, joita tietojensaantipyyntö koskee, on kotipaikka tai jonne ne ovat sijoittautuneet.
23 c artikla
Yleiset tutkimukset
1. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä hoitamiseksi suorittaa kaikki tarpeelliset 23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja henkilöitä koskevat tarkastukset. Tätä varten arvopaperimarkkinaviranomaisen virkamiehille ja sen valtuuttamille muille henkilöille on annettava valtuudet:
a)
tutkia kaikki asiakirjat, tiedot, menettelyt ja muu aineisto, joilla on merkitystä sen tehtävien suorittamisessa riippumatta välineestä, jolle ne on tallennettu;
b)
ottaa tai hankkia oikeaksi todistettuja jäljennöksiä tai otteita kyseisistä asiakirjoista, tiedoista, menettelyistä ja muusta aineistosta;
c)
haastaa ja kutsua kuultavaksi kenet tahansa 23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitetun henkilön tai sen edustajan tai henkilöstön pyytääkseen näiltä suullisia tai kirjallisia selvityksiä tarkastuksen kohteeseen ja tarkoitukseen liittyvistä tosiseikoista tai asiakirjoista ja tallentaa vastaukset;
d)
haastatella ketä tahansa muuta haastatteluun suostuvaa luonnollista tai oikeushenkilöä tutkimuksen kohteeseen liittyvien tietojen keräämiseksi;
e)
vaatia puhelin- ja tietoliikennetietoja.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tutkimusten suorittamiseksi arvopaperimarkkinaviranomaisen virkamiesten ja muiden sen valtuuttamien henkilöiden on oikeuksiaan käyttäessään esitettävä kirjallinen valtuutus, jossa määritellään tutkimuksen kohde ja tarkoitus. Lisäksi valtuutuksessa on ilmoitettava 36 b artiklassa säädetyistä uhkasakoista sen varalta, että pyydettyjä asiakirjoja, tietoja, menettelyjä ja muuta aineistoa taikka 23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille henkilöille esitettyihin kysymyksiin annettuja vastauksia ei toimiteta lainkaan tai niitä ei toimiteta täydellisinä, sekä 36 a artiklassa, yhdessä liitteessä III olevan II jakson 8 kohdan kanssa, säädetyistä sakoista sen varalta, että 23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille henkilöille esitettyihin kysymyksiin annetut vastaukset ovat virheellisiä tai harhaanjohtavia.
3. Edellä 23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden on suostuttava arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksellä käynnistettyihin tutkimuksiin. Päätöksessä on mainittava tutkimuksen kohde ja tarkoitus, 36 b artiklassa säädetyt uhkasakot, asetuksen (EU) N:o 1095/2010 nojalla käytettävissä olevat oikeussuojakeinot sekä oikeus viedä päätös Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.
4. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on hyvissä ajoin ennen tutkimusta annettava tieto tutkimuksesta ja sitä suorittamaan valtuutettujen henkilöiden henkilöllisyydestä sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa tutkimus on tarkoitus suorittaa. Asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen virkamiesten on arvopaperimarkkinaviranomaisen pyynnöstä avustettava kyseisiä valtuutettuja henkilöitä näiden tehtävien hoitamisessa. Asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen virkamiehet voivat pyynnöstä myös osallistua tutkimuksiin.
5. Jos 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettu puhelin- ja tietoliikennetietoja koskeva pyyntö edellyttää kansallisten sääntöjen mukaisesti oikeusviranomaisen lupaa, tällaista lupaa on pyydettävä. Lupaa voidaan pyytää myös turvaamistoimenpiteenä.
6. Jos 5 kohdassa tarkoitettua lupaa pyydetään, kansallisen oikeusviranomaisen tarkastaa, että arvopaperimarkkinaviranomaisen päätös on pätevä ja että suunnitellut pakkotoimenpiteet eivät ole tutkimusten kohteeseen nähden mielivaltaisia eivätkä liiallisia. Tarkastaessaan pakkotoimenpiteiden oikeasuhteisuutta kansallinen oikeusviranomainen voi pyytää arvopaperimarkkinaviranomaiselta yksityiskohtaisia selvityksiä erityisesti niistä perusteista, joita arvopaperimarkkinaviranomaisella on epäillä tämän asetuksen rikkomista, sekä epäillyn rikkomisen vakavuudesta ja pakkotoimenpiteiden kohteena olevan henkilön osallisuudesta. Kansallinen oikeusviranomainen ei voi kuitenkaan saattaa kyseenalaiseksi tutkimuksen tarpeellisuutta eikä vaatia, että sille toimitettaisiin arvopaperimarkkinaviranomaisen asiakirja-aineistossa olevia tietoja. Arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksen laillisuutta valvoo ainoastaan Euroopan unionin tuomioistuin asetuksessa (EU) N:o 1095/2010 säädetyn menettelyn mukaisesti.
23 d artikla
Paikalla tehtävät tarkastukset
1. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä hoitamiseksi suorittaa 23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen oikeushenkilöiden tiloissa kaikki tarpeelliset paikalla tehtävät tarkastukset. Milloin tarkastusten moitteeton ja tehokas suorittaminen sitä edellyttää, arvopaperimarkkinaviranomainen voi suorittaa paikalla tehtävän tarkastuksen ilman ennakkoilmoitusta.
2. Arvopaperimarkkinaviranomaisen virkamiehillä ja muilla henkilöillä, jotka arvopaperimarkkinaviranomainen on valtuuttanut suorittamaan paikalla tehtävän tarkastuksen, on valtuudet päästä tutkimuksen kohteena olevien oikeushenkilöiden liiketiloihin ja maa-alueille arvopaperimarkkinaviranomaisen tekemän päätöksen mukaisesti, ja heillä on kaikki 23 c artiklan 1 kohdassa säädetyt valtuudet. Heillä on myös valtuudet sinetöidä kaikki liiketilat ja kirjanpito tai asiakirjat siksi ajaksi ja siltä osin, kuin on tarpeen tarkastuksen suorittamiseksi.
3. Arvopaperimarkkinaviranomaisen virkamiesten ja muiden henkilöiden, jotka arvopaperimarkkinaviranomainen on valtuuttanut suorittamaan paikalla tehtävän tarkastuksen, on oikeuksiaan käyttäessään esitettävä kirjallinen valtuutus, jossa määritellään tarkastuksen kohde ja tarkoitus sekä 36 b artiklassa säädetyt uhkasakot sen varalta, että kyseiset henkilöt eivät suostu tarkastukseen. Arvopaperimarkkinaviranomainen ilmoittaa tarkastuksesta hyvissä ajoin ennen sen suorittamista sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka alueella tarkastus on määrä suorittaa.
4. Edellä 23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden on suostuttava arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksellä määrättyihin paikalla tehtäviin tarkastuksiin. Päätöksessä on mainittava tarkastuksen kohde ja tarkoitus sekä päivä, jona tarkastus alkaa, ja ilmoitettava 36 b artiklassa säädetyistä uhkasakoista, asetuksen (EU) N:o 1095/2010 nojalla käytettävissä olevat oikeussuojakeinot sekä oikeus viedä päätös Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi. Arvopaperimarkkinaviranomainen tekee kyseiset päätökset kuultuaan sen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista, jossa tarkastus on määrä suorittaa.
5. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen virkamiesten ja kyseisen toimivaltaisen viranomaisen valtuuttamien tai nimeämien henkilöiden, jossa tarkastus on määrä suorittaa, on arvopaperimarkkinaviranomaisen pyynnöstä aktiivisesti avustettava arvopaperimarkkinaviranomaisen virkamiehiä ja muita arvopaperimarkkinaviranomaisen valtuuttamia henkilöitä. Tätä varten heillä on 2 kohdassa säädetyt valtuudet. Myös asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat pyynnöstä osallistua paikalla tehtäviin tarkastuksiin.
6. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi myös pyytää toimivaltaisia viranomaisia suorittamaan tässä artiklassa ja 23 c artiklan 1 kohdassa säädettyjä erityisiä tutkimustehtäviä ja paikalla tehtäviä tarkastuksia. Tätä varten toimivaltaisilla viranomaisilla on samat tässä artiklassa ja 23 c artiklan 1 kohdassa säädetyt valtuudet kuin arvopaperimarkkinaviranomaisella.
7. Jos arvopaperimarkkinaviranomaisen virkamiehet ja muut mukana olevat henkilöt, jotka arvopaperimarkkinaviranomainen on valtuuttanut, toteavat, että henkilö vastustaa tämän artiklan nojalla määrättyä tarkastusta, asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on annettava heille tarvittavaa apua ja pyydettävä tarvittaessa poliisin tai vastaavan lainvalvontaviranomaisen virka-apua, jotta he voivat suorittaa paikalla tehtävän tarkastuksen.
8. Jos 1 kohdassa tarkoitettu paikalla tehtävä tarkastus tai 7 kohdassa tarkoitettu virka-apu edellyttää kansallisten sääntöjen mukaan oikeusviranomaisen lupaa, tällaista lupaa on pyydettävä. Lupaa voidaan pyytää myös turvaamistoimenpiteenä.
9. Edellä 8 kohdassa tarkoitettua lupaa pyydettäessä kansallisen oikeusviranomaisen on tarkastettava, että arvopaperimarkkinaviranomaisen päätös on pätevä ja että suunnitellut pakkotoimenpiteet eivät ole tarkastuksen kohteeseen nähden mielivaltaisia eivätkä liiallisia. Tarkastaessaan pakkotoimenpiteiden oikeasuhteisuutta kansallinen oikeusviranomainen voi pyytää arvopaperimarkkinaviranomaiselta yksityiskohtaisia selvityksiä erityisesti perusteista, joilla arvopaperimarkkinaviranomainen epäilee tämän asetuksen rikkomista, sekä epäillyn rikkomisen vakavuudesta ja pakkotoimenpiteiden kohteena olevan henkilön osallisuuden luonteesta. Kansallinen oikeusviranomainen ei voi kuitenkaan tarkastella uudelleen tutkimuksen tarpeellisuutta eikä vaatia, että sille toimitetaan arvopaperimarkkinaviranomaisen asiakirja-aineistossa olevia tietoja. Arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksen laillisuutta valvoo ainoastaan Euroopan unionin tuomioistuin asetuksessa (EU) N:o 1095/2010 säädettyä menettelyä noudattaen.
23 e artikla
Menettelysäännöt valvontatoimenpiteiden toteuttamiseksi ja sakkojen määräämiseksi
1. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen havaitsee tämän asetuksen mukaisia tehtäviä hoitaessaan vakavia osoituksia sellaisten tosiseikkojen mahdollisesta olemassaolosta, jotka saattavat muodostaa yhden tai useamman liitteessä III luetelluista rikkomisista, arvopaperimarkkinaviranomaisen on nimettävä arvopaperimarkkinaviranomaisen sisältä riippumaton tutkiva virkamies asiaa tutkimaan. Tutkiva virkamies ei saa osallistua eikä saa olla osallistunut asianomaisen luottoluokituslaitoksen suorassa tai epäsuorassa valvonnassa tai rekisteröintimenettelyssä, ja hänen on tehtäviään suorittaessaan oltava riippumaton arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvostosta.
2. Tutkiva virkamies tutkii väitetyt rikkomiset ottaen huomioon tutkimusten kohteena olevien henkilöiden esittämät huomiot, ja hän esittää havainnoistaan täydellisen asiakirja-aineiston arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvostolle.
Tehtäviensä hoitamiseksi tutkiva virkamies voi käyttää valtuutta vaatia tietoja 23 b artiklan mukaisesti sekä valtuutta suorittaa tutkimuksia ja paikalla tehtäviä tarkastuksia 23 c ja 23 d artiklan mukaisesti. Näitä valtuuksia käyttäessään tutkivan virkamiehen on noudatettava 23 a artiklaa.
Tehtäviään hoitaessaan tutkivalla virkamiehellä on oikeus saada kaikki arvopaperimarkkinaviranomaisen valvontatoimintansa puitteissa keräämät asiakirjat ja tiedot.
3. Tutkiva virkamies, joka on saattanut tutkimuksensa päätökseen, antaa tutkimusten kohteena olleille henkilöille tilaisuuden tulla kuulluiksi tutkimuksen kohteena olevista asioista ennen havainnot sisältävän asiakirja-aineiston toimittamista arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvostolle. Tutkiva virkamies perustaa havaintonsa yksinomaan tosiseikkoihin, joista tutkinnan kohteena olevilla henkilöillä on ollut mahdollisuus esittää huomautuksensa.
Tämän artiklan mukaisten tutkimusten aikana on kunnioitettava täysin asianomaisten henkilöiden puolustautumisoikeuksia.
4. Toimittaessaan havainnot sisältävän asiakirja-aineiston arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvostolle, tutkiva virkamies ilmoittaa siitä tutkimusten kohteena oleville henkilöille. Tutkimusten kohteena olevilla henkilöillä on oikeus saada asiakirja-aineisto edellyttäen, että muiden henkilöiden oikeutetut edut otetaan huomioon kyseisten henkilöiden liikesalaisuuksien suojelemisessa. Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon ei ulotu kolmansia osapuolia koskeviin luottamuksellisiin tietoihin.
5. Tutkivan virkamiehen havainnot sisältävän asiakirja-aineiston perusteella ja kuultuaan 25 ja 36 c artiklan mukaisesti tutkimusten kohteena olevia henkilöitä, jos nämä ovat sitä pyytäneet, arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto päättää, ovatko tutkimuksen kohteena olevat henkilöt syyllistyneet yhteen tai useampaan liitteessä III mainittuun rikkomiseen, ja jos ovat, toteuttaa valvontatoimenpiteen 24 artiklan mukaisesti ja määrää sakon 36 a artiklan mukaisesti.
6. Tutkiva virkamies ei osallistu asian käsittelyyn arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvostossa eikä puutu muullakaan tavalla arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvoston päätöksentekoprosessiin.
7. Komissio antaa lisää menettelysääntöjä sakkojen tai uhkasakkojen määräämistä koskevan oikeuden käytöstä, mukaan luettuina puolustautumisoikeuksia koskevat säännökset, väliaikaiset säännökset ja sakkojen tai uhkasakkojen perimistä koskevat säännökset, sekä antaa yksityiskohtaiset säännöt seuraamusten määräämisen ja täytäntöönpanon vanhentumisajoista.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut säännöt hyväksytään 38 a artiklan mukaisesti ja 38 b ja 38 c artiklan ehtoja noudattaen delegoiduilla säädöksillä.
8. Arvopaperimarkkinaviranomainen antaa asian asianomaisten kansallisten viranomaisten käsiteltäväksi syytetoimia varten, jos se tämän asetuksen mukaisia tehtäviä hoitaessaan havaitsee vakavia osoituksia sellaisten tosiseikkojen mahdollisesta olemassaolosta, jotka saattavat muodostaa rikoksen. Lisäksi arvopaperimarkkinaviranomainen pidättäytyy määräämästä sakkoja tai uhkasakkoja tapauksissa, joissa aiempi samojen tosiseikkojen tai olennaisilta osiltaan samanlaisten tosiseikkojen perusteella annettu vapauttava tai langettava päätös on tullut lainvoimaiseksi kansallisen oikeuden mukaisen rikosoikeudellisen menettelyn tuloksena.
24 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen valvontatoimenpiteet
1. Jos arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto toteaa 23 e artiklan 5 kohdan mukaisesti, että luottoluokituslaitos on syyllistynyt johonkin liitteessä III lueteltuun rikkomiseen, sen on tehtävä ainakin yksi seuraavista päätöksistä:
a)
luottoluokituslaitoksen rekisteröinti peruutetaan;
b)
luottoluokituslaitokselle asetetaan unionin laajuinen tilapäinen kielto antaa luottoluokituksia, kunnes rikkominen on lopetettu;
c)
luottoluokituslaitoksen antamien luottoluokitusten käyttö sääntelytarkoituksiin määrätään keskeytettäväksi kaikkialla unionissa, kunnes rikkominen on lopetettu;
d)
kyseistä luottoluokituslaitosta vaaditaan lopettamaan rikkominen;
e)
päätetään antaa julkisia ilmoituksia.
2. Tehdessään 1 kohdassa tarkoitettuja päätöksiä arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvoston on otettava huomioon rikkomisen luonne ja vakavuus, seuraavat seikat mukaan luettuina:
a)
rikkomisen kesto ja toistumistiheys;
b)
se, onko rikkominen paljastanut vakavia tai järjestelmään liittyviä heikkouksia yrityksen menettelyissä, hallintajärjestelmissä tai sisäisissä tarkastuksissa;
c)
se, helpottiko tai aiheuttiko rikkominen talousrikollisuutta tai liittyikö rikkominen siihen muulla tavoin;
d)
se, oliko rikkominen tahallinen tai tuottamuksellinen.
3. Ennen 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettujen päätösten tekemistä arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvoston on ilmoitettava asiasta pankkiviranomaiselle ja vakuutus- ja lisäeläkeviranomaiselle.
4. Luottoluokitusten käyttöä sääntelytarkoituksiin voidaan jatkaa 1 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettujen päätösten tekemisen jälkeen enintään:
a)
kymmenen työpäivän ajan arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksen julkistamisesta 5 kohdan mukaisesti, jos muut tämän asetuksen nojalla rekisteröidyt luottoluokituslaitokset ovat antaneet saman rahoitusvälineen tai saman yhteisön luottoluokituksia; tai
b)
kolmen kuukauden ajan arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksen julkistamisesta 5 kohdan mukaisesti, jolleivät muut tämän asetuksen nojalla rekisteröidyt luottoluokituslaitokset ole antaneet saman rahoitusvälineen tai saman yhteisön luottoluokituksia.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto voi pidentää, myös pankkiviranomaisen tai vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen pyynnöstä, ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettua määräaikaa kolmella kuukaudella poikkeustapauksissa, joihin liittyy markkinahäiriön tai rahoitusalan epävakauden riski.
5. Arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvoston on viipymättä ilmoitettava 1 kohdan nojalla tehdyistä päätöksistä asianomaiselle luottoluokituslaitokselle ja annettava tällaiset päätökset tiedoksi toimivaltaisille viranomaisille ja alakohtaisille toimivaltaisille viranomaisille, komissiolle, pankkiviranomaiselle ja vakuutus- ja lisäeläkeviranomaiselle. Sen on julkistettava tällaiset päätökset verkkosivustollaan 10 työpäivän kuluessa päivästä, jona päätös on tehty.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvoston julkistaessa päätöksensä ensimmäisen alakohdan mukaisesti sen on myös julkisesti ilmoitettava luottoluokituslaitoksen oikeudesta valittaa päätöksestä ja tapauksen mukaan siitä, että tuollainen valitus on tehty, mainiten samalla, että kyseisellä valituksella ei ole lykkäävää vaikutusta, sekä valituslautakunnan mahdollisuudesta keskeyttää riitautetun päätöksen soveltaminen asetuksen (EU) N:o 1095/2010 60 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
25 artikla
Asianomaisten kuuleminen
1. Ennen 24 artiklan 1 kohdan mukaisten päätösten tekoa arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvoston on annettava henkilöille, joita menettely koskee, tilaisuus esittää huomautuksensa arvopaperimarkkinaviranomaisen toteamista seikoista. Arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto perustaa päätöksensä yksinomaan niihin todettuihin seikkoihin, joista henkilöt, joita menettely koskee, ovat voineet esittää huomautuksensa.
Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta, jos tarvitaan kiireellisiä toimia estämään merkittävän ja välittömän vahingon koituminen rahoitusjärjestelmälle. Siinä tapauksessa arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto voi tehdä väliaikaisen päätöksen, ja sen on annettava kyseisille henkilöille tilaisuus esittää huomautuksensa mahdollisimman pian sen jälkeen, kun se on tehnyt päätöksensä.
2. Menettelyissä on kunnioitettava täysin niiden henkilöiden puolustautumisoikeuksia, joita menettely koskee. Henkilöillä on oltava oikeus tutustua arvopaperimarkkinaviranomaisen asiakirja-aineistoon sillä edellytyksellä, että muiden henkilöiden oikeutetut edut otetaan huomioon kyseisten henkilöiden liikesalaisuuksien suojelemisessa. Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon ei ulotu luottamuksellisiin tietoihin.”
”25 a artikla
Alakohtaiset toimivaltaiset viranomaiset, jotka vastaavat 4 artiklan 1 kohdan valvonnasta ja täytäntöönpanosta (luottoluokitusten käyttö)
Alakohtaisten toimivaltaisten viranomaisten on vastattava 4 artiklan 1 kohdan valvonnasta ja täytäntöönpanosta asiaankuuluvan alakohtaisen lainsäädännön mukaisesti.
III OSASTO
ARVOPAPERIMARKKINAVIRANOMAISEN, TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN JA ALAKOHTAISTEN TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN VÄLINEN YHTEISTYÖ
26 artikla
Yhteistyövelvollisuus
Arvopaperimarkkinaviranomaisen, pankkiviranomaisen, vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen, toimivaltaisten viranomaisten ja alakohtaisten toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä yhteistyötä silloin, kun se on tarpeen tämän asetuksen ja asiaankuuluvan alakohtaisen lainsäädännön soveltamiseksi.
27 artikla
Tietojenvaihto
1. Arvopaperimarkkinaviranomaisen, toimivaltaisten viranomaisten ja alakohtaisten toimivaltaisten viranomaisten on viipymättä toimitettava toisilleen tiedot, jotka ovat tarpeen niiden tämän asetuksen ja asiaankuuluvan alakohtaisen lainsäädännön mukaisten tehtävien hoitamiseksi.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi toimittaa keskuspankeille, Euroopan keskuspankkijärjestelmälle ja Euroopan keskuspankille, näiden toimiessa rahapolitiikasta vastaavina viranomaisina, sekä Euroopan järjestelmäriskikomitealle ja tarvittaessa muille maksu- ja selvitysjärjestelmien valvonnasta vastaaville viranomaisille niiden tehtävien hoitamista varten tarkoitettuja luottamuksellisia tietoja. Vastaavasti tällaisia viranomaisia tai elimiä ei myöskään saa estää toimittamasta arvopaperimarkkinaviranomaiselle tietoja, joita tämä saattaa tarvita tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä hoitamiseksi.”
12)
Kumotaan 28 ja 29 artikla.
13)
Korvataan 30, 31 ja 32 artikla seuraavasti:
”30 artikla
Tehtävien siirtäminen arvopaperimarkkinaviranomaiselta toimivaltaisille viranomaisille
1. Jos valvontatehtävän asianmukainen suorittaminen sitä edellyttää, arvopaperimarkkinaviranomainen voi siirtää erityisiä valvontatehtäviä jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle 21 artiklan 2 kohdan nojalla antamiensa ohjeiden mukaisesti. Kyseisiin erityisiin valvontatehtäviin voi erityisesti kuulua toimivalta toteuttaa 23 b artiklan mukaiset tietopyynnöt ja tehdä 23 d artiklan 6 kohdan mukaiset tutkimukset ja paikalla tehtävät tarkastukset.
2. Ennen tehtävän siirtämistä arvopaperimarkkinaviranomainen kuulee asianomaista toimivaltaista viranomaista. Tällainen kuuleminen koskee seuraavia:
a)
siirrettävän tehtävän laajuus;
b)
siirrettävän tehtävän suorittamisen aikataulu;
c)
tarvittavan tiedon välittäminen arvopaperimarkkinaviranomaisen toimesta ja arvopaperimarkkinaviranomaiselle.
3. Arvopaperimarkkinaviranomainen korvaa siirrettyjen tehtävien hoitamisesta toimivaltaiselle viranomaiselle aiheutuneet kustannukset komission 19 artiklan 2 kohdan nojalla antaman maksuja koskevan asetuksen mukaisesti.
4. Arvopaperimarkkinaviranomainen tarkastelee 1 kohdassa tarkoitettua siirtoa uudelleen asianmukaisin väliajoin. Tehtävien siirto voidaan perua milloin tahansa.
Tehtävien siirto ei vaikuta arvopaperimarkkinaviranomaisen vastuuseen eikä rajoita arvopaperimarkkinaviranomaisen mahdollisuuksia harjoittaa ja valvoa siirrettyä toimintaa. Tämän asetuksen mukaisia valvontatehtäviä, rekisteröintipäätökset, lopulliset arvioinnit ja rikkomisten seurantaa koskevat päätökset mukaan luettuina, ei saa siirtää.
31 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten ilmoitukset ja keskeyttämispyynnöt
1. Jos jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen toteaa, että sen alueella tai toisen jäsenvaltion alueella on harjoitettu tai harjoitetaan tämän asetuksen vastaista toimintaa, sen on ilmoitettava asiasta mahdollisimman seikkaperäisesti arvopaperimarkkinaviranomaiselle. Jos toimivaltainen viranomainen pitää sitä aiheellisena tutkinnallisista syistä, se voi myös ehdottaa arvopaperimarkkinaviranomaiselle, että tämä arvioi tarpeen käyttää 23 b ja 23 c artiklan mukaisia valtuuksia kyseistä toimintaa harjoittavan luottoluokituslaitoksen suhteen.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toteutettava aiheelliset toimenpiteet. Sen on annettava ilmoittajana olevalle toimivaltaiselle viranomaiselle tieto näiden toimenpiteiden lopputuloksesta ja mahdollisuuksien mukaan myös merkittävistä välivaiheista.
2. Jos ilmoittajana oleva jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen katsoo, että rekisteröity luottoluokituslaitos, jonka luottoluokituksia käytetään kyseisen jäsenvaltion alueella, rikkoo tästä asetuksesta johtuvia velvoitteita ja rikkomiset ovat niin vakavia ja jatkuvia, että niillä on merkittävä vaikutus sijoittajansuojaan tai rahoitusjärjestelmän vakauteen kyseisessä jäsenvaltiossa, ilmoittajana oleva toimivaltainen viranomainen voi pyytää arvopaperimarkkinaviranomaista määräämään keskeytyksen, jonka aikana 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut rahoituslaitokset ja muut yhteisöt eivät saa käyttää kyseisen luottoluokituslaitoksen luottoluokituksia sääntelytarkoituksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdassa säädettyä ilmoitusvelvollisuutta. Ilmoittajana olevan toimivaltaisen viranomaisen on esitettävä arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikki pyyntönsä perustelut.
Jos arvopaperimarkkinaviranomainen katsoo, että pyyntö ei ole aiheellinen, sen on ilmoitettava asiasta ilmoittajana olevalle toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti ja esitettävä sille perustelut. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen katsoo, että pyyntö on aiheellinen, sen on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet asian ratkaisemiseksi.
32 artikla
Salassapitovelvollisuus
1. Salassapitovelvollisuutta sovelletaan arvopaperimarkkinaviranomaiseen, toimivaltaisiin viranomaisiin sekä kaikkiin, jotka työskentelevät tai ovat työskennelleet arvopaperimarkkinaviranomaisen, toimivaltaisten viranomaisten tai sellaisten henkilöiden palveluksessa, joille arvopaperimarkkinaviranomainen on siirtänyt tehtäviä, mukaan luettuina sellaiset tarkastajat ja asiantuntijat, joiden kanssa arvopaperimarkkinaviranomainen on tehnyt sopimuksen. Salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja ei saa ilmaista toiselle henkilölle tai viranomaiselle, jollei niiden ilmaiseminen ole tarpeen oikeudenkäyntiä varten.
2. Kaikki arvopaperimarkkinaviranomaisen, toimivaltaisten viranomaisten, alakohtaisten toimivaltaisten viranomaisten ja muiden 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten ja elinten toimesta hankitut tai niiden välillä tämän asetuksen mukaisesti vaihdetut tiedot on katsottava salassa pidettäviksi, jollei arvopaperimarkkinaviranomainen tai kyseinen toimivaltainen viranomainen tai kyseinen muu viranomainen tai elin ilmoita tietoja toimittaessaan, että kyseiset tiedot saa ilmaista, tai jos tietojen ilmaiseminen on tarpeen oikeudenkäyntiä varten.”
14)
Kumotaan 33 artikla.
15)
Korvataan 34 ja 35 artikla seuraavasti:
”34 artikla
Tietojenvaihtoa koskeva sopimus
Arvopaperimarkkinaviranomainen voi tehdä tietojenvaihtoa koskevia yhteistyösopimuksia kolmansien maiden valvontaviranomaisten kanssa vain, jos ilmaistavien tietojen salassapito taataan vähintään 32 artiklassa säädetyllä tavalla.
Tällaisen tietojenvaihdon on palveltava arvopaperimarkkinaviranomaisen tai kyseisten valvontaviranomaisten tehtävien hoitamista.
Kun on kyse henkilötietojen luovuttamisesta kolmanteen maahan, arvopaperimarkkinaviranomaisen on sovellettava yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (16).
35 artikla
Kolmansilta mailta saatujen tietojen ilmaiseminen
Arvopaperimarkkinaviranomainen saa ilmaista kolmansien maiden valvontaviranomaisilta saamansa tiedot ainoastaan, jos se tai valvontaviranomainen on saanut nimenomaisen suostumuksen tiedot toimittaneelta valvontaviranomaiselta, ja soveltuvin osin ainoastaan sellaista tarkoitusta varten, johon kyseinen valvontaviranomainen on suostunut, tai jos tietojen ilmaiseminen on tarpeen oikeudenkäyntiä varten.
16)
Korvataan IV osaston I luvun otsikko ”Seuraamukset, komiteamenettely ja kertomukset” otsikolla ”Seuraamukset, sakot, uhkasakot, komiteamenettely, siirretty säädösvalta ja kertomukset”.
17)
Korvataan 36 artiklan ensimmäinen ja toinen kohta seuraavasti:
”Jäsenvaltioiden on annettava säännöt 4 artiklan 1 kohdan rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että alakohtainen toimivaltainen viranomainen julkistaa jokaisen seuraamuksen, joka on määrätty 4 artiklan 1 kohdan rikkomisesta, paitsi jos julkistaminen vaarantaisi vakavasti rahoitusmarkkinat tai aiheuttaisi kohtuutonta haittaa asianosaisille.”
18)
Lisätään artiklat seuraavasti:
”36 a artikla
Sakot
1. Jos arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto toteaa 23 e artiklan 5 kohdan mukaisesti, että luottoluokituslaitos on tahallaan tai tuottamuksesta syyllistynyt johonkin liitteessä III luetelluista rikkomisista, se tekee päätöksen 2 kohdan mukaisen sakon määräämisestä.
Luottoluokituslaitoksen rikkominen katsotaan tahalliseksi, jos arvopaperimarkkinaviranomainen toteaa objektiivisia tekijöitä, jotka osoittavat, että luottoluokituslaitos tai sen ylin johto on tahallaan syyllistynyt rikkomiseen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen sakkojen perusmäärät määritetään seuraavasti:
a)
liitteessä III olevan I jakson 1-5, 11-15, 19, 20, 23, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50 ja 51 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 500 000 euroa ja enintään 750 000 euroa;
b)
liitteessä III olevan I jakson 6-8, 16-18, 21, 22, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37-40, 42, 45-47, 48, 49, 52 ja 54 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 300 000 euroa ja enintään 450 000 euroa;
c)
liitteessä III olevan I jakson 9, 10, 26, 36, 44 ja 53 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 100 000 euroa ja enintään 200 000 euroa;
d)
liitteessä III olevan II jakson 1, 6, 7 ja 8 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 50 000 euroa ja enintään 150 000 euroa;
e)
liitteessä III olevan II jakson 2, 4 ja 5 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 25 000 euroa ja enintään 75 000 euroa;
f)
liitteessä III olevan II jakson 3 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 10 000 euroa ja enintään 50 000 euroa;
g)
liitteessä III olevan III jakson 1-3 ja 11 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 150 000 euroa ja enintään 300 000 euroa;
h)
liitteessä III olevan III jakson 4, 6, 8 ja 10 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 90 000 euroa ja enintään 200 000 euroa;
i)
liitteessä III olevan III jakson 5, 7 ja 9 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 40 000 euroa ja enintään 100 000 euroa.
Päättäessään, olisiko sakkojen perusmäärän oltava ensimmäisessä alakohdassa vahvistettujen rajojen ala-, keski- tai yläkohdassa, arvopaperimarkkinaviranomainen ottaa huomioon kyseisen luottoluokituslaitoksen edellisen tilikauden vuosittaisen liikevaihdon. Perusmäärän on oltava rajan alakohdassa niiden luottoluokituslaitosten osalta, joiden vuosittainen liikevaihto on alle 10 miljoonaa euroa, rajan keskikohdassa niiden luottoluokituslaitosten osalta, joiden vuosittainen liikevaihto on vähintään 10 miljoonaa ja enintään 50 miljoonaa euroa, ja rajan yläkohdassa niiden luottoluokituslaitosten osalta, joiden vuosittainen liikevaihto on yli 50 miljoonaa euroa.
3. Edellä 2 kohdassa vahvistetuissa rajoissa määritettyjä perusmääriä mukautetaan tarvittaessa ottamalla huomioon raskauttavat ja lieventävät tekijät liitteessä IV tarkoitettujen kertoimien mukaisesti.
Raskauttavaa kerrointa sovelletaan yksi kerrallaan perusmäärään. Jos sovelletaan useampaa kuin yhtä raskauttavaa kerrointa, perusmäärän ja kunkin yksittäisen raskauttavan kertoimen soveltamisesta saadun määrän välinen erotus lisätään perusmäärään.
Lieventävää kerrointa sovelletaan yksi kerrallaan perusmäärään. Jos sovelletaan useampaa kuin yhtä lieventävää kerrointa, perusmäärän ja kunkin yksittäisen lieventävän kertoimen soveltamisesta saadun määrän välinen erotus vähennetään perusmäärästä.
4. Sen estämättä, mitä 2 ja 3 kohdassa säädetään, sakko saa olla enintään 20 prosenttia kyseisen luottoluokituslaitoksen edellisen tilikauden vuosittaisesta liikevaihdosta, ja jos luottoluokituslaitos on hyötynyt rikkomisesta taloudellisesti suoraan tai välillisesti, sakon on oltava vähintään yhtä suuri kuin kyseinen taloudellinen hyöty.
Jos luottoluokituslaitoksen teko tai laiminlyönti muodostaa useamman kuin yhden liitteessä III luetelluista rikkomisista, sovelletaan ainoastaan 2 ja 3 kohdan mukaisesti laskettua korkeampaa ja yhteen näistä rikkomisista liittyvää sakkoa.
36 b artikla
Uhkasakot
1. Arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto määrää päätöksellä uhkasakkoja pakottaakseen:
a)
luottoluokituslaitoksen lopettamaan rikkomisen 24 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla tehdyn päätöksen mukaisesti;
b)
23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitetun henkilön antamaan täydellisinä tiedot, joita on vaadittu 23 b artiklan nojalla tehdyllä päätöksellä;
c)
23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitetun henkilön suostumaan tutkimukseen ja erityisesti toimittamaan täydelliset asiakirjat, tiedot, menettelyt ja muun pyydetyn aineiston ja täydentämään ja oikaisemaan muita tietoja, jotka on toimitettu 23 c artiklan nojalla tehdyllä päätöksellä käynnistetyssä tutkimuksessa;
d)
23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitetun henkilön suostumaan paikalla tehtävään tarkastukseen, joka on määrätty 23 d artiklan nojalla tehdyllä päätöksellä.
2. Uhkasakkojen on oltava tehokkaita ja oikeasuhteisia. Uhkasakko määrätään maksettavaksi päivittäin, kunnes luottoluokituslaitos tai kyseessä oleva henkilö noudattaa 1 kohdassa tarkoitettua päätöstä.
3. Sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään, uhkasakkojen määrä on 3 prosenttia edellisen tilikauden keskimääräisestä päivävaihdosta tai, luonnollisten henkilöiden ollessa kyseessä, 2 prosenttia edellisen kalenterivuoden keskimääräisestä päivätulosta. Se on laskettava uhkasakon määräämisestä tehdyssä päätöksessä määrätystä päivästä alkaen.
4. Uhkasakko voidaan määrätä enintään kuuden kuukauden ajaksi arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksen ilmoittamisesta.
36 c artikla
Niiden henkilöiden kuuleminen, joita menettely koskee
1. Ennen 36 a artiklan ja 36 b artiklan 1 kohdan a-d alakohdan mukaisen sakon ja/tai uhkasakon määräämistä koskevan päätöksen tekoa arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto antaa henkilöille, joita menettely koskee, tilaisuuden esittää huomautuksensa arvopaperimarkkinaviranomaisen toteamista seikoista. Arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto perustaa päätöksensä ainoastaan niihin todettuihin seikkoihin, joista ne henkilöt, joita menettely koskee, ovat voineet esittää huomautuksensa.
2. Menettelyissä on kunnioitettava täysin niiden henkilöiden puolustautumisoikeuksia, joita menettely koskee. Henkilöillä on oltava oikeus tutustua arvopaperimarkkinaviranomaisen asiakirja-aineistoon sillä edellytyksellä, että muiden henkilöiden oikeutetut edut otetaan huomioon kyseisten henkilöiden liikesalaisuuksien suojelemisessa. Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon ei ulotu luottamuksellisiin tietoihin eikä arvopaperimarkkinaviranomaisen sisäisiin valmisteluasiakirjoihin.
36 d artikla
Sakkojen ja uhkasakkojen julkistaminen, luonne, täytäntöönpano ja kohdentaminen
1. Arvopaperimarkkinaviranomainen julkistaa jokaisen sakon ja uhkasakon, joka on määrätty 36 a ja 36 b artiklan mukaisesti, paitsi jos julkistaminen vaarantaisi vakavasti rahoitusmarkkinat tai aiheuttaisi kohtuutonta haittaa asianosaisille.
2. Edellä 36 a ja 36 b artiklan mukaisesti määrätyt sakot ja uhkasakot ovat luonteeltaan hallinnollisia.
3. Edellä 36 a ja 36 b artiklan mukaisesti määrätyt sakot ja uhkasakot ovat täytäntöönpanokelpoisia.
Täytäntöönpanoon sovelletaan sen valtion säännöksiä lainkäytöstä riita-asioissa, jonka alueella täytäntöönpano tapahtuu. Täytäntöönpanomääräyksen antaa, tutkimatta muuta kuin täytäntöönpanoasiakirjan oikeaperäisyyden, kansallinen viranomainen, jonka kunkin jäsenvaltion hallitus määrää tähän tehtävään ja josta se ilmoittaa arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja Euroopan unionin tuomioistuimelle.
Kun nämä muodollisuudet on hakijan vaatimuksesta täytetty, tämä voi hakea täytäntöönpanoa kansallisen lainsäädännön mukaisesti saattamalla asian suoraan toimivaltaisen elimen käsiteltäväksi.
Täytäntöönpanoa voidaan lykätä vain Euroopan unionin tuomioistuimen päätöksellä. Kansallisten tuomioistuinten toimivaltaan kuuluu kuitenkin tutkia virheellisestä täytäntöönpanosta tehdyt valitukset.
4. Sakkojen ja uhkasakkojen määrät kohdennetaan Euroopan unionin yleiseen talousarvioon.
36 e artikla
Muutoksen hakeminen Euroopan unionin tuomioistuimelta
Euroopan unionin tuomioistuimella on täysi harkintavalta tutkiessaan valitukset päätöksistä, joilla arvopaperimarkkinaviranomainen on määrännyt sakon tai uhkasakon. Se voi kumota sakon tai uhkasakon tai alentaa tai korottaa sitä.”
19)
Korvataan 37 artikla seuraavasti:
”37 artikla
Liitteiden muuttaminen
Komissio voi toteuttaa toimenpiteitä liitteiden muuttamiseksi liitettä III lukuun ottamatta 38 a artiklan mukaisesti ja 38 b ja 38 c artiklan ehtoja noudattaen delegoiduilla säädöksillä rahoitusmarkkinoiden kehityksen, myös kansainvälisen kehityksen, huomioon ottamiseksi erityisesti uusien rahoitusvälineiden osalta.”
20)
Kumotaan 38 artiklan 2 kohta.
21)
Lisätään artiklat seuraavasti:
”38 a artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle neljän vuoden ajaksi 1 päivästä kesäkuuta 2011 valta antaa 5 artiklan 6 kohdan kolmannessa alakohdassa, 19 artiklan 2 kohdassa, 23 e artiklan 7 kohdassa ja 37 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään kuusi kuukautta ennen neljän vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto peruuta siirtoa 38 b artiklan mukaisesti.
2. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
3. Komissiolle siirrettyyn valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan 38 b ja 38 c artiklassa säädettyjä ehtoja.
38 b artikla
Säädösvallan siirron peruuttaminen
1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 5 artiklan 6 kohdan kolmannessa alakohdassa, 19 artiklan 2 kohdassa, 23 e artiklan 7 kohdassa ja 37 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron.
2. Toimielin, joka on aloittanut sisäisen menettelyn päättääkseen, peruuttaako se säädösvallan siirron, pyrkii ilmoittamaan asiasta toiselle toimielimelle ja komissiolle kohtuullisessa ajassa ennen lopullisen päätöksen tekemistä sekä ilmoittaa samalla, mitä siirrettyä säädösvaltaa mahdollinen peruuttaminen koskee.
3. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan joko välittömästi tai jonakin myöhempänä, siinä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
38 c artikla
Delegoitujen säädösten vastustaminen
1. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat vastustaa delegoitua säädöstä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi.
Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa pidennetään kolmella kuukaudella.
2. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole 1 kohdassa tarkoitetun määräajan päättyessä vastustanut delegoitua säädöstä, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se tulee voimaan siinä mainittuna päivänä.
Delegoitu säädös voidaan julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja se voi tulla voimaan ennen kyseisen määräajan päättymistä, jos Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat molemmat ilmoittaneet komissiolle, etteivät ne aio vastustaa kyseistä säädöstä.
3. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa delegoitua säädöstä 1 kohdassa tarkoitetun määräajan kuluessa, se ei tule voimaan. Säädöstä vastustava toimielin esittää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklan mukaisesti syyt, miksi se vastustaa delegoitua säädöstä.”
22)
Muutetaan 39 artikla seuraavasti:
a)
Kumotaan 2 kohta.
b)
Korvataan 3 kohta seuraavasti:
”3. Komissio ottaa huomioon kolmansissa maissa toimivia luottoluokituslaitoksia koskevan sääntely- ja valvontakehyksen kehittymisen ja antaa viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2011 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tällaisen kehityksen ja 40 artiklassa tarkoitettujen siirtymäsäännösten vaikutuksista unionin rahoitusmarkkinoiden vakauteen.”
23)
Lisätään artikla seuraavasti:
”39 a artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen kertomus
Arvopaperimarkkinaviranomainen arvioi viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2011 tämän asetuksen mukaisten valtuuksiensa ja tehtäviensä vastaanottamisesta aiheutuvat henkilöstö- ja resurssitarpeensa ja toimittaa kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle.”
24)
Korvataan 40 artiklan kolmas kohta seuraavasti:
”Olemassa olevat luottoluokituslaitokset voivat jatkaa sellaisten luottoluokitusten antamista, joita 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut rahoituslaitokset ja muut yhteisöt voivat käyttää sääntelytarkoituksiin, paitsi jos rekisteröintihakemus hylätään. Jos rekisteröintihakemus hylätään, sovelletaan 24 artiklan 4 ja 5 kohtaa.”
25)
Lisätään artikla seuraavasti:
”40 a artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaiseen liittyvät siirtymätoimenpiteet
1. Kaikki luottoluokituslaitoksia koskevaan valvonta- ja täytäntöönpanotoimintaan liittyvät toimivallat ja tehtävät, jotka on annettu toimivaltaisille viranomaisille, jotka toimivat tai eivät toimi kotijäsenvaltion toimivaltaisina viranomaisina, ja kollegioille, jos sellaisia on perustettu, lopetetaan 1 päivänä heinäkuuta 2011.
Sellaista rekisteröintihakemusta, jonka kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset tai asianomainen kollegio on vastaanottanut viimeistään 7 päivänä syyskuuta 2010, ei kuitenkaan siirretä arvopaperimarkkinaviranomaiselle, ja kyseiset viranomaiset ja asianomainen kollegio tekevät rekisteröinnin hyväksymistä tai epäämistä koskevan päätöksen.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen ottaa haltuunsa luottoluokituslaitoksia koskevaan valvonta- ja täytäntöönpanotoimintaan liittyvät tiedostot ja valmisteluasiakirjat, mukaan luettuina käynnissä olevat tutkinnat ja täytäntöönpanotoimet, tai niiden oikeaksi todistetut jäljennökset, 1 kohdassa tarkoitettuna päivänä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan toisen alakohdan soveltamista.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten ja kollegioiden on varmistettava, että olemassa olevat tiedostot ja valmisteluasiakirjat, tai niiden oikeaksi todistetut jäljennökset, siirretään arvopaperimarkkinaviranomaiselle mahdollisimman pian ja viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2011. Kyseisten toimivaltaisten viranomaisten ja kollegioiden on myös annettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikki tarpeellinen apu ja neuvot, joilla helpotetaan tehokasta ja toimivaa siirtoa ja luottoluokituslaitoksia koskevan valvonta- ja täytäntöönpanotoiminnan aloittamista.
4. Arvopaperimarkkinaviranomainen toimii 1 kohdassa tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten ja kollegioiden oikeudenomistajana sellaisesta valvonta- ja täytäntöönpanotoiminnasta johtuvissa hallinnollisissa tai oikeudellisissa menettelyissä, jota kyseiset toimivaltaiset viranomaiset ja kollegiot ovat harjoittaneet tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa.
5. Kaikki tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten III osaston I luvun mukaisesti tekemät luottoluokituslaitosten rekisteröinnit pysyvät voimassa, kun toimivalta on siirretty arvopaperimarkkinaviranomaiselle.
6. Arvopaperimarkkinaviranomainen suorittaa viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2014 ja osana jatkuvaa valvontaansa vähintään yhden tarkastuksen kaikissa sen valvontavaltaan kuuluvissa luottoluokituslaitoksissa.”
26)
Muutetaan liite I tämän asetuksen liitteen I mukaisesti.
27)
Lisätään tämän asetuksen liitteen II mukaiset liitteet.
2 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä toukokuuta 2011.