SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/82/EU
ze dne 25. října 2011
o usnadnění přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 87 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zvýšení bezpečnosti silničního provozu je prvořadým cílem dopravní politiky Unie. Unie provádí politiku zvyšování bezpečnosti silničního provozu s cílem snižovat počet usmrcených a zraněných osob a škody na majetku. Významným prvkem této politiky je důsledné vymáhání sankcí za dopravní delikty spáchané v Unii, jež značně ohrožují bezpečnost silničního provozu.
(2)
Z důvodu nedostatku vhodných postupů a bez ohledu na stávající možnosti podle rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (2) a rozhodnutí Rady 2008/616/SVV ze dne 23. června 2008 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV (3) (dále jen „prümská rozhodnutí“) však sankce v podobě pokut za určité dopravní delikty často nejsou vymáhány, pokud jsou spáchány vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo. Cílem této směrnice je zajistit, aby i v takovýchto případech byla zaručena účinnost vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(3)
Komise ve svém sdělení ze dne 20. července 2010 nazvaném "Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011-2020" zdůraznila, že prosazování příslušných právních předpisů je klíčovým faktorem při vytváření podmínek, které by vedly k podstatnému snížení počtu usmrcených a zraněných osob. Rada ve svých závěrech o bezpečnosti silničního provozu ze dne 2. prosince 2010 vyzvala rovněž k tomu, aby se zvážilo, zda je třeba dalšího zpřísnění vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států a případně i na úrovni Unie. Vyzvala Komisi k posouzení možnosti případné harmonizace pravidel silničního provozu na úrovni Unie. Komise by proto měla zhodnotit, zda bude v budoucnu nutné navrhnout další opatření, která by usnadnila přeshraniční vymáhání právních předpisů, pokud jde o dopravní delikty, a to zejména tehdy, jedná-li se o závažné dopravní nehody.
(4)
Podporovat je třeba rovněž větší sbližování kontrolních opatření mezi jednotlivými členskými státy a Komise by v tomto ohledu měla posoudit, zda je třeba vypracovat společné normy pro automatické vybavení k provádění kontrol bezpečnosti silničního provozu.
(5)
Je třeba zvyšovat povědomí občanů Unie o pravidlech bezpečnosti silničního provozu, která platí v různých členských státech, a o provádění této směrnice, a to zejména formou vhodných opatření, která by zajistila dostatek informací o důsledcích nedodržování pravidel bezpečnosti silničního provozu při cestování v jiných členských státech než je členský stát registrace.
(6)
Pro zvýšení bezpečnosti silničního provozu v celé Unii a zajištění rovného zacházení s řidiči, tedy tuzemskými i zahraničními pachateli, by vymáhání právních předpisů mělo být usnadněno bez ohledu na členský stát, v němž je vozidlo registrováno. Za tímto účelem by měl být v případě některých zjištěných dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, bez ohledu na jejich správní nebo trestní povahu podle právních předpisů dotčeného členského státu, zaveden systém přeshraniční výměny informací, jenž by udělil členskému státu deliktu přístup k údajům o registraci vozidla v členském státu registrace.
(7)
Účinnější přeshraniční výměna údajů o registraci vozidla, která by měla usnadnit určení totožnosti osob podezřelých ze spáchání dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, může zvýšit odrazující účinek a vést k opatrnějšímu chování řidičů vozidel registrovaných v jiném členském státě, než je členský stát deliktu, a tím také předcházet obětem na životech v důsledku silničních dopravních nehod.
(8)
K dopravním deliktům v oblasti bezpečnosti silničního provozu, na které se vztahuje tato směrnice, se v členských státech nepřistupuje jednotným způsobem. Některé členské státy je podle vnitrostátního práva kvalifikují jako „správní“ delikty, jiné je kvalifikují jako „trestné“ činy. Tato směrnice by se měla použít bez ohledu na kvalifikaci těchto deliktů podle vnitrostátních právních předpisů.
(9)
V rámci prümských rozhodnutí si členské státy vzájemně poskytují právo na přístup k údajům o registraci vozidla s cílem zlepšit výměnu informací a urychlit platné postupy. Ustanovení prümských rozhodnutí týkající se technických specifikací a dostupnosti automatizované výměny údajů by měla být pokud možno začleněna do této směrnice.
(10)
Stávající softwarové aplikace by měly být základem pro výměnu údajů podle této směrnice a zároveň by měly členským státům usnadnit podávání zpráv Komisi. Tyto aplikace by měly zajišťovat rychlou, bezpečnou a důvěrnou výměnu konkrétních údajů o registraci vozidla mezi členskými státy. Mělo by se využít softwarové aplikace Evropský informační systém vozidel a řidičských oprávnění (Eucaris), jež je podle prümských rozhodnutí pro členské státy povinná, pokud jde o údaje o registraci vozidla. Komise by měla předložit zprávu o posouzení fungování softwarových aplikací užívaných pro účely této směrnice.
(11)
Užití uvedených softwarových aplikací by mělo být omezeno na procesy využívané při výměně informací mezi národními kontaktními místy v členských státech. Tyto aplikace nejsou určeny pro postupy a automatizované procesy, v nichž mají být informace použity.
(12)
Cílem strategie řízení informací pro vnitřní bezpečnost EU je nalézt co nejjednodušší, snadno sledovatelná a nákladově efektivní řešení pro výměnu údajů.
(13)
Členské státy by měly mít možnost vyrozumět vlastníka nebo držitele vozidla či jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu, aby je mohly informovat o použitelných postupech a právních důsledcích vyplývajících z právních předpisů členského státu deliktu. Členské státy by přitom měly zvážit, zda zašlou informace týkající se dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu v jazyce dokladů o registraci vozidla nebo v jazyce, jemuž dotyčná osoba s největší pravděpodobností rozumí, aby zajistily, že dotyčná osoba správně porozumí sdělovaným informacím. Členské státy by měly použít vhodné postupy k zajištění toho, aby byla informována pouze dotyčná osoba a nikoli třetí strana. K tomuto účelu by členské státy měly využít prostředky a postupy obdobné těm, které jsou již pro následné postupy u deliktů přijaty, a to včetně forem jakými jsou v příslušných případech doporučené zásilky. Tím se této osobě umožní reagovat na informace vhodným způsobem, zejména žádostí o další informace, uhrazením pokuty nebo tím, že uplatní své právo na obhajobu, a to zejména v případě, že došlo k omylu při zjišťování totožnosti. Další postupy podléhají platným právním nástrojům, včetně nástrojů o vzájemné právní pomoci a vzájemném uznávání, např. rámcového rozhodnutí Rady 2005/214/SVV ze dne 24. února 2005 o uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut (4).
(14)
Členské státy by měly zvážit poskytnutí odpovídajícího překladu informačního dopisu zasílaného členským státem deliktu, jak stanovuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU ze dne 20. října 2010 o právu na tlumočení a překlad v trestním řízení (5).
(15)
S cílem uplatňovat politiku bezpečnosti silničního provozu s vysokou úrovní ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii a s ohledem na velmi rozdílné okolnosti přetrvávající v rámci Unie by členské státy měly postupovat tak, aby byla zajištěno větší sbližování pravidel silničního provozu a jejich vymáhání mezi členskými státy, aniž jsou dotčeny přísnější politiky a právní předpisy. Komise by v rámci své zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice měla přezkoumat, zda je třeba vypracovat společné normy pro stanovení srovnatelných metod, postupů a minimálních norem na úrovni Unie, a to s ohledem na mezinárodní spolupráci a stávající dohody v oblasti bezpečnosti silničního provozu, zejména na Vídeňskou úmluvu o silničním provozu ze dne 8. listopadu 1968.
(16)
Komise by v rámci své zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice členskými státy měla přezkoumat, zda je v souladu s právními předpisy a postupy členských států třeba vypracovat společná kritéria pro následné postupy členských států v případě nezaplacení pokuty. V této zprávě by se měla Komise zaměřit zejména na postupy mezi příslušnými orgány členských států při předávání konečného rozhodnutí o uložení sankce nebo pokuty a rovněž na uznávání a vymáhání konečného rozhodnutí.
(17)
Při přípravě přezkumu této směrnice by měla Komise provádět konzultace s příslušnými zúčastněnými subjekty, mimo jiné orgány bezpečnosti silničního provozu a donucovacími orgány, sdruženími obětí dopravních nehod a jinými nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(18)
Užší spolupráce mezi donucovacími orgány by měla být v souladu s respektováním základních práv, zejména práva na ochranu soukromí a osobních údajů, jež jsou zaručena zvláštní úpravou ochrany údajů, která by měla být přizpůsobena zvláštní povaze přeshraničního přístupu on-line do databází. Je nezbytné, aby zaváděné softwarové aplikace umožňovaly provádět výměnu informací za bezpečných podmínek a zajišťovaly důvěrnost předávaných údajů. Údaje shromažďované podle této směrnice by se neměly používat pro jiné účely než pro účely této směrnice. Členské státy by měly dodržovat své závazky týkající se podmínek používání a dočasného uchovávání těchto údajů.
(19)
Jelikož údaje související s určením totožnosti pachatele deliktu jsou osobními údaji, členské státy by měly přijmout opatření, která jsou nezbytná k uplatnění příslušných ustanovení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech (6). Aniž jsou dotčeny procesní náležitosti odvolání a opravných prostředků dotyčného členského státu, měl by být subjekt údajů, jemuž je spáchání deliktu oznamováno, patřičně informován o právu na přístup ke svým osobním údajům, o právu na jejich opravu a výmaz a o nejdelší přípustné lhůtě pro uchovávání údajů, a měl by mít právo na opravu nesprávných osobních údajů nebo na okamžitý výmaz všech neoprávněně zaznamenaných údajů.
(20)
Třetí země by měly mít možnost účastnit se výměny údajů o registraci vozidla za předpokladu, že za tímto účelem uzavřely s Unií dohodu. Taková dohoda by měla obsahovat nezbytná ustanovení o ochraně údajů.
(21)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, uvedené v článku 6 Smlouvy o Evropské unii.
(22)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.
(23)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.
(24)
Za účelem dosažení cíle spočívajícího ve výměně informací mezi členskými státy za využití interoperabilních prostředků by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o zohlednění příslušných změn rozhodnutí 2008/615/SVV a 2008/616/SVV nebo v případě, že to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(25)
V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (7) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(26)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zajištění vysoké úrovně ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, které byly spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a může jej být proto z důvodu rozsahu či účinků činnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(27)
Byl konzultován Evropský inspektor ochrany údajů, který k dané problematice zaujal stanovisko (8),
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Cíl
Cílem této směrnice je zajistit vysokou úroveň ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, které byly spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo, a tím i vymáhání sankcí.
Článek 2
Oblast působnosti
Tato směrnice se vztahuje na tyto dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu:
a)
překročení nejvyšší dovolené rychlosti;
b)
nepoužití bezpečnostních pásů;
c)
nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení;
d)
řízení vozidla pod vlivem alkoholu;
e)
řízení vozidla pod vlivem drog;
f)
nepoužití ochranné přilby;
g)
použití zakázaného pruhu;
h)
nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„vozidlem“ jakékoli motorové vozidlo, včetně motocyklů, běžně používané pro přepravu osob nebo zboží po silnici;
b)
„členským státem deliktu“ členský stát, v němž byl delikt spáchán;
c)
„členským státem registrace“ členský stát, v němž je registrováno vozidlo, s nímž byl delikt spáchán;
d)
„překročením nejvyšší dovolené rychlosti“ překročení rychlostních limitů platných v členském státě deliktu pro dotyčnou pozemní komunikaci a dotyčný druh vozidla;
e)
„nepoužitím bezpečnostních pásů“ nedodržení požadavku připoutat se bezpečnostním pásem nebo použít dětský zádržný systém podle směrnice Rady 91/671/EHS ze dne 16. prosince 1991 o povinném používání bezpečnostních pásů a dětských zádržných systémů ve vozidlech (9) a právních předpisů členského státu deliktu;
f)
„nezastavením na červený signál světelného signalizačního zařízení“ nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení nebo na jiný příslušný signál k zastavení, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
g)
„řízením vozidla pod vlivem alkoholu“ řízení vozidla pod vlivem alkoholu, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
h)
„řízením vozidla pod vlivem drog“ řízení vozidla pod vlivem drog nebo jiných látek s obdobným účinkem, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
i)
„nepoužitím ochranné přilby“ nepoužití ochranné přilby, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
j)
„použitím zakázaného pruhu“ nedovolené použití části pozemní komunikace, např. odstavného pruhu, jízdního pruhu vyhrazeného pro hromadnou dopravu nebo dočasně uzavřeného pruhu z důvodu přetížení dopravy nebo prací na silnici, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
k)
„nedovoleným použitím mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy“ nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
l)
„národním kontaktním místem“ příslušný orgán určený pro výměnu údajů o registraci vozidla;
m)
„automatizovaným vyhledáváním“ on-line přístup za účelem nahlédnutí do databází jednoho, několika nebo všech členských států či zúčastněných zemí;
n)
„držitelem vozidla“ osoba, na jejíž jméno je vozidlo registrováno, jak vymezují právní předpisy členského státu registrace.
Článek 4
Postup pro výměnu informací mezi členskými státy
1. Pro vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedených v článku 2 umožní členské státy národním kontaktním místům ostatních členských států, uvedeným v odstavci 3 tohoto článku, přístup k následujícím vnitrostátním údajům o registraci vozidel s oprávněním provádět automatizované vyhledávání:
a)
údajů o vozidlech a
b)
údajů o vlastníkovi nebo držiteli vozidla.
Datové prvky uvedené v písmenech a) a b), jichž je zapotřebí k provedení vyhledávání, odpovídají příloze I.
2. Veškeré vyhledávání formou odchozích žádostí provádí národní kontaktní místo členského státu deliktu s využitím úplného registračního čísla.
Vyhledávání je prováděno v souladu s postupy popsanými v kapitole 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, s výjimkou kapitoly 3 bodu 1 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, pro který se použije příloha I této směrnice.
Na základě této směrnice použije členský stát deliktu získané údaje pro zjištění toho, kdo je osobně zodpovědný za dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedené v článcích 2 a 3.
3. Pro účely výměny údajů podle odstavce 1 určí každý členský stát své národní kontaktní místo. Pravomoci národních kontaktních míst se řídí platnými právními předpisy dotyčného členského státu.
4. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby se výměna informací prováděla interoperabilními elektronickými prostředky bez výměny údajů z dalších databází. Členské státy zajistí, aby tato výměna probíhala nákladově efektivním a bezpečným způsobem a aby byla zajištěna bezpečnost a ochrana předávaných údajů, a to pokud možno za použití existujících softwarových aplikací, jakou je aplikace speciálně vytvořená pro účely článku 12 rozhodnutí 2008/615/SVV, a aktualizovaných verzí těchto aplikací v souladu s přílohou I této směrnice a kapitolou 3 body 2 a 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV. Aktualizované verze softwarových aplikací umožní režim výměny informací on-line v reálném čase a dávkový režim výměny informací, který umožňuje výměnu většího počtu žádostí či odpovědí v rámci jedné zprávy.
5. Každý členský stát nese své náklady, které vyplývají ze správy, používání a údržby softwarových aplikací uvedených v odstavci 4.
Článek 5
Informační dopis o dopravním deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu
1. Členský stát deliktu rozhodne, zda v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 zahájí následné řízení.
Rozhodne-li se členský stát deliktu takové řízení zahájit, informuje o tom v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy vlastníka či držitele vozidla nebo jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
V této informaci jsou podle vnitrostátních právních předpisů uvedeny právní důsledky, které má tento delikt na území členského státu deliktu podle jeho právních předpisů.
2. Členský stát deliktu sdělí v informačním dopise vlastníku nebo držiteli vozidla či jinak zjištěné osobě podezřelé ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu v souladu se svými právními předpisy veškeré významné informace, zejména povahu dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedeného v článku 2, místo, den a čas spáchání deliktu, název porušeného vnitrostátního právního předpisu a sankci, a případně i údaje o zařízení, jehož bylo ke zjištění deliktu použito. Členský stát deliktu může k tomuto účelu použít vzor uvedený v příloze II.
3. Pokud se členský stát deliktu rozhodne zahájit v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 následné řízení, zašle s ohledem na zajištění dodržování základních práv informační dopis v jazyce dokladů o registraci, jsou-li k dispozici, nebo v jednom z úředních jazyků členského státu registrace.
Článek 6
Podávání zpráv členskými státy Komisi
Členské státy zašlou do ze dne 7. listopadu 2014 Komisi předběžnou zprávu. Do ze dne 6. května 2016, a poté každé dva roky zašlou Komisi rovněž souhrnnou zprávu.
V souhrnné zprávě se uvede počet automatizovaných vyhledávání provedených členským státem deliktu a směřovaných na národní kontaktní místo členského státu registrace v návaznosti na delikty spáchané na jeho území, spolu s druhem deliktů, kterých se žádosti týkaly, a počtem nevyřízených žádostí.
Souhrnná zpráva rovněž obsahuje popis situace na vnitrostátní úrovni, pokud jde o vyřizování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, založený na podílu těchto deliktů, které byly vyřizovány prostřednictvím informačních dopisů.
Článek 7
Ochrana údajů
1. Ustanovení o ochraně osobních údajů stanovená v rámcovém rozhodnutí 2008/977/SVV se vztahují na osobní údaje zpracovávané podle této směrnice.
2. Členské státy zejména zajistí, aby osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly v souladu s články 4 a 5 rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV v přiměřené lhůtě opraveny, jsou-li nesprávné, nebo vymazány či blokovány, nejsou-li již zapotřebí, a aby v souladu s článkem 9 uvedeného rámcového rozhodnutí byla stanovena nejdelší přípustná lhůta pro uchovávání údajů.
Členské státy zajistí, aby veškeré osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly používány pouze pro účely cíle stanoveného v článku 1 a aby subjekty údajů měly stejné právo na informace, přístup, opravu, výmaz a blokování, náhradu škody a soudní nápravu, jako je tomu podle jejich vnitrostátního práva při provádění příslušných ustanovení rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV.
Všechna příslušná ustanovení o ochraně údajů stanovená v prümských rozhodnutích se rovněž vztahují na osobní údaje zpracovávané podle této směrnice
3. Každá dotčená osoba má právo obdržet informace o tom, jaké osobní údaje zaznamenané v členském státě registrace byly předány členskému státu deliktu, včetně informací o datu žádosti a o příslušném orgánu členského státu deliktu.
Článek 8
Informování účastníků silničního provozu v Unii
1. Komise na svých internetových stránkách zpřístupní ve všech úředních jazycích orgánů Unie souhrnné informace o pravidlech platných v členských státech v oblasti působnosti této směrnice. Členské státy poskytnou Komisi informace o těchto pravidlech.
2. Členské státy poskytnou účastníkům silničního provozu nezbytné informace o pravidlech platných na jejich území a opatřeních k provedení této směrnice, a to ve spolupráci, mimo jiných organizací, s orgány pro bezpečnost silničního provozu, nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu a automobilovými kluby.
Článek 9
Akty v přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 10, pokud jde o aktualizaci přílohy I s ohledem na technický pokrok, aby se zohlednily příslušné změny rozhodnutí 2008/615/SVV a 2008/616/SVV nebo v případech, kdy to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I.
Článek 10
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 9 je svěřena Komisi na dobu pěti let od ze dne 6. listopadu 2011. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 9 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 9 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 11
Revize směrnice
Do ze dne 7. listopadu 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice členskými státy. Komise se ve své zprávě zaměří zejména na následující aspekty a případně připojí návrhy, které se těchto aspektů týkají:
-
posouzení toho, zda by do oblasti působnosti této směrnice měly být zařazeny další dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu,
-
posouzení účinnosti této směrnice, pokud jde o snižování počtu osob usmrcených v důsledku silničních nehod v Unii, zvláště otázky, zda má na účinnost této směrnice vliv její územní působnost,
-
posouzení potřeby vypracování společných norem pro automatické kontroly bezpečnosti silničního provozu a příslušné postupy. Komise by v této souvislosti měla vypracovat na unijní úrovni pokyny pro bezpečnost silničního provozu v rámci společné dopravní politiky, aby byla zajištěna větší harmonizace vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států pomocí srovnatelných metod a postupů. Tyto pokyny se mohou týkat přinejmenším překračování rychlostních limitů, řízení vozidla pod vlivem alkoholu, nepoužívání bezpečnostních pásů a nezastavení na červený světelný signál světelného signalizačního zařízení,
-
posouzení potřeby zpřísnit vymáhání sankcí za delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu a navržení společných kritérií týkajících se následných postupů v případě nezaplacení pokuty, a to v rámci všech příslušných politik EU, včetně společné dopravní politiky,
-
případné možnosti harmonizace pravidel silničního provozu,
-
posouzení softwarových aplikací uvedených v čl. 4 odst. 4 za účelem zajištění řádného provádění této směrnice a zaručení účinné, rychlé, bezpečné a důvěrné výměny konkrétních údajů o registraci vozidla.
Článek 12
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do ze dne 7. listopadu 2013. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Určení
Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 25. října 2011.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2011/82/EU,
annettu 25 päivänä lokakuuta 2011,
liikenneturvallisuuteen liittyviä liikennerikkomuksia koskevan rajat ylittävän tietojenvaihdon helpottamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 87 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Liikenneturvallisuuden parantaminen on yksi Euroopan unionin liikennepolitiikan keskeisimpiä tavoitteita. Unioni pyrkii politiikassaan parantamaan liikenneturvallisuutta ja vähentämään liikennekuolemia, loukkaantumisia ja aineellisia vahinkoja. Tämän politiikan tärkeänä osana on unionissa tehtyjen liikenneturvallisuutta huomattavasti vaarantavien liikennerikkomusten seuraamusten johdonmukainen täytäntöönpano.
(2)
Asianmukaisten menettelyjen puuttuessa ja huolimatta rajat ylittävän yhteistyön tehostamisesta erityisesti terrorismin ja rajat ylittävän rikollisuuden torjumiseksi 23 päivänä kesäkuuta 2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/615/YOS (2) ja päätöksen 2008/615/YOS täytäntöönpanosta 23 päivänä kesäkuuta 2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/616/YOS (3), jäljempänä ’Prümin päätökset’, mukaisista olemassa olevista mahdollisuuksista tietyistä liikennerikkomuksista määrätyt sakkorangaistukset jäävät usein panematta täytäntöön, jos näiden rikkomusten tekemiseen käytetty ajoneuvo on rekisteröity muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa rikkomus on tapahtunut. Tällä direktiivillä pyritään varmistamaan, että liikenneturvallisuuteen liittyvien liikennerikkomusten tutkinnan tehokkuus taattaisiin myös tällaisissa tapauksissa.
(3)
Komissio korosti 20 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyssä tiedonannossaan ”Kohti eurooppalaista tieliikenneturvallisuusaluetta: tieliikenneturvallisuuden poliittiset suuntaviivat 2011-2020”, että vain valvonnan avulla voidaan luoda olosuhteet, joissa kuolemantapausten ja loukkaantumisten määrä voi alentua huomattavasti. Neuvosto kehotti liikenneturvallisuudesta 2 päivänä joulukuuta 2010 antamissaan päätelmissä myös tarkastelemaan, onko tarpeen tehostaa edelleen liikennesääntöjen täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa ja tarvittaessa unionin tasolla. Se kehotti komissiota tarkastelemaan mahdollisuuksia yhdenmukaistaa liikennesääntöjä unionin tasolla tarvittaessa. Komission olisi näin ollen arvioitava, onko jatkossa tarpeen ehdottaa lisätoimia rajat ylittävän lainvalvonnan helpottamiseksi liikennerikkomusten ja etenkin vakaviin liikenneonnettomuuksiin liittyvien liikennerikkomusten yhteydessä.
(4)
Eri jäsenvaltioiden valvontatoimenpiteiden yhtenevyyttä olisi pyrittävä lisäämään, ja komission olisi tarkasteltava tässä yhteydessä, onko liikenneturvallisuuden valvontaan käytettäville automaattisille valvontalaitteistoille tarpeen laatia yhteiset standardit.
(5)
Unionin kansalaisten tietoisuutta eri jäsenvaltioissa voimassa olevista liikenneturvallisuussäännöistä ja tämän direktiivin täytäntöönpanosta olisi lisättävä erityisesti asianmukaisin toimenpitein, joilla varmistetaan riittävien tietojen antaminen seuraamuksista, joita liikenneturvallisuussääntöjen noudattamatta jättämisellä on, kun matkustetaan muussa jäsenvaltiossa kuin rekisteröintivaltiossa.
(6)
Jotta liikenneturvallisuutta parannettaisiin koko unionissa ja jotta varmistettaisiin jäsenvaltiossa ja sen ulkopuolella asuvien kuljettajien tasapuolinen kohtelu, lainvalvontaa olisi helpotettava ajoneuvon rekisteröintijäsenvaltiosta riippumatta. Tätä varten olisi toteutettava tiettyjä erikseen määriteltyjä liikenneturvallisuuteen liittyviä liikennerikkomuksia koskeva rajat ylittävä tietojenvaihto, jonka avulla sillä jäsenvaltiolla, jossa rikkomus on tehty, olisi pääsy rekisteröintijäsenvaltion ajoneuvorekisteritietoihin, riippumatta siitä, mikä kyseisten rikkomusten hallinnollinen tai rikosoikeudellinen luonne on asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti.
(7)
Ajoneuvorekisteritietojen rajat ylittävän vaihdon tehostaminen, jolla olisi helpotettava liikenneturvallisuuteen liittyvästä liikennerikkomuksesta epäiltyjen henkilöiden tunnistamista, saattaa parantaa rikkomuksia ehkäisevää vaikutusta ja saada yhdessä jäsenvaltiossa rekisteröidyn ajoneuvon kuljettajat käyttäytymään toisessa jäsenvaltiossa varovaisemmin ja näin ehkäistä liikenneonnettomuuksia.
(8)
Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia liikenneturvallisuuteen liittyviä liikennerikkomuksia ei kohdella jäsenvaltioissa yhtenäisellä tavalla. Jotkin jäsenvaltiot määrittelevät tällaiset rikkomukset kansallisessa lainsäädännössään ”hallinnollisiksi” rikkomuksiksi, toiset taas ”rikoksiksi”. Tätä direktiiviä olisi sovellettava riippumatta siitä, miten asianomaiset rikkomukset luokitellaan kansallisessa lainsäädännössä.
(9)
Jäsenvaltiot antavat Prümin päätösten puitteissa toisilleen pääsyoikeuden toistensa ajoneuvorekisteritietoihin tietojenvaihdon parantamiseksi ja voimassa olevien menettelyjen vauhdittamiseksi. Tähän direktiiviin olisi mahdollisimman pitkälle sisällytettävä Prümin päätösten mukaiset tekniset eritelmät ja automaattisen tiedonvaihdon saatavuus.
(10)
Olemassa olevien ohjelmistosovellusten olisi oltava tämän direktiivin mukaisen tietojenvaihdon perustana, ja niiden olisi samalla myös helpotettava jäsenvaltioiden raportointia komissiolle. Näiden ohjelmistosovellusten olisi mahdollistettava jäsenvaltioiden välinen nopea, turvallinen ja luottamuksellinen ajoneuvorekisteritietojen vaihto. Olisi hyödynnettävä jäsenvaltioille Prümin päätösten mukaan ajoneuvorekisteritietojen osalta pakollista eurooppalaisen ajoneuvo- ja ajokorttitietojärjestelmän (Eucaris) ohjelmistosovellusta. Komission olisi annettava kertomus, jossa arvioidaan tämän direktiivin tarkoituksiin käytettävien ohjelmistosovellusten toimintaa.
(11)
Edellä mainittujen ohjelmistosovellusten soveltamisala olisi rajoitettava jäsenvaltioiden kansallisten yhteyspisteiden väliseen tietojenvaihtoon käytettäviin prosesseihin. Menettelyt ja automatisoidut prosessit, joissa tietoja on tarkoitus käyttää, eivät kuulu tällaisten sovellusten soveltamisalaan.
(12)
EU:n sisäisen turvallisuuden tiedonhallintastrategialla pyritään löytämään tietojenvaihtoon yksinkertaisimmat, helpoimmin jäljitettävät ja kustannustehokkaimmat ratkaisut.
(13)
Jäsenvaltioiden olisi voitava olla yhteydessä liikenneturvallisuuteen liittyvästä liikennerikkomuksesta epäiltyyn ajoneuvon omistajaan tai haltijaan taikka muulla tavalla tunnistettuun henkilöön, jotta tämä voidaan pitää ajan tasalla häneen sovellettavista menettelyistä rikkomuksen tekovaltiossa sekä tämän jäsenvaltion oikeuden mukaisista oikeudellisista seuraamuksista. Näin tehdessään jäsenvaltioiden olisi harkittava liikenneturvallisuuteen liittyviä liikennerikkomuksia koskevien tietojen lähettämistä rekisteröintiasiakirjojen kielellä tai kielellä, jota asianomainen henkilö todennäköisimmin ymmärtää, sen varmistamiseksi, että tämä ymmärtää annetut tiedot selvästi. Jäsenvaltioiden olisi noudatettava asianmukaisia menettelyjä sen varmistettavaksi, että asiasta ilmoitetaan vain asianomaiselle henkilölle eikä kolmansille osapuolille. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi käytettävä yksityiskohtaisia järjestelyjä, jotka vastaavat tällaisten rikkomusten jatkotoimenpiteitä varten hyväksyttyjä menettelyjä, mukaan lukien kirjatun lähetyksen kaltaisten keinojen käyttö tarvittaessa. Näin asianomainen henkilö voi vastata tietoihin asianmukaisella tavalla, joko pyytääkseen lisätietoja, maksaakseen sakot tai käyttääkseen puolustautumisoikeuttaan erityisesti tapauksessa, jossa on tapahtunut tunnistusvirhe. Lisäkäsittelyihin sovelletaan asiaankuuluvia oikeudellisia välineitä, muun muassa keskinäistä avunantoa ja vastavuoroista tunnustamista koskevia välineitä, esimerkiksi vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta taloudellisiin seuraamuksiin 24 päivänä helmikuuta 2005 tehtyä neuvoston puitepäätöstä 2005/214/YOS (4).
(14)
Jäsenvaltioiden olisi harkittava rikkomuksen tekovaltion lähettämän ilmoituksen käännöksen toimittamista oikeudesta tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissä 20 päivänä lokakuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/64/EU (5) mukaisesti.
(15)
Toteuttaakseen liikenneturvallisuuspolitiikkaa, jolla pyritään suojaamaan korkeatasoisesti unionin kaikkia tienkäyttäjiä, ja ottaakseen huomioon merkittävästi toisistaan poikkeavat olosuhteet unionissa jäsenvaltioiden olisi ryhdyttävä toimiin, joilla varmistetaan liikennesääntöjen ja niiden täytäntöönpanon suurempi yhtenevyys jäsenvaltioiden välillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tiukempien politiikkojen ja lakien soveltamista. Kertomuksessaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin soveltamisesta komission olisi tarkasteltava, onko unionin tasolla tarpeen laatia yhteiset standardit vertailukelpoisten menetelmien, käytäntöjen ja vähimmäisvaatimusten käyttöön ottamiseksi, ottaen huomioon kansainvälinen yhteistyö ja liikenneturvallisuuden alalla voimassa olevat sopimukset, erityisesti 8 päivänä marraskuuta 1968 tehty Wienin tieliikennesopimus.
(16)
Kertomuksessaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa komission olisi tarkasteltava, tarvitaanko yhteisiä kriteerejä jäsenvaltioiden jatkomenettelyjä varten jäsenvaltioiden lakien ja menettelyjen mukaisesti siinä tapauksessa, että sakkoa ei ole maksettu. Komission olisi käsiteltävä kertomuksessa sellaisia aiheita kuin jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten väliset menettelyt, jotka koskevat seuraamuksen ja/tai sakon määräämistä koskevan lopullisen päätöksen toimittamista sekä lopullisen päätöksen tunnustamista ja täytäntöönpanoa.
(17)
Direktiivin uudelleentarkastelua valmistellessaan komission olisi kuultava asianomaisia sidosryhmiä, kuten liikenneturvallisuus- ja lainvalvontaviranomaisia tai -elimiä sekä onnettomuuden uhriksi joutuneiden yhdistyksiä ja muita liikenneturvallisuuden alalla toimivia kansalaisjärjestöjä.
(18)
Lainvalvontaviranomaisten tiiviimmässä yhteistyössä olisi kunnioitettava perusoikeuksia, erityisesti oikeutta yksityisyyden kunnioittamiseen ja henkilötietojen suojaan, ja tämä taataan erityisillä tietosuojajärjestelyillä, joissa olisi otettava erityisesti huomioon tietokantojen rajat ylittävän verkon välityksellä tapahtuvan käytön erityisluonne. On välttämätöntä, että käyttöön otettavilla ohjelmistosovelluksilla mahdollistetaan turvallinen tietojenvaihto ja varmistetaan toimitettujen tietojen luottamuksellisuus. Tämän direktiivin nojalla kerättyjä tietoja ei pidä käyttää muihin kuin tämän direktiivin mukaisiin tarkoituksiin. Jäsenvaltioiden olisi noudatettava tietojen käyttöä ja väliaikaista säilytystä koskeviin ehtoihin perustuvia velvollisuuksia.
(19)
Koska rikkojan tunnistamista koskevat tiedot ovat henkilötietoja, jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että rikosasioissa tehtävässä poliisi- ja oikeudellisessa yhteistyössä käsiteltävien henkilötietojen suojaamisesta 27 päivänä marraskuuta 2008 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2008/977/YOS (6) asiaankuuluvia säännöksiä sovelletaan. Rekisteröidylle olisi annettava ilmoituksen yhteydessä tietoa hänen oikeudestaan tutustua henkilötietoihinsa, oikaista niitä ja poistaa ne sekä ilmoitettava tietojen säilyttämisen lainmukainen enimmäisaika, ja hänellä olisi oltava oikeus saada korjattua mahdolliset virheelliset henkilötiedot tai poistettua mahdolliset laittomasti tallennetut tiedot viipymättä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asianomaisen jäsenvaltion valituksia koskevien menettelyvaatimusten ja muutoksenhakumekanismien noudattamista.
(20)
Kolmansien maiden olisi voitava osallistua ajoneuvorekisteritietojen vaihtoon edellyttäen, että ne ovat tehneet unionin kanssa asiaa koskevan sopimuksen. Tällaisen sopimuksen olisi sisällettävä tarpeelliset tietosuojasäännökset.
(21)
Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, sellaisina kuin niihin viitataan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa.
(22)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa (N:o 21) olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti nämä jäsenvaltiot eivät osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, direktiivi ei sido näitä jäsenvaltioita eikä sitä sovelleta näihin jäsenvaltioihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.
(23)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa (N:o 22) olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, direktiivi ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.
(24)
Jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa yhteentoimivin keinoin koskevan tavoitteen saavuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti päätöksiin 2008/615/YOS ja 2008/616/YOS tehtävien asiaa koskevien muutosten huomioon ottamisen osalta tai jos unionin säädökset, jotka liittyvät suoraan liitteen I saattamiseen ajan tasalle, sitä edellyttävät. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(25)
Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (7) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan itseään varten ja unionin edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamista koskevien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne.
(26)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on unionin kaikkien tienkäyttäjien korkeatasoisen suojelun varmistaminen helpottamalla rajat ylittävää tietojenvaihtoa liikenneturvallisuuteen liittyvistä liikennerikkomuksista, jotka on tehty ajoneuvolla, joka on rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa rikkomus tapahtui, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(27)
Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu, ja hän on antanut lausunnon (8),
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tavoite
Tällä direktiivillä pyritään varmistamaan unionin kaikkien tienkäyttäjien korkeatasoinen suojelu helpottamalla rajat ylittävää tietojenvaihtoa liikenneturvallisuuteen liittyvistä liikennerikkomuksista ja helpottamalla siten seuraamusten täytäntöönpanoa, kun rikkomukset on tehty ajoneuvolla, joka on rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa rikkomus tapahtui.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä direktiiviä sovelletaan seuraaviin liikenneturvallisuuteen liittyviin liikennerikkomuksiin:
a)
ylinopeus;
b)
turvavyön käytön laiminlyönti;
c)
punaisen liikennevalon noudattamatta jättäminen;
d)
rattijuopumus;
e)
huumausaineen vaikutuksen alaisena ajaminen;
f)
suojakypärän käytön laiminlyönti;
g)
kielletyllä kaistalla ajo;
h)
matkapuhelimen tai muun viestintävälineen laiton käyttö ajon aikana.
3 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan
a)
’ajoneuvolla’ kaikkia moottorikäyttöisiä ajoneuvoja, joita käytetään yleensä henkilöiden tai tavaroiden kuljettamiseen maanteillä, mukaan lukien moottoripyörät;
b)
’rikkomuksen tekovaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa rikkomus on tehty;
c)
’rekisteröintivaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa rikkomuksen tekemiseen käytetty ajoneuvo on rekisteröity;
d)
’ylinopeudella’ rikkomuksen tekovaltiossa asianomaisen tien tai ajoneuvotyypin osalta voimassa olevien nopeusrajoitusten ylittämistä;
e)
’turvavyön käytön laiminlyönnillä’ ajoneuvojen turvavöiden ja lasten turvalaitteiden pakollisesta käytöstä ajoneuvoissa 16 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/671/ETY (9) ja rikkomuksen tekovaltion lainsäädännön mukaisen vaatimuksen, joka koskee turvavyön tai lasten turvaistuimen käyttöä, noudattamatta jättämistä;
f)
’punaisen liikennevalon noudattamatta jättämisellä’ punaisen liikennevalon tai muun asiaankuuluvan pysähtymismerkin noudattamatta jättämistä, siten kuin se määritellään rikkomuksen tekovaltion lainsäädännössä;
g)
’rattijuopumuksella’ ajoneuvon ajamista alkoholin vaikutuksen alaisena, siten kuin se määritellään rikkomuksen tekovaltion lainsäädännössä;
h)
’huumausaineen vaikutuksen alaisena ajamisella’ ajamista huumausaineen tai muiden vastaavalla tavalla vaikuttavien aineiden vaikutuksen alaisena, siten kuin se määritellään rikkomuksen tekovaltion lainsäädännössä;
i)
’suojakypärän käytön laiminlyönnillä’ suojakypärän käyttämättä jättämistä sellaisena kuin se määritellään rikkomuksen tekovaltion lainsäädännössä;
j)
’kielletyllä kaistalla ajolla’ tieosuuden, kuten hätäkaistan, joukkoliikennekaistan tai ruuhkan tai tietöiden vuoksi väliaikaisesti suljetun kaistan laitonta käyttämistä, siten kuin se määritellään rikkomuksen tekovaltion lainsäädännössä;
k)
’matkapuhelimen tai muun viestintävälineen laittomalla käytöllä ajon aikana” matkapuhelimen tai muun viestintävälineen laitonta käyttöä ajon aikana, siten kuin se määritellään rikkomuksen tekovaltion lainsäädännössä;
l)
’kansallisella yhteyspisteellä’ ajoneuvorekisteritietojen vaihtoa varten nimettyä toimivaltaista viranomaista;
m)
’automaattisella haulla’ menettelyä, jolla verkon välityksellä voidaan tehdä hakuja yhden, useamman tai kaikkien jäsenvaltioiden tai osallistujamaiden tietokannoista;
n)
’ajoneuvon haltijalla’ henkilöä, jonka nimiin ajoneuvo on rekisteröity, siten kuin se määritellään rekisteröintijäsenvaltion lainsäädännössä.
4 artikla
Jäsenvaltioiden välisessä tietojenvaihdossa noudatettava menettely
1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettujen liikenneturvallisuuteen liittyvien liikennerikkomusten tutkintaa varten jäsenvaltiot antavat tämän artiklan 3 kohdan mukaisille muiden jäsenvaltioiden kansallisille yhteyspisteille pääsyn seuraaviin kansallisiin ajoneuvorekisteritietoihin ja oikeuden tehdä automaattisia hakuja:
a)
ajoneuvoja koskevat tiedot; ja
b)
ajoneuvon omistajiin tai haltijoihin liittyvät tiedot.
Edellä a ja b alakohdassa tarkoitettuja tietoja koskevan haun suorittamiseen tarvittavien tietoelementtien on oltava liitteen I mukaisia.
2. Rikkomuksen tekovaltion kansallinen yhteyspiste suorittaa kaikki lähetettävien pyyntöjen muodossa tehtävät haut täydellistä rekisteritunnusta käyttäen.
Hakujen suorittamisessa noudatetaan päätöksen 2008/616/YOS liitteessä olevassa 3 luvussa kuvailtuja menettelyjä, lukuun ottamatta päätöksen 2008/616/YOS liitteessä olevan 3 luvun 1 kohtaa, johon sovelletaan tämän direktiivin liitettä I.
Tämän direktiivin mukaisesti rikkomuksen tekovaltio käyttää vastaanottamiaan tietoja sen määrittämiseksi, kuka on henkilökohtaisesti vastuussa 2 ja 3 artiklassa tarkoitetuista liikenneturvallisuuteen liittyvistä liikennerikkomuksista.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen vaihtamiseksi kukin jäsenvaltio nimeää kansallisen yhteyspisteen. Kansallisen yhteyspisteen toimivaltuudet määräytyvät asianomaisessa jäsenvaltiossa sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaan.
4. Jäsenvaltiot toteuttavat kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tietojenvaihto suoritetaan yhteentoimivin sähköisin keinoin ilman tietojenvaihtoa, johon liittyy muita tietokantoja. Jäsenvaltiot varmistavat, että tietojenvaihto suoritetaan kustannustehokkaasti ja turvallisesti ja siten, että taataan toimitettujen tietojen turvallisuus ja suojelu, käyttäen mahdollisimman suurelta osin olemassa olevia ohjelmistosovelluksia, kuten erityisesti päätöksen 2008/615/YOS 12 artiklan soveltamista varten suunniteltua sovellusta ja näiden ohjelmasovellusten muutettuja versioita tämän direktiivin liitettä I ja päätöksen 2008/616/YOS liitteessä olevan 3 luvun 2 ja 3 kohtaa noudattaen. Ohjelmasovellusten muutettujen versioiden on mahdollistettava sekä verkon välityksellä tapahtuva reaaliaikainen vaihto että erissä tapahtuva vaihto, joista jälkimmäinen mahdollistaa monien pyyntöjen tai vastausten vaihdon yhdessä viestissä.
5. Kukin jäsenvaltio vastaa 4 kohdassa tarkoitettujen ohjelmistosovellusten hallinnoinnista, käytöstä ja ylläpidosta aiheutuvista kustannuksista.
5 artikla
Liikenneturvallisuuteen liittyviä liikennerikkomuksia koskeva ilmoitus
1. Rikkomuksen tekovaltio päättää, käynnistääkö se 2 artiklassa tarkoitettuihin liikenneturvallisuuteen liittyviin liikennerikkomuksiin liittyviä jatkomenettelyjä vai ei.
Jos rikkomuksen tekovaltio päättää käynnistää tällaisia menettelyjä, kyseinen jäsenvaltio ilmoittaa asiasta kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti liikenneturvallisuuteen liittyvästä liikennerikkomuksesta epäillylle ajoneuvon omistajalle, haltijalle tai muuten tunnistetulle henkilölle.
Ilmoitukseen on sisällyttävä sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti tiedot rikkomuksen tekovaltion lainsäädännön mukaisista rikkomuksen oikeudellisista seuraamuksista kyseisen jäsenvaltion alueella.
2. Rikkomuksen tekovaltion on sisällytettävä lainsäädäntönsä mukaisesti liikenneturvallisuuteen liittyvästä liikennerikkomuksesta epäillylle ajoneuvon omistajalle, haltijalle tai muuten tunnistetulle henkilölle lähetettävään ilmoitukseen kaikki asiaankuuluvat tiedot, erityisesti 2 artiklassa tarkoitetun liikenneturvallisuuteen liittyvän liikennerikkomuksen luonne, rikkomuksen paikka, päivämäärä ja aika, niiden kansallisten säännösten nimikkeet, joita on rikottu, ja tästä seuraava rangaistus sekä tarvittaessa tiedot rikkomuksen toteamiseen käytetystä laitteesta. Tätä tarkoitusta varten rikkomuksen tekovaltio voi käyttää liitteessä II olevaa mallia.
3. Jos rikkomuksen tekovaltio päättää käynnistää 2 artiklassa tarkoitettuihin liikenneturvallisuuteen liittyviin liikennerikkomuksiin liittyviä jatkomenettelyjä, se lähettää perusoikeuksien kunnioittamisen varmistamiseksi niitä koskevan ilmoituksen rekisteröintiasiakirjan kielellä, mikäli asiakirja on saatavilla, tai jollakin rekisteröintivaltion virallisella kielellä.
6 artikla
Jäsenvaltioiden kertomus komissiolle
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle alustava kertomus tämän direktiivin soveltamisesta viimeistään 7 päivänä marraskuuta 2014. Niiden on myös toimitettava komissiolle kattava kertomus viimeistään 6 päivänä toukokuuta 2016 ja sen jälkeen joka toinen vuosi.
Kattavissa kertomuksissa on ilmoitettava rekisteröintivaltion kansalliseen yhteyspisteeseen osoitettujen, rikkomuksen tekovaltion suorittamien automaattisten hakujen lukumäärä jälkimmäisen valtion alueella tapahtuneiden rikkomusten johdosta yhdessä sen tiedon kanssa, minkä tyyppisten rikkomusten vuoksi pyynnöt esitettiin sekä kuinka moni pyyntö jäi täyttämättä.
Kattaviin kertomuksiin on sisällyttävä myös kuvaus liikenneturvallisuuteen liittyviin rikkomuksiin sovellettavien jatkomenettelyjen tilanteesta kansallisella tasolla niiden rikkomusten osuuden perusteella, joiden johdosta on lähetetty ilmoituksia.
7 artikla
Tietosuoja
1. Tämän direktiivin mukaisesti käsiteltyihin henkilötietoihin sovelletaan puitepäätöksen 2008/977/YOS mukaisia henkilötietosuojasäännöksiä.
2. Kunkin jäsenvaltion on erityisesti varmistettava, että tämän direktiivin mukaisesti käsiteltävät henkilötiedot oikaistaan asianmukaisen määräajan kuluessa, jos ne ovat virheellisiä, ja ne poistetaan tai niiden käyttö kielletään puitepäätöksen 2008/977/YOS 4 ja 5 artiklan mukaisesti, kun niitä ei enää tarvita, ja että tietojen säilyttämisen aikaraja vahvistetaan kyseisen puitepäätöksen 9 artiklan mukaisesti.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikkia tämän direktiivin mukaisesti käsiteltyjä henkilötietoja käytetään ainoastaan 1 artiklassa säädetyn tavoitteen mukaisesti ja että rekisteröidyillä on samat oikeudet tutustua omiin tietoihinsa ja oikaista tai poistaa ne tai kieltää niiden käyttö sekä oikeus vahingonkorvaukseen ja oikeudellisiin muutoksenhakukeinoihin kuin ne oikeudet, jotka on vahvistettu kansallisessa lainsäädännössä puitepäätöksen 2008/977/YOS asiaa koskevien säännösten täytäntöönpanoa varten.
Tämän direktiivin nojalla käsiteltyihin henkilötietoihin on sovellettava myös kaikkia Prümin päätösten mukaisia asiaankuuluvia tietosuojasäännöksiä.
3. Henkilöillä, joita asia koskee, on oltava oikeus saada tietää, mitkä rekisteröintivaltiossa tallennetut henkilötiedot on toimitettu rikkomuksen tekovaltiolle, mukaan lukien pyynnön päivämäärä ja rikkomuksen tekovaltion toimivaltainen viranomainen.
8 artikla
Tienkäyttäjille tiedottaminen unionissa
1. Komissio asettaa saataville verkkosivuilleen kaikilla unionin toimielinten virallisilla kielillä koosteen tiedoista, jotka koskevat jäsenvaltioissa voimassa olevia tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia sääntöjä. Jäsenvaltioiden on tiedotettava komissiolle näistä säännöistä.
2. Jäsenvaltioiden on annettava tienkäyttäjille tarvittavat tiedot niiden alueella sovellettavista säännöistä sekä tämän direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteistä yhdessä esimerkiksi liikenneturvallisuusjärjestöjen, liikenneturvallisuuden alalla toimivien kansalaisjärjestöjen ja autoliittojen kanssa.
9 artikla
Delegoidut säädökset
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 10 artiklan mukaisesti liitteen I mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen päätöksiin 2008/615/YOS ja 2008/616/YOS tehtävien asiaa koskevien muutosten huomioon ottamiseksi tai, jos unionin säädökset, jotka liittyvät suoraan liitteen I saattamiseen ajan tasalle, sitä edellyttävät.
10 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään 9 artiklassa tarkoitettu valta komissiolle viideksi vuodeksi 6 päivänä marraskuuta 2011. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen viiden vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 9 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 9 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
11 artikla
Direktiivin tarkistaminen
Komissio esittää viimeistään 7 päivänä marraskuuta 2016 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa. Kertomuksessa komissio keskittyy erityisesti seuraaviin näkökohtiin sekä tekee tarvittaessa niistä ehdotuksia:
-
arvio siitä, olisiko tämän direktiivin soveltamisalaan lisättävä muita liikenneturvallisuuteen liittyviä liikennerikkomuksia,
-
arvio siitä, kuinka tehokkaasti tämä direktiivi on vähentänyt liikennekuolemien määrää unionissa, ja erityisesti siitä, vaikuttaako tämän direktiivin maantieteellinen soveltamisala sen tehokkuuteen,
-
arvio siitä, onko automaattisille valvontalaitteistoille ja -menettelyille tarpeen laatia yhteiset standardit. Tässä yhteydessä komissiota kehotetaan kehittämään unionin tasolla liikenneturvallisuutta koskevia suuntaviivoja yhteisen liikennepolitiikan puitteissa sen varmistamiseksi, että jäsenvaltiot lisäävät liikennesääntöjen täytäntöönpanon yhtenevyyttä vertailukelpoisten menetelmien ja käytäntöjen avulla. Suuntaviivoihin voivat sisältyä ainakin ylinopeus, rattijuopumus, turvavöiden käytön laiminlyönti ja punaisen liikennevalon noudattamatta jättäminen,
-
arvio tarpeesta lujittaa liikenneturvallisuuteen liittyvistä liikennerikkomuksista määrättyjen rangaistusten täytäntöönpanoa ja ehdottaa jatkomenettelyjä koskevia yhteisiä kriteerejä kaikkien alaan liittyvien EU:n politiikkojen puitteissa yhteinen liikennepolitiikka mukaan lukien siinä tapauksessa, että sakkoa ei ole maksettu,
-
tarvittaessa mahdollisuudet liikennesääntöjen yhdenmukaistamiseen,
-
arvio 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista ohjelmasovelluksista, jotta varmistetaan tämän direktiivin asianmukainen täytäntöönpano sekä taataan tehokas, nopea, turvallinen ja luottamuksellinen ajoneuvorekisteritietojen vaihto.
12 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 7 päivänä marraskuuta 2013 Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
13 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
14 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.
Tehty Strasbourgissa 25 päivänä lokakuuta 2011.