PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 452/2011
ze dne 6. května 2011
o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ
(1)
Dne 17. dubna 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámení o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. března 2010 podala Evropská asociace výrobců bezdřevého papíru CEPIFINE (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Podnět obsahoval zjevné důkazy o subvencování bezdřevého natíraného papíru a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela náležitě doložený podnět, podle nějž působí subvencovaný dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a aby bylo dosaženo řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. V jejich průběhu se nepodařilo řešení na základě dohody nalézt. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Dne 18. února 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (3) oznámení o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
(5)
Dne 17. listopadu 2010 uložila Komise nařízením (EU) č. 1042/2010 (4) na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy, jež vznesly strany při jednom z těchto řízení, zohledněny při obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR a sdružení výrobců (sdružení papírenského průmyslu), zástupce dotčené země, známé dovozce a známé uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 27 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorky vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a jejich známé sdružení (sdružení papírenského průmyslu), všichni výrobci v Unii a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli za období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 základní informace o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem (vymezeným v oddíle 2.1). Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, dvě skupiny čínských vyvážejících výrobců poskytly požadované informace a souhlasily se zařazením do vzorku. Na základě výše uvedených skutečností bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(10)
Jak je vysvětleno ve 53. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u výrobců v Unii není výběr vzorku nutný.
(11)
Jak je vysvětleno ve 54. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u dovozců, kteří nejsou ve spojení, není výběr vzorku nutný.
(12)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o kterých bylo známo, že se jich řízení týká, a všem dalším stranám, které o to požádaly ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení, a to jmenovitě žadateli, dalším známým výrobcům v Unii, známým vyvážejícím výrobcům v ČLR a sdružení výrobců, zástupcům dotčené země, známým dovozcům a známým uživatelům.
(13)
Odpovědi na dotazníky a další podání byly doručeny od dvou skupin čínských vyvážejících výrobců, od CEPIFINE, od čtyř výrobců v Unii vystupujících jako žadatelé a jednoho dalšího výrobce v Unii, dále od třinácti dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení, pěti uživatelů a od jednoho sdružení tiskařského průmyslu.
(14)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
Vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
Výrobci v Unii a jejich sdružení:
-
CEPIFINE, Brusel, Belgie,
-
Sappi Fine Paper Europe, Brusel, Belgie,
-
skupina LECTA (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Itálie, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Francie, a TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Španělsko), Barcelona, Španělsko,
-
skupina Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Itálie, a společnosti, které jsou s ní ve spojení, tj. Burgo Distribuzione srl, Milán, Itálie, a Ebix sa, Barcelona, Španělsko,
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Německo.
c)
Vyvážející výrobci v ČLR:
1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd, holdingová společnost skupiny Asia Pulp & Paper Group (dále jen „APP“)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR,
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR.
2)
Skupina Chenming Paper Group (dále jen „Chenming“)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR,
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR.
d)
Dovozci v Unii:
-
Cartaria Subalpina, Turín, Itálie,
-
Paperlinx, Northampton, Spojené království.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(15)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(16)
Dotčeným výrobkem je bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90.
(17)
Bezdřevý natíraný papír je vysoce jakostní papír, kartón a lepenka všeobecně používané k tisku materiálů určených ke čtení, jako jsou například časopisy, katalogy, výroční zprávy, ročenky. Dotčený výrobek zahrnuje jak listy (archy), tak kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích (kotouče určené k rozřezání). Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích jsou určeny k tomu, aby byly před tiskem rozřezány na archy, a jsou tudíž považovány za zaměnitelné a za přímo soutěžící s archy.
(18)
Dotčený výrobek nezahrnuje kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Také, na rozdíl od kotoučů používaných v archových tiskařských strojích, se kotouče určené pro použití v kotoučových tiskařských strojích obvykle vkládají do těchto tiskařských strojů přímo a předem se nerozřezávají.
(19)
Jedna ze zúčastněných stran namítla, že výrobek, který je předmětem tohoto šetření, je příliš úzce vymezen a že by do něho měly být zahrnuty i kotouče bezdřevého natíraného papíru určené pro kotoučové tiskařské stroje. Tato strana tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje a kotouče zahrnuté do oblasti působnosti tohoto šetření (kotouče určené k rozřezání a archy) mají stejné základní technické a fyzikální vlastnosti a nejsou navzájem rozlišitelné. Kromě toho tvrdila, že oba tyto druhy se používají pro vysoce kvalitní tisk, a že jsou proto do určité míry vzájemně zaměnitelné.
(20)
Šetření však na rozdíl od výše uvedeného tvrzení potvrdilo, že skutečně existují zřetelně rozdílné technické a fyzikální vlastnosti, jako je vlhkost a tuhost, které papír používaný v kotoučových strojích odlišují od papíru používaného při archovém tisku. Šetření dále potvrdilo, že technické vlastnosti uvedené v 18. bodě odůvodnění jsou charakteristické výhradně pro kotouče papíru vhodné k použití v kotoučových tiskařských strojích. V důsledku těchto rozdílů nelze papír používaný v kotoučových strojích nebo papír používaný v archových strojích používat ve stejném typu tiskařského stroje, a proto nejsou vzájemně zaměnitelné. Je třeba poznamenat, že všechny strany souhlasily s tím, že uvedené dva druhy papíru se od sebe odlišují pevností povrchu a pevností v tahu.
(21)
Navíc zmíněná strana tvrdila, že odběratelé považují bezdřevý natíraný papír ve formě listů (archů), kotoučů určených k rozřezání a kotoučů pro kotoučové stroje za jeden jediný trh, a proto jsou distribuční kanály stejné. Rozdílné technické vlastnosti se odrážejí jen v malých cenových rozdílech u těchto skupin výrobků.
(22)
Šetření však odhalilo, že uvedené dva typy kotoučů jsou nezaměnitelné také z ekonomického hlediska, protože kotouče určené pro kotoučový tisk se používají při velkoobjemovém tisku a obvykle se vyrábějí na zakázku a vyžadují dodání v přesně určenou dobu, a proto nejsou tyto výrobky skladovány zprostředkovateli, nýbrž jsou zasílány přímo konečným uživatelům, tzn. že se také prodávají prostřednictvím odlišného distribučního kanálu než kotouče používané při archovém tisku. Odlišný výrobní postup a odlišné úspory z rozsahu při tisku se odrážejí ve výrazných cenových rozdílech.
(23)
Navíc z ČLR nebyly v posuzovaném období dovezeny žádné kotouče určené pro kotoučové stroje. Rovněž lze považovat za nepravděpodobné, že by tyto výrobky byly dováženy v budoucnu, neboť pořizování těchto výrobků na dlouhou vzdálenost je z důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění ekonomicky neúnosné.
(24)
Na tomto základě byla tato tvrzení odmítnuta.
(25)
Stejná strana tvrdila, že pevnost v tahu není vhodnou technickou vlastností pro odlišení těchto výrobků, protože tato zkouška je obecná a její výsledky kromě toho mohou být ovlivněny vlhkostí zkoušeného papíru. Tato strana dále tvrdila, že na základě některých dalších zkoušek, jež proběhly v její vlastní laboratoři a při nichž byla měřena pevnost v tahu kotoučů pro kotoučové stroje, jež vyrábějí výrobci v Unii, je zřejmé, že tyto výrobky nespadají do současné definice výrobku, což by dokazovalo, že kritérium „pevnosti v tahu“ není pro odlišení bezdřevého natíraného papíru používaného pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru používaného pro archový tisk vhodné. Tato strana na základě tohoto důkazu tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje byly z oblasti působnosti šetření vyloučeny svévolně.
(26)
V souvislosti s tvrzením, že vlhkost papíru může způsobit, že výsledky zkoušky podle normy ISO 3783:2006 nejsou spolehlivé, nebyl předložen žádný důkaz.
(27)
Výsledky zkoušek předložené vyvážejícím výrobcem spočívaly v souhrnu výsledků zkoušek provedených v jeho vlastní laboratoři. Nejdůležitější však je, že výsledky nebyly poskytnuty k nahlédnutí a připomínkování dalšími zúčastněnými stranami, zejména výrobním odvětvím Unie, a vyvážející výrobce ani přes opakované upomínky nepředložil smysluplné shrnutí nedůvěrné povahy.
(28)
Po poskytnutí základních informací vyvážející výrobce nepředložil žádné další podrobnější informace, které by mohly pomoci posoudit spolehlivost zkoušky. Jelikož nebyla poskytnuta nedůvěrná verze této zkoušky, nemohly společnosti, jejichž kotouče pro kotoučové stroje byly údajně testovány, na výsledky zkoušky reagovat. Komise proto nemohla objektivně zjistit, zda jsou předložené výsledky zkoušky spolehlivé a správné a zda se na ně lze pro účely šetření spolehnout. Na základě údajů, jež měla Komise k dispozici, bylo zjištěno, že objektivita a spolehlivost zkoušky je nedostatečná, jelikož informace předložené v rámci utajení nemohly být ověřeny podle žádných spolehlivých zdrojů.
(29)
Po zveřejnění příslušných zjištění týž vyvážející výrobce předložil výsledky další zkoušky provedené v jeho zastoupení externí zkušební laboratoří a znovu zopakoval, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl z rozsahu šetření svévolně vyloučen. V protokolu o zkoušce je uvedeno, že pevnost v tahu se měřila na 25 vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, jež laboratoři poskytl vyvážející výrobce a označil je za vzorky papíru vyráběného výrobci v Unii. Podle tohoto protokolu žádný ze vzorků papíru nesplnil obě kritéria uvedená v 18. bodě odůvodnění.
(30)
Posouzení zprávy o zkoušce ukázalo, že tato zpráva vypracovaná zmíněnou externí laboratoří se za prvé týká většinou výrobků, pro něž byly tyto výsledky bezpředmětné, neboť naprostá většina zkoušených vzorků ve skutečnosti nebyly kotouče pro kotoučové stroje; za druhé se zpráva týká výrobků, které nebyly dostatečně identifikovány, jelikož na základě protokolu o zkoušce nelze určit, zda je testovaný papír určen k archovému tisku nebo k tisku z kotoučů, jelikož druh papíru popsaný v protokolu existuje v obou formátech. Kromě toho neposkytl protokol o zkoušce jistotu, že kotouče, z nichž vzorky údajně pocházejí, jsou skutečně totožné s kotouči, jež byly testovány.
(31)
V reakci na zprávu o zkoušce vypracovanou zmíněnou externí laboratoří žadatel předložil výsledky zkoušek, jež provedl jeden z unijních výrobců na stejných vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, které údajně zkoušela uvedená externí laboratoř. Výsledky této zkoušky byly odlišné. Dle žadatele byly odlišnosti způsobeny možnými odlišnými podmínkami zkoušky, a tudíž možným nedodržením normy ISO 3783:2006, tj. normy, podle které by měla měřit pevnost v tahu dle vymezení v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po poskytnutí konečných zjištění zmíněný vyvážející výrobce zpochybnil objektivnost rozhodnutí Komise odmítnout výsledek uvedené zkoušky provedené externí laboratoří. Prohlásil, že zkoušku provedl nezávislý odborník na náhodném vzorku a v souladu s příslušnou normou ISO. Poskytl přísežné prohlášení svého vedoucího s vysvětlením postupu výběru vzorku pro zkoušky tak, aby byla zajištěna nezávislost, správnost a reprezentativnost zkoušky.
(33)
Za prvé, Komise nikdy nezpochybnila objektivitu zprávy o zkoušce vypracované uvedenou externí laboratoří a z tohoto hlediska není důležité, zda byla zkouška provedena na náhodném vzorku. Na druhou stranu byly vyjádřeny pochyby, pokud jde o ujištění týkající se výběru a původu zkoušených vzorků, a nikoli pokud jde o zkoušku samotnou. Argumenty zmíněného vyvážejícího výrobce tyto pochybnosti neodstranily, neboť nebyly ucelené a byly v řadě ohledů nejasné; např. zařazení výrobků jiných než kotoučů pro kotoučové stroje bylo podle jeho tvrzení způsobeno administrativními chybami nebo byla vina připisována chybám dodavatelů, kteří údajně zřejmě dodali špatné vzorky.
(34)
Jelikož ani zdroj, ani vzorky údajně zkoušených výrobků nebyly jasně identifikovány a výsledky zkoušek provedených různými stranami byly protichůdné, mělo se za to, že předložená zpráva o zkoušce vypracovaná externí laboratoří jednající jménem příslušného čínského vyvážejícího výrobce neprokazuje nade vší pochybnost, že zkouška pevnosti v tahu nebyla vhodná pro odlišení bezdřevého natíraného papíru vhodného pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevého natíraného papíru vhodného pro archové tiskařské stroje. Uvedená zpráva o zkoušce tudíž neprokázala, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje byl z oblasti působnosti šetření vyloučen svévolně.
(35)
Co se týče vhodnosti zvolení pevnosti v tahu jako rozlišovacího kritéria pro určení kotoučů vhodných pro tisk na kotoučových tiskových strojích, je třeba připomenout, že v definici výrobku jsou tyto dvě skupiny výrobků od sebe odlišeny mimo jiné na základě jejich použití, tzn. zda je daný výrobek vhodný k použití při kotoučovém tisku, nebo archovém tisku, což se určuje na základě požadavků příslušných strojů, pro něž jsou určeny, kterým odpovídá, mimo jiné, pevnost v tahu. Dále je třeba poznamenat, že pevnost v tahu je pouze jednou z vlastností, které odlišují bezdřevý natíraný papír vhodný pro použití při kotoučovém tisku od bezdřevého natíraného papíru používaného při archovém tisku; v 18. a 20. bodě odůvodnění jsou uvedena další kritéria, která nebyla dotyčným vyvážejícím výrobcem zpochybněna. Jedna ze stran prohlásila, že vlhkost, jak je definována ve 20. bodě odůvodnění, není základní rozlišující vlastností výrobků. Během šetření se však další strany k této otázce vyjadřovaly různě. V každém případě bylo shledáno, že tuhost a pevnost v tahu jsou nejdůležitější činitele.
(36)
V podání v reakci na výše uvedené žadatel uznal, že mohou existovat kotouče, které sice zcela nesplňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu uvedená v 18. bodě odůvodnění, ale přesto by se daly použít při kotoučovém tisku. Nadále však trval na svém názoru, že pevnost v tahu je jedinou zkouškou, která může s jistotou stanovit, že je daný kotouč skutečně vhodný pro kotoučový tisk, tzn. že pokud určitý kotouč splňuje kritérium pevnosti v tahu uvedené v 18. bodě odůvodnění, jedná se zcela jistě o kotouč pro kotoučový tisk.
(37)
Na podporu výše uvedených tvrzení o pevnosti v tahu odkázal vyvážející výrobce na argumenty předložené jedním žadatelem z řad výrobců v Unii v rámci antidumpingových a antisubvenčních šetření v USA, ve kterých dotyčný výrobce z Unie údajně uznal, že kotouče pro kotoučový tisk nelze rozlišit na základě zkoušky pevnosti v tahu ani žádným jiným měřením.
(38)
Žadatel zpochybnil tato tvrzení vyvážejícího výrobce a tvrdil, že z řízení v USA naopak vyplývá, že existuje jasná dělicí čára, která odlišuje kotouče pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru.
(39)
Za prvé je třeba si uvědomit, že výroky, na něž odkazoval vyvážející výrobce, byly předneseny v rámci šetření v jiných jurisdikcích a odlišnými stranami, než jsou strany tohoto řízení, a tudíž nejsou relevantní. Za druhé, orgány USA ve zmíněných šetřeních dospěly k závěru, že existuje jasný rozdíl mezi bezdřevým natíraným papírem používaným při archovém tisku na straně jedné a kotouči vhodnými k použití při kotoučovém tisku na straně druhé. Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích byly považovány za polotovary, zatímco kotouče vhodné pro kotoučový tisk nebyly považovány za dotčený výrobek. Orgány USA ve své definici dotčeného výrobku kotouče pro kotoučové stroje explicitně nedefinují. Při vymezení výrobku, který byl předmětem zmíněných šetření, proto nebyla pevnost v tahu relevantní.
(40)
Na základě výše uvedených připomínek bylo potvrzeno, že technická vlastnost „pevnost v tahu“ je spolehlivou vlastností k popisu bezdřevého natíraného papíru vhodného k použití při kotoučovém tisku.
(41)
Vznesené připomínky však také ukázaly, že existují i kotouče, jež lze při kotoučovém tisku použít, přestože plně nesplňují všechna kritéria pevnosti v tahu. Z tohoto důvodu bylo považováno za nezbytné dále upřesnit definici kotoučů vhodných pro kotoučový tisk.
(42)
S cílem poskytnout další kritérium pro odlišení kotoučů pro kotoučový tisk, které ne zcela splňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu, žadatel navrhl, že by se kotouč, který sice plně nevyhověl při zkoušce pevnosti v tahu, ale má vnitřní cívku o velikosti menší než 80 mm, měl považovat za kotouč pro kotoučový tisk.
(43)
Čínská vláda a dotyčný vyvážející výrobce uvedli, že přidáním velikosti cívky jako nové součásti definice výrobku dochází k úpravě definice kotoučů pro kotoučový tisk, a tedy definice dotčeného výrobku. Rovněž uvedli, že velikost vnitřní cívky není vhodným kritériem, jelikož existují kotouče pro kotoučový tisk o velikosti vnitřní cívky vyšší než 80 mm a kotouče určené k rozřezání o velikosti vnitřní cívky nižší než 80 mm.
(44)
Komise usilovala o zpřesnění definice kotoučů vhodných pro kotoučový tisk a o další objasnění s cílem ještě zřetelněji rozlišit dotčený výrobek a další výrobky, též za účelem minimalizace možnosti, že opatření budou obcházena. Předložené údaje týkající se vhodnosti velikosti cívky jako alternativního kritéria pro definici však prokázaly, že toto kritérium by vedlo k možnému vyloučení dotčeného výrobku, tj. kotoučů určených k rozřezání o velikosti cívky nižší než 80 mm, z působnosti opatření. Proto bylo od záměru použít toto kritérium pro definici kotoučů vhodných k použití při kotoučovém tisku upuštěno.
(45)
Výše uvedenými skutečnostmi není dotčena spolehlivost metody, podle níž byly kotouče vhodné k použití při kotoučovém tisku vyloučeny z oblasti působnosti šetření, jak to tvrdily čínské skupiny vyvážejících výrobců.
(46)
V průběhu šetření některé zúčastněné strany také tvrdily, že by z oblasti působnosti šetření měly být vyloučeny vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka (dle definice v 47. bodě odůvodnění). Tvrdily, že vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka mají odlišné fyzikální vlastnosti, například několik vrstev, vyšší tuhost a nižší hustotu, a že je konečné použití těchto výrobků odlišné, neboť se obvykle používají pro výrobu skládačkových krabic a obalových materiálů. Tyto strany nakonec tvrdily, že jednovrstvý papír, kartón a lepenku a vícevrstvý papír, kartón a lepenku lze navzájem snadno rozlišit podle jejich fyzického vzhledu.
(47)
Vícevrstvý papír, kartón a lepenka, definované ve vysvětlivkách k harmonizovanému systému k číslu 4805, jsou výrobky získané stlačením dvou či více vrstev vlhké buničiny, z nichž alespoň jedna má jiné vlastnosti než ostatní. Tyto rozdíly mohou být způsobeny vlastnostmi použité buničiny (např. recyklovaný odpad), výrobním postupem (např. mechanický či chemický), nebo stupněm zpracování (např. nebělené, bělené nebo barvené), má-li buničina stejné vlastnosti a je-li vyrobena stejným postupem.
(48)
Šetření ukázalo, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka mají skutečně některé odlišné fyzikální a technické vlastnosti, konkrétně jsou složeny z více vrstev buničiny, což jim poskytuje větší tuhost. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka se vyrábějí odlišným výrobním postupem, který vyžaduje jiný papírenský stroj, než jaký se používá při výrobě bezdřevého natíraného papíru, jelikož se při výrobním postupu navrství několik vrstev buničiny do podoby jediného výrobku. A konečně vícevrstvý papír, kartón a lepenka slouží k odlišným účelům (hlavně jako obalový materiál) ve srovnání s bezdřevým natíraným papírem, který se používá pro vysoce kvalitní tisk propagačních materiálů, časopisů apod. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka definované ve 47. bodě odůvodnění se proto považují za výrobek, který není dotčeným výrobkem. V důsledku toho se uvedené kódy KN, které se vztahují na dovoz vícevrstvého papíru, kartónu a lepenky, vyjímají z oblasti působnosti šetření.
(49)
A konečně jeden čínský výrobce tvrdil, že by tzv. „lepenka“ neboli „kartón“ měl být vyloučen z oblasti působnosti šetření, protože nespadá pod definici bezdřevého papíru (ať už natíraného, či nikoli) kvůli údajným rozdílům ve své hmotnosti, tloušťce a tuhosti. Bylo zjištěno, že výrazy „lepenka“ a „kartón“ se obvykle používají pro papír obsahující látky o vysoké hustotě, které činí papír obecně těžším, tzn. že „lepenka“ a „kartón“ se běžně definují jako papír o hmotnosti vyšší než 224 g/m2. Šetření však odhalilo, že rozdíl v hmotnosti nemá významný dopad na zbývající fyzikální a technické vlastnosti a konečná užití, jež by lepenku/kartón odlišily od dotčeného výrobku. Rovněž je třeba poznamenat, že, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění, veškerý bezdřevý natíraný papír o hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, byl výslovně zahrnut do definice dotčeného výrobku. Proto se lepenka/kartón považuje za dotčený výrobek.
2.1.1. OBDOBNÝ VÝROBEK
(50)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v ČLR, jakož i výrobek vyráběný a prodávaný na trhu Unie výrobci v Unii mají tytéž základní fyzikální a technické vlastnosti i stejná základní užití. Proto se považují za obdobné ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. VÝBĚR VZORKŮ
3.1. VÝBĚR VZORKU VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ V ČLR
(51)
Pouze dvě skupiny vyvážejících výrobců v ČLR se přihlásily a odpověděly na žádost o poskytnutí údajů týkajících se výběru vzorku, která byla součástí oznámení o zahájení řízení. Jedna skupina (Chenming) zastupuje dva vyvážející výrobce ve spojení, zatímco druhá skupina (APP) zastupuje čtyři vyvážející výrobce ve spojení. Tito spolupracující vyvážející výrobci představují celkový vývoz dotčeného výrobku z ČLR do Unie. Za těchto okolností Komise rozhodla, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(52)
U dvou ze čtyř vyvážejících výrobců ve spojení ze skupiny APP bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku uvedené ve 47. bodě odůvodnění. V této souvislosti je třeba připomenout vyvozený závěr, že by vícevrstvý kartón a lepenka měly být z vymezení výrobku, který je předmětem tohoto šetření, vyloučeny. Dále je třeba připomenout, že vícevrstvý kartón a lepenka byly vyloučeny z vymezení výrobku, který je předmětem souběžného antidumpingového řízení. Byl tedy učiněn závěr, že uvedení dva vyvážející výrobci ve spojení, u nichž bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku, nebudou zahrnuti do tohoto šetření. Zjištění předložená v tomto nařízení se proto nezakládají na informacích a údajích, jež tito dva výrobci poskytli.
3.2. VÝBĚR VZORKU VÝROBCŮ V UNII
(53)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Po přezkoumání předložených informací a vzhledem ke skutečnosti, že se ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení přihlásili pouze čtyři výrobci v Unii, však bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný. Tito čtyři výrobci byli považováni za reprezentativní (při pokrytí 61 % celkové výroby) pro výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Informace poskytnuté těmito čtyřmi společnostmi byly ověřeny na místě a byly použity pro analýzu mikroekonomických ukazatelů, jak je uvedeno ve 386. bodě odůvodnění.
3.3. VÝBĚR VZORKU DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
(54)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Avšak po přezkoumání předložených informací a vzhledem k malému počtu dovozců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný.
4. SUBVENCOVÁNÍ
4.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(55)
Je nutno připomenout, že čínská vláda a čtyři čínští vyvážející výrobci poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě, jež měly jejich odpovědi ověřit.
(56)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise poté, co obdržela odpovědi na dotazník, jí zaslala tři písemná upozornění na nedostatky a jedno oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. V několika případech tak byly čínské vládě výrazně prodlouženy lhůty, jmenovitě o dva týdny v případě odpovědi na dotazník, takže celková lhůta pro předložení odpovědi na dotazník činila 49 dní, a o tři týdny v případě odpovědi na první z písemných upozornění na nedostatky, takže celková lhůta pro její předložení činila 40 dní.
(57)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam orgánů státní správy, jež se měly inspekcí na místě účastnit. Čínská vláda uvedla, že dokud jí tyto informace nejsou k dispozici, neplní Komise své povinnosti orgánu provádějícího šetření podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, zejména pak povinnosti podle odstavce 8 přílohy VI. Tvrdila dále, že nebudou-li jí tyto informace předloženy, nebude schopna zaručit výsledek inspekcí.
(58)
S tímto požadavkem čínské vlády vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas. V této souvislosti je nutno poznamenat, že Komise splnila veškeré příslušné podmínky, jež stanoví odstavec 8 přílohy VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a článek 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů příslušných pro dotyčné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány příslušné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, zná pouze čínská vláda. K seznamu svých konkrétních dotazů Komise před provedením inspekcí na místě a v jejich průběhu vysvětlila, že tento seznam nepožadují právní předpisy WTO ani Unie a že účelem šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a relevantní doplňující podání, a že se inspekce tedy bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítne-li čínská strana poskytovat potřebné informace či být orgánu provádějícímu šetření nápomocna při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, může to postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky článku 28 základního nařízení.
(59)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s články 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Dospěla přitom k předběžnému závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů nebyla zodpovězena. Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(60)
Čínská vláda uvedla, že orgán provádějící šetření by měl určit nezbytnost informací přiměřeným způsobem tak, aby přitom nezneužil svých práv. Uvedla dále, že přestože nejsou informace pokládány za ideální ve všech ohledech, neměly by být považovány za bezpředmětné. Na základě těchto argumentů uvedla, že součinnost poskytuje podle svého nejlepšího vědomí a že její odpověď na dotazník je úplná. Tvrdila rovněž, že jsou inspekce na místě špatně naplánovány, neboť z oznámení o inspekci nebylo dostatečně zřejmé, co má být předmětem ověřování, a Komise neprovedla specifické inspekce na místě u všech vládních subjektů. V neposlední řadě tvrdila, že jí Komise ukládá neúměrnou zátěž a požaduje irelevantní a zbytečné informace.
(61)
V souvislosti s plánováním inspekcí na místě je třeba připomenout, že čínská vláda s termínem, programem inspekce i místem jejího konání souhlasila. Konkrétně byl termín inspekce na místě projednán v srpnu 2010. Komise původně navrhla, aby se inspekce na místě uskutečnila v prvním říjnovém týdnu roku 2010, a svůj návrh následně na základě požadavků čínské strany dvakrát změnila, nejprve na druhý a poté na třetí říjnový týden roku 2010. Stížnosti na načasování inspekcí na místě jsou tedy neopodstatněné, neboť Komise učinila maximum pro to, aby řádně odůvodněným požadavkům čínské vlády vyhověla. K požadovaným informacím je nutno poznamenat, že čínská vláda nic nenamítala vůči formátu dotazníku ani způsobu, jakým byly informace vyžádány. Odpověď na dotazník a následná vyjádření předkládalo jménem čínské vlády čínské ministerstvo obchodu. Komise si vyžádala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření žádala o tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení k předloženým informacím a jejímu zapojení do programů, jež byly předmětem šetření.
4.2. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(62)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující programy, jež byly údajně zapojeny do poskytování vládních subvencí.
I)
Preferenční úvěry výrobcům natíraného papíru
II)
Programy týkající se daně z příjmu
-
Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
-
Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
III)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
-
Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
-
Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
IV)
Grantové programy
-
Známé značky
-
Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
-
Pomoc v antidumpingovém řízení
-
Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
-
Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
-
Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
-
Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
V)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování práv na využití půdy
-
Poskytování chemikálií na výrobu papíru
-
Poskytování elektřiny
4.2.1. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
a) Úvod
(63)
Čínští výrobci dotčeného výrobku údajně využívají výhod úvěrů s nízkými úrokovými sazbami, které jim poskytují banky spojené s vládní politikou a komerční banky ve státním vlastnictví. Děje se tak v souladu s politikou čínské vlády poskytovat podnikům finanční pomoc, jež má stimulovat a podporovat hospodářský růst a rozvoj čínského papírenského průmyslu. Jak vyplývá z pětiletých plánů a průmyslové politiky, nabízí bankovní systém papírenskému průmyslu zvýhodněné finanční programy.
b) Využití dostupných údajů
(64)
Komise se na základě informací v podnětu snažila vyšetřit poskytování bankovních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Proto bylo pokládáno za nezbytné požádat čínskou vládu, aby ve své odpovědi na dotazník a následných podáních uvedla konkrétní informace a údaje k několika vládním plánům a projektům, jež jsou zaměřeny na stimulaci a podporu rozvoje čínského odvětví výroby papíru. Jednalo se o tyto plány a projekty:
-
Desátý pětiletý plán civilního hospodářství a společenského rozvoje v Číně („10. pětiletka“),
-
„Desátý pětiletý plán“ papírenského průmyslu („pětiletka papírenského průmyslu“),
-
Desátý pětiletý plán a zvláštní plán na rok 2010 pro budování národního lesnictví a integraci papírenského průmyslu („integrační projekt“),
-
Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“ („rozhodnutí č. 40“),
-
Směrný index restrukturalizace průmyslu („směrný index“),
-
Hlavní směry pro Jedenáctý pětiletý plán národního hospodářského a společenského rozvoje (2006-2010) („11. pětiletka“),
-
Oběžník Státní rady k realizaci hlavních cílů (11. pětiletka) a dělbě úkolů („prováděcí oběžník k 11. pětiletce“),
-
Koncepce rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007 („strategie papírenství na rok 2007“),
-
Rozvojový plán provincie Kuan-tung,
-
Jedenáctá pětiletka města Čan-ťiang,
-
Jedenáctá pětiletka města Ťi-ning.
(65)
Informace vyžádané k uvedeným plánům poskytla čínská vláda jen zčásti. V plném rozsahu, tj. v čínském znění s anglickým překladem, byly předloženy pouze dva z vyžádaných plánů (rozhodnutí č. 40 a směrný index restrukturalizace průmyslu). Ke třem regionálním plánům, jež si Komise původně vyžádala, čínské orgány uvedly, že nejsou relevantní, neboť v daných regionech nejsou usazeni vyvážející výrobci, kteří na šetření spolupracují („spolupracující vyvážející výrobci“). Tyto plány proto nebyly předloženy, což Komise akceptovala, avšak požádala o plány rozvoje oblastí (regionů, provincií, obcí), v nichž tito výrobci usazeni jsou. Čínská vláda předložila znění 11. pětiletky provincie Ťiang-su a 11. pětiletky provincie Šan-tung v čínském jazyce, nikoli však jejich překlad, a to ani překlad jejich obsahu. Ke dvěma plánům, jež předloženy nebyly, čínská vláda uvedla, že se týkají období 2000-2005, a jsou tedy již zastaralé. Komise toto tvrzení akceptovala. Zbývající plány (integrační projekt, 11. pětiletka, prováděcí oběžník k 11. pětiletce a strategie papírenství na rok 2007) byly předloženy pouze v čínštině spolu s anglickým překladem jejich obsahu. Čínská vláda uvedla, že požadavky Komise bylo příliš náročné splnit a že vláda má pouze omezené zdroje, a tedy nemohla tyto dokumenty přeložit.
(66)
K výše uvedenému je třeba poznamenat, že Komise žádala o informace, jež pro účely šetření pokládala za nezbytné vzhledem k tomu, že je zmiňoval podnět. Komise navíc opakovaně zdůrazňovala, že je požadované dokumenty zapotřebí předložit v angličtině. U tohoto druhu důležitého dokumentu se jedná o nezbytnost, jelikož ze samotného obsahu nebylo možno určit, která část dokumentu je pro šetření relevantní. Plány předložené v čínštině navíc nejsou dlouhé a podle všeho jsou k dispozici relevantní dokumentace i v angličtině, která byla pořízena buď nezávislými zdroji (advokátní kanceláře specializované na čínské právo) nebo při antisubvenčních šetřeních, jež v Číně prováděly Spojené státy americké (dále jen „USA“).
(67)
Komise tak měla možnost ověřit pouze tyto dokumenty: rozhodnutí č. 40, směrný index a strategii papírenství na rok 2007, jejichž anglická verze byla součástí podnětu a kterou poskytl i jeden z vyvážejících výrobců.
(68)
K tomu, aby mohla vyšetřit míru vládních zásahů na čínském finančním trhu a vytvořit si potřebný přehled o finančním sektoru v ČLR, si Komise vyžádala jednak informace o tom, jaký procentní podíl představuje majetková účast vlády ve finančních institucích, jednak údaje k výši, resp. procentnímu podílu úvěrů, jež poskytují banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda tvrdila, že nemá o podílnících bank k dispozici žádné záznamy, přestože článek 61 zákona o komerčních bankách (Law on Commercial Banks) [2003] č. 13 stanoví, že banky tyto údaje vykazují „orgánu bankovního dohledu při Státní radě a Čínské lidové bance (People's Bank of China)“. Pokud jde o výši, resp. procentní podíly úvěrů, jež banky ve státním vlastnictví poskytují, čínská vláda potvrdila, že přestože jsou relevantní údaje zaznamenávány, nemůže je dát Komisi k dispozici. Komise dále usnadnila čínské vládě práci tím, že omezila požadované informace o výši vládní účasti pouze na ty finanční instituce, o nichž se zjistilo, že úvěrují spolupracující vyvážející výrobce. Čínská vláda však neposkytla relevantní údaje ani o tomto omezeném segmentu finančních institucí, jež v Číně působí.
(69)
K tomu, aby mohla vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank (např. metod při určování úrokových sazeb úvěrů, oceňování úvěrů atd.), požádala Komise čínskou vládu o informace ke strategiím, jež sledují příslušné státní orgány, konkrétně Čínská lidová banka a Komise pro bankovní dohled. Čínská vláda k této úvěrové politice neposkytla žádné relevantní informace. K doložení úlohy, jakou Čínská lidová banka sehrává při určování úrokových sazeb, a vztahu, jaký zaujímá vůči bankovnímu systému, nebyl předložen jediný dokument, předpis ani pokyny, jež by uvedená banka bankovnímu systému adresovala. Vysvětlena nebyla ani aplikace zákona o komerčních bankách [2003] č. 13, zejména jeho článků 34, 38 a 39, jež stanoví základní pravidla pro poskytování úvěrů a další podnikatelské činnosti komerčních bank, přestože Komise o toto vysvětlení výslovně žádala.
(70)
Za účelem vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank, jež během období šetření poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, požádala Komise čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s těmito konkrétními bankami, tak aby mohla Komise ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru. Čínská vláda uvedla, že nemůže bankám ve státním vlastnictví uložit, aby tyto schůzky organizovaly. K otázce, zda uvedené banky při poskytování úvěrů posuzují úvěrová rizika, a pokud ano, jakým způsobem, tedy nebyly od čínských bank shromážděny žádné důkazy.
(71)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo vedle relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, nezbytné použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu. Čínská vláda vznesla vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné nové důkazy nepředložila.
(72)
Aby bylo možno ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru, byli spolupracující vyvážející výrobci požádáni, aby uspořádali schůzky s konkrétními bankami, které je během období šetření pokytovaly úvěry. Žádné schůzky však neproběhly. Opakované žádosti Komise o jejich uspořádání postupovali spolupracující vyvážející výrobci příslušným bankám, ty však odmítaly na šetření spolupracovat. Spolupracující vyvážející výrobci byli upozorněni na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly těmto výrobcům poskytnuty, na dostupných údajích. Výrobci vznesli vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložili.
(73)
Jeden z čínských vyvážejících výrobců byl požádán o konkrétní informace ke konkrétní dohodě se třemi čínskými bankami o restrukturalizaci dluhu. Uvedený výrobce odmítl nezbytné informace poskytnout, a proto nebylo možné ověřit ani tuto celkovou dohodu a související úvěry poskytnuté na základě smluv, ani žádné konkrétní údaje, např. dobu, na niž byly úvěry poskytnuty, splátkový harmonogram či úrokovou sazbu. Tento spolupracující vyvážející výrobce byl upozorněn na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly tomuto spolupracujícímu vyvážejícímu výrobci poskytnuty, na dostupných údajích. Tento výrobce vznesl vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložil.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
i) Vládní zásahy do finančního bankovního systému v souvislosti s preferenčními úvěry papírenskému průmyslu
- Úloha vládních plánů
(74)
Šetření zjistilo, že jsou papírenskému průmyslu věnovány konkrétní strategické plány. Podle nich mají výkonnost tohoto odvětví pozorně sledovat státní orgány, jež mají v úkolu realizovat zvláštní politiku (např. provádět dekrety), tak aby byly cíle těchto strategických plánů naplněny. Šetření dále zjistilo, že tyto specifické strategické plány upravují i preferenční úvěry papírenskému průmyslu.
(75)
Po prostudování rozhodnutí č. 40 a zvláštního oddílu o financování ve strategii papírenství na rok 2007 je totiž zřejmé, že čínský systém státního plánování bankám ukládá poskytovat papírenskému průmyslu úvěry.
(76)
K rozhodnutí č. 40 je nutno poznamenat, že se jedná o příkaz Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu ČLR, a je tedy právně závazný pro další veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí klasifikuje průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulovat a podporovat určité skupiny podniků či odvětví, např. papírenského odvětví, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že jich je celkem 26, a představují tedy jen zlomek čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto 26 odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že pro „podporované investiční projekty“ platí zvláštní výhody a pobídky (finanční podpora, osvobození od dovozního cla, osvobození od DPH či osvobození od daně). Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „restriktivními a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 de facto požadují, aby příslušný orgán uložil finančním institucím úvěry již neposkytovat, a útvaru státní cenové správy ukládají, aby zvýšil ceny elektřiny a dodavatelům elektřiny nařídil, aby své dodávky „restriktivním a eliminovaným projektům“ ukončily. Z výše uvedeného je zřejmé, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě směrnic o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž papírenský průmysl.
(77)
Strategie papírenství na rok 2007 stanoví pro uvedené odvětví konkrétní podmínky, směr a cíle. Popisuje stav papírenského průmyslu v Číně (např. počet podniků, výrobu, spotřebu, vývoz či statistické údaje k druhu používaných surovin). Stanoví strategie a cíle papírenského průmyslu, pokud jde o plánování v tomto odvětví, využívání surovin, technologií a zařízení, strukturu výrobků a organizační strukturu výrobců. Strategie dále upravuje „vstupní kritéria“ tohoto odvětví, neboť určuje konkrétní požadavky na poměr mezi majetkem a závazky a stanoví, jaký konkrétní úvěrový rating a konkrétní cílové úspory z rozsahu, podíly na trhu a spotřebu energie a vody mají společnosti v tomto odvětví dosáhnout. Podniky mají na jejím základě zpracovat vlastní plány rozvoje. Provinciím a regionům dále strategie ukládá, aby se podílely na její realizaci, a celou kapitolu věnuje „investicím a financování“ papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že podle strategie finanční instituce výslovně nesmějí úvěrovat žádný projekt, který neodpovídá jejím ustanovením. Úhrnem řečeno je po prostudování strategie papírenství na rok 2007 a z její formulace zřejmé, že se jedná o specifický nástroj státu, jehož cílem je regulovat papírenský průmysl v Číně a jejž je nutno pokládat za povinný nástroj průmyslové politiky, který jsou příslušné zúčastněné strany v Číně (státní orgány, finanční instituce a výrobci) povinny konkrétním způsobem realizovat.
(78)
Čínská vláda uvedla, že je strategii papírenství na rok 2007 nutno pokládat za směrný, nezávazný plán. Tvrdila dále, že v témže kontextu není právně závazný žádný z vládních plánů a projektů, a tudíž nelze v jejich rámci poskytnout žádný finanční příspěvek či výhodu. Pouhé pročtení strategie papírenství na rok 2007 a jeho výše uvedených konkrétních ustanovení však ozřejmí, že tento dokument nelze pokládat za nezávaznou směrnici. V tomto ohledu se připomíná, že ve strategii papírenství na rok 2007 se mimo jiné uvádí: „Politika průmyslového rozvoje je vytvářena na základě požadavků zdokonalení reformy socialistického tržního hospodářství, jakož i na základě souvisejících právních a správních předpisů s cílem vytvořit spravedlivé tržní podmínky a prostředí příznivé pro rozvoj, řešit stávající problémy rozvoje papírenského průmyslu a řídit zdravý rozvoj tohoto odvětví“. K ostatním plánům a projektům, jež jsou vyjmenovány v 64. bodě odůvodnění, je třeba uvést, že přinejmenším jeden z nich odkazuje na prováděcí oběžník k 11. pětiletce. Není snadné porozumět tomu, jak může být k právně údajně nezávaznému dokumentu (vládnímu plánu) vydán právně závazný prováděcí akt (v daném případě oběžník Státní rady).
(79)
Článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 mimoto uvádí, že banky „vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“. V tomto zvláštním případě je relevantní státní průmyslová politika zakotvena ve strategii papírenství na rok 2007. Je tedy jen logické vyvodit závěr, že úvěry, jež výrobci bezdřevého natíraného papíru získávají u komerčních bank ve státním vlastnictví, se řídí vládními směrnicemi.
(80)
Předmětem šetření byla i úloha, kterou sehrává Národní komise pro rozvoj a reformy (National Development and Reform Commission). Čínská vláda k němu uvedla, že se jedná o agenturu Státní rady, která koordinuje makroekonomickou politiku a řídí vládní investice. Tento státní orgán vydal kromě jiných plánů i strategii papírenství na rok 2007. K právnímu rámci, podle nějž byla Národní komise pro rozvoj a reformy zřízena a vyvíjí svou činnost, např. její stanovy, nebyly přes výslovnou žádost předloženy žádné dostupné informace. Komisi se od čínské vlády dostalo pouze vysvětlení, že se Národní komise pro rozvoj a reformy musí řídit pokyny Státní rady jakožto nejvyššího orgánu státní správy, že jsou však tyto informace pro šetření irelevantní. Toto tvrzení nelze akceptovat. Stanovy orgánu, který vydává vládní plány, jsou pro účely šetření pokládány za relevantní, neboť jsou to vládní plány a projekty, které jsou jeho předmětem. Komise požádala i o zdůvodnění skutečnosti, proč čínská Národní komise pro rozvoj a reformy systematicky shromažďuje od společností podrobné údaje. Čínská vláda k tomu uvedla, že tyto informace lze shromažďovat prostřednictvím průmyslových sdružení a z jiných veřejných zdrojů. Ze skutečnosti, že jsou v rámci zvláštního mechanismu systematicky shromažďovány údaje o společnostech určené pro zpracování vládních plánů a projektů, však vyplývá, že jsou tyto plány a projekty pokládány za významnou součást státní průmyslové politiky.
(81)
Z uvedeného vyplývá, že veškerá rozhodnutí, jež finanční instituce přijímají vůči papírenskému průmyslu, musí brát v úvahu nutnost plnit cíle příslušných strategických plánů. O společnostech, jež tyto konkrétní strategické plány zařazují mezi „podporovaná odvětví“, se totiž předpokládá, že mají velmi dobrý úvěrový rating, což má přímý dopad na hodnocení jejich úvěruschopnosti v čínském finančním systému. Jak dále vyplývá z kapitoly o financování ve strategii papírenství na rok 2007 a ze sdělení o úvěrovém ratingu, které Komisi poskytl jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, nařizuje čínský systém státního plánování bankám, aby úvěrovaly papírenský průmysl; podle těchto zdrojů je společnostem udělován velmi dobrý úvěrový rating, neboť tyto společnosti splňují podmínky konkrétních strategických plánů. Zde je třeba poznamenat, že uvedené sdělení o úvěrovém ratingu, jež bylo předloženo během šetření, přímo spojuje pozitivní budoucí vyhlídky společnosti s existencí strategických plánů pro papírenství a splnění jejich cílů. Existují i důkazy o tom, že státní orgány sledují výkonnost společností, neboť každoročně přezkoumávají jejich podnikatelská oprávnění a shromažďují tímto způsobem statistické údaje o jejich finanční situaci a výkonnosti. Z informací od spolupracujících vyvážejících výrobců byly dále získány důkazy o tom, že Čínská lidová banka sleduje v souladu s článkem 9 nařízení o registraci a konzultaci bank úvěrovou situaci společností, a to prostřednictvím ročního přezkumu úvěrů, jež si společnosti každoročně berou.
(82)
Všechny výše uvedené skutečnosti prokazují, že mezi konkrétními strategickými plány a financováním papírenského průmyslu existuje vazba.
- Vládní zásahy v bankovním sektoru
(83)
Pokud jde o spolupracující vyvážející výrobce, šetření zjistilo, že dvěma z nich byla ve většině případů automaticky poskytována nejnižší možná úroková sazba v rámci limitů, jež stanovila Čínská lidová banka, zatímco další dva využívali výhodných změn splátkového harmonogramu, jež byly sjednány v roce 2008. Čínské banky ve státním vlastnictví totiž odkoupily veškeré úvěry poskytnuté zahraničními bankami; úvěry se změněným splátkovým harmonogramem nebyly poskytovány s významnou rizikovou prémií nad rámec základní úrokové sazby Čínské lidové banky.
(84)
Šetření dále zjistilo, že jsou vládní zásahy pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, tak aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou bankám svěřeny pravomoci státní správy nebo zda je vykonávají, nezjišťovala Komise pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen zákonem.
(85)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Zpráva WTO o výsledcích přezkumu obchodní politiky Číny ke stejnému tématu uvádí: „Dalším významným rysem finančního sektoru v Číně je vysoká míra státního vlastnictví“. (5) Je třeba poznamenat, že na čtyři velké banky ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank a Industrial and Commercial Bank) připadá z čínského bankovního sektoru podle všeho více než polovina. Podíl státu v bankách spojených s vládní politikou a v dalších bankách ve státním vlastnictví dosahuje přes 50 %, a tyto banky tak kontroluje vláda. Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ani uvedené banky nicméně takové informace neposkytly. Pouze opakovaně odkazovaly na informace obsažené ve výročních zprávách bank, které předložily. Informace ve výročních zprávách bank však neobsahovaly (a nemohly obsahovat) informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno.
Komise musela tudíž použít dostupné informace. Na základě dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež buď předložila čínská vláda, nebo jsou veřejně dostupné, dále informace extrahované z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (6). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o zvýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (7). V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším třináct z uváděných devatenácti bank je ve státním vlastnictví; patří k nim i dvě banky spojené s vládní politikou (Export-Import Bank of China a China Development Bank) a významné čínské komerční banky, např. Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
Pokud jde o ostatní státem vlastněné banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Tyto podrobné informace opět nebyly poskytnuty kromě opakovaného odkazu na informace v příslušných výročních zprávách bank, které byly ve většině případů pouze v čínštině bez anglického překladu. Informace ve výročních zprávách bank však nemohou poskytnout informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno. Pokud jde o banky spojené s vládní politikou, jak je vysvětleno níže, šetřením bylo zjištěno, že neexistuje žádná jasná právní úprava jejich úlohy a jejich vztahu k vládě. Podle tvrzení čínské vlády při inspekci na místě se však zdá, že banky spojené s vládní politikou podporují pro vládní politiku v Číně a nejsou provozovány za účelem dosahování zisku. Všechny výše uvedené skutečnosti potvrzují, že uvedené čtyři banky jsou kontrolovány vládou a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu.
(86)
Komise se dále snažila prošetřit rozdíl mezi bankami spojenými s vládní politikou (podle dostupných informací se jedná o Export-Import Bank of China, China Development Bank a Agricultural Development Bank of China) a státem vlastněnými bankami komerčními. K těmto dvěma odlišným kategoriím finančních institucí si vyžádala vysvětlení. Podle vyjádření čínské vlády nereguluje činnost bank spojených s vládní politikou žádný právní předpis, neboť čínské orgány v současnosti teprve pracují na návrhu příslušného zákona. Čínská vláda dále uvedla, že jedna z bank spojených s vládní politikou (jmenovitě China Development Bank) by neměla být pokládána za banku spojenou s vládní politikou, neboť byla přeměněna na holdingovou společnost a nachází se v přechodné fázi. K tomu budiž poznamenáno, že předložené informace potvrzují, že k bankám spojeným s vládní politikou je přistupováno odlišně od komerčních bank. Ačkoli činnost ani chování těchto bank na čínském finančním trhu nejsou upraveny žádnými pravidly, vyplývá z oběžníků Čínské lidové banky, kde se o nich výslovně hovoří, že banky spojené s vládní politikou mají v porovnání s komerčními bankami zvláštní postavení. Pokud jde o postavení China Development Bank, čínský stát v ní drží (prostřednictvím čínského ministerstva financí) více než 50 % akcií, a její přeměna na holdingovou společnost tedy nemá na vládní kontrolu žádný vliv.
(87)
Dalším faktorem, jenž zkresluje podmínky na čínském finančním trhu, je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob určování úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - Yinfa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Čínská vláda uvedla, že tyto oběžníky byly součástí reformy, v jejímž rámci probíhala liberalizace úrokových sazeb, bližší vysvětlení však nepodala. K žádosti o vysvětlení k preferenčním a dalším úvěrům, jež blíže vymezuje Státní rada, čínská vláda uvedla, že znění příslušného čínského dokumentu vychází z předpokladu, že další úvěry blíže vymezí Státní rada.
K vysvětlení, proč čínské právní předpisy vymezují preferenční úvěry, čínská vláda neuvedla žádné další údaje ani relevantní dokumentaci. I pokud tato tvrzení čínské vlády akceptujeme, není v souvislosti s dalšími druhy úvěrů zřejmé, proč zákonodárce pokládal za nezbytné možnost dalších úvěrů vymezovaných Státní radou zavádět. Komise dále žádala o vysvětlení k existenci komerčně spravovaných politických úvěrů, o nichž se zmiňuje oběžník č. 251. Čínská vláda v této věci neposkytla žádná vysvětlení ani důkazy. Čínská vláda byla dále požádána o aktualizace či právní předpisy vydané v návaznosti na uvedené oběžníky, jež by se týkaly úvěrové politiky komerčních bank a bank spojených s vládní politikou, tyto informace však neposkytla.
(88)
V neposlední řadě je třeba poznamenat, že čínská vláda nepředložila ke struktuře čínského bankovního systému žádné další informace ani statistické údaje.
(89)
Na základě 74. až 88. bodu odůvodnění a s přihlédnutím k nedostatečné spolupráci čínské strany (a na základě úvah v 90. bodě odůvodnění) dospěla Komise k závěru, že finanční trh v Číně je narušen vládními zásahy a úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, jsou se sazbami vládními pravděpodobně sladěny. Úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, tedy nelze pokládat za vhodný komerční základ pro srovnání při určování případné výhody, kterou získávají příjemci vládních úvěrů.
ii) Finanční příspěvek
(90)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dále konstatuje, že naprostou většinu úvěrů poskytly uvedeným dvěma spolupracujícím výrobcům banky spojené s vládní politikou či jiné banky ve státním vlastnictví, jež jsou z důvodu úzkých vazeb na vládu považovány za veřejnoprávní subjekty. Tyto banky jsou z více než 50 % vlastněny státem, a jsou tedy považovány za banky kontrolované vládou. Existují i další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti konají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno v 65. bodě odůvodnění, zasahuje stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem; přitom v některých případech uvedených v 83. bodě odůvodnění byla společnostem téměř automaticky poskytnuta nejnižší možná sazba v rámci rozmezí, jež určil stát. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým zajišťují naplňování průmyslové politiky vlády strategie papírenství na rok 2007, rozhodnutí 40 a článek 34 zákona o komerčních bankách (viz 74. až 81. bod odůvodnění). Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím (viz 312. bod odůvodnění). A konečně, Čína neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou (viz 68. až 70. a 84. až 86. bod odůvodnění). V případě úvěrů, jež poskytují banky spojené s vládní politikou či ve státním vlastnictví, tak Komise dospívá k závěru, že výrobci natíraného papíru získávají finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
iii) Výhoda
(91)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je jim poskytována výhoda podle čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek, byl tento srovnávací základ sestaven pomocí metody popsané v 96. až 102. bodě odůvodnění.
iv) Specifičnost
(92)
Čínská vláda byla požádána o informace jednak ke kritériím, jejichž splněním vzniká na subvenci nárok, jednak k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
-
důkaz specifičnosti subvence, jenž předložil žadatel,
-
zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu,
-
důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným odvětvím“ (rozhodnutí č. 40),
-
článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 (viz 79. bod odůvodnění), podle nějž komerční banky vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky; v tomto konkrétním případě tedy úvěrová činnost těchto bank probíhá v intencích pětiletky papírenského průmyslu,
-
zjištění (viz 81. bod odůvodnění), podle nichž čínský systém státního plánování nařizuje bankám, aby papírenský průmysl úvěrovaly, a podle nichž se u společností předpokládá velmi dobrý úvěrový rating, neboť splňují podmínky podle konkrétních strategických plánů.
(93)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně dostupné všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích či podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Závěry
(94)
S ohledem na výše uvedené je třeba financování papírenského průmyslu pokládat za subvenci.
(95)
Tato subvence by měla být vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(96)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Podle čl. 6 písm. b) základního nařízení se za výhodu považuje rozdíl mezi částkou, kterou platí daná společnost za poskytnutí vládní půjčky, a částkou, kterou by tato společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by mohla získat na trhu.
(97)
Jak je vysvětleno výše, jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupných údajů.
(98)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(99)
S ohledem na výše uvedené byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci (jak je uvedeno v 68. až 72. bodě odůvodnění) požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Navzdory opakovaným žádostem zúčastněné strany tyto informace neposkytly. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je pokládáno za náležité uvažovat situaci, že je všem podnikům v Číně udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. V případě úvěrů v cizí měně uplatňuje Komise na standardní úvěrovou sazbu uvedenou v příslušných čínských úvěrových smlouvách (sazbu LIBOR) adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Nicméně vzhledem k celkově nedostatečné spolupráci čínské vlády při poskytování informací o bankách ve státním vlastnictví a při zjednávání přístupu k nim je v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení a s ohledem na všechny dostupné skutečnosti pokládáno za náležité použít úvěrový rating BB (v neinvestičním, spekulativním stupni).
(100)
Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že byl úrokový diferenciál v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(101)
Jak je vysvětleno v 73. bodě odůvodnění, odmítl jeden z vyvážejících výrobců předložit důležitou dohodu o restruktualizaci dluhu. Nebylo tak možno ověřit základní informace o úvěrech, jež jsou předmětem dohody, např. úrokovou sazbu, splatnost, splátkový harmonogram atd. Vyvážející výrobce ani neprokázal, že z předmětných úvěrů splatil jistinu. Při výpočtu výše výhody byly proto tyto úvěry posouzeny jako grant a byly rozpočítány na období šetření spolu s úrokem, jenž během tohoto období zůstal nezaplacen a jehož výpočet je uveden v 100. bodě odůvodnění.
(102)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 5,37 % a v případě společností ze skupiny Chenming 1,26 %.
4.2.2. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU
- Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
(103)
Společnostem, jež si úspěšně požádají o vydání osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, tento program umožňuje využít snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % oproti běžné sazbě, jež činí 25 %.
a) Právní základ
(104)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven jednak v článku 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (Enterprise Income Tax Law of the PRC) (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jednak ve Správních opatřeních k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie. Týká se jej i Oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985). Toto oznámení podrobněji upravuje realizaci tohoto programu.
b) Nárok na subvenci
(105)
Článek 10 správních opatření k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie, vyjmenovává seznam kritérií, jejichž splněním vzniká společnostem nárok na využití programu. Splňuje-li společnost veškeré podmínky článku 10, musí podat příslušným orgánům žádost postupem podle článku 11 zmíněných opatření.
c) Praktická realizace
(106)
Společnost, jež zamýšlí o účast v programu požádat, musí podat elektronickou cestou žádost u místního odboru pro vědu a technologie, který tuto žádost předběžně posoudí. Tento odbor následně společnost doporučí u útvaru pro vědu a technologie příslušné provincie. Před vydáním rozhodnutí o tom, že bude žadateli uděleno osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, je uvedený útvar oprávněn provést přímo v prostorách žadatele šetření.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(107)
Tohoto podpůrného programu se účastnili tři spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, jenž tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(108)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(109)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(110)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. V kapitole 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007) věnované „daňovým pobídkám“ totiž článek 25 stanoví, že „pobídky v oblasti daně z příjmů podniků poskytuje stát hlavním odvětvím a projektům, jež stát podporuje“. Komise má za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(111)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(112)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za posuzované období. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně vypočtené podle snížené preferenční sazby. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(113)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,22 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,58 %.
- Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
(114)
Tento program nabízí výhodu všem společnostem, jež jsou uznávanými realizátory výzkumných a vývojových projektů. Toto zařazení jim umožňuje u daně z příjmů právnických osob uplatnit 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
a) Právní základ
(115)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven i) v čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), dále ii) v článku 95 Prováděcího nařízení k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007, a iii) v Průvodci hlavními odvětvími (oznámení č. 6 z roku 2007).
b) Nárok na subvenci
(116)
Tento program nabízí výhodu společnostem, jež byly uznány za realizátory výzkumných a vývojových projektů. Podmínky pro účast v něm splňují pouze výzkumné a vývojové projekty společností, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu; tyto podmínky splňují dále projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií v rámci stávající rozvojové priority, který vydala Národní komise pro rozvoj a reformy.
c) Praktická realizace
(117)
Společnosti, jež zamýšlejí podat žádost o účast v programu, musí místnímu odboru pro vědu a technologie poskytnout podrobné údaje o daných výzkumných a vývojových projektech. Projekty schvaluje na základě posouzení žádosti daňový odbor. Částka, jež podléhá dani z příjmů právnických osob, se snižuje o 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(118)
Tohoto programu se účastnili spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, který tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(119)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(120)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(121)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(122)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(123)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje celková daňová povinnost vypočtená podle běžné daňové sazby, od níž se odečte daň skutečně zaplacená po 50 % odpočtu skutečných výdajů na výzkum a vývoj u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí 0,02 % u společností ze skupiny APP a 0,05 % u společností ze skupiny Chenming.
- Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
(125)
Program je určen podnikům se sídlem v Číně, které drží podíly v jiných tuzemských podnicích. V případě příjmů, jež jim plynou z určitých dividend vyplácených těmito tuzemskými podniky, mají tito podílníci nárok na osvobození od daně.
a) Právní základ
(126)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven v článku 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků a je blíže rozveden v článku 83 prováděcího předpisu k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007.
(b) Nárok na subvenci
(127)
Tento program poskytuje výhody všem společnostem se sídlem v Číně, které mají podíly v jiných podnicích se sídlem v Číně.
c) Praktická realizace
(128)
Společnosti mohou programu využít přímo při vyplňování daňového přiznání.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(129)
Spolupracující vyvážející výrobci ve svém přiznání k dani z příjmů vykázali osvobození od daně u částky, která je označena jako dividendy, bonusy a jiné příjmy z kapitálových investic, které plynou způsobilým rezidentům a podnikům v souladu s podmínkami přílohy 5 k přiznání k dani z příjmů (roční výkaz daňových zvýhodnění). Tyto společnosti neodváděly z vykázaných částek daň z příjmů.
e) Závěry
(130)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(131)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace neposkytla. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(132)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních.
(133)
Vzhledem k tomu, že jsou všechny uvedené daňové programy podle kapitoly 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků vyhrazeny výlučně významným výrobním odvětvím a projektům, které stát podle článku 25 podporuje či stimuluje, jedná se rovněž v tomto případě o specifický program, neboť tento je vyhrazen pouze určitým podnikům a výrobním odvětvím, jež jsou klasifikovány jako podporované a k nimž patří např. výroba natíraného papíru. Komise má totiž za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podniků podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou v daném případě dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(134)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(135)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti (včetně daně z příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně), po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(136)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,34 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,21 %.
4.2.3. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
- Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
(137)
Tento program stanoví výhody v podobě osvobození dlouhodobých aktiv od DPH a jejich bezcelního dovozu, jichž mohou využít podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, které si u čínských orgánů opatří osvědčení o státem podporovaných projektech v souladu s příslušnými právními předpisy v oblasti investic, daní a cel.
a) Právní základ
(138)
Tento program se opírá o soubor právních předpisů, jmenovitě o i) Oběžník Státní rady č. 37/1997 o úpravě daňových schémat pro dovážené zařízení, ii) Sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, iii) Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a o iv) Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
b) Nárok na subvenci
(139)
Nárok na subvenci mají pouze žadatelé z řad podniků se zahraničními investicemi a podniků domácích, jež si opatří osvědčení o státem podporovaných projektech.
c) Praktická realizace
(140)
Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů ve svém článku I.1 stanoví, že v případě projektů zahraničních investic, jež odpovídají „podporovaným projektům podle Katalogu výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a podle Katalogu prioritních výrobních odvětví pro účely zahraničních investic ve středozápadním regionu spojených s přenosem technologií, je od cla a DPH osvobozeno jednak zařízení určené k vlastnímu použití a dovezené v rámci celkové investice, jednak technologie, díly, součásti a náhradní díly dovezené spolu s tímto zařízením v souladu se smlouvou; toto neplatí pro komodity uvedené v Katalogu komodit dovážených v rámci projektů zahraničních investic, jež nejsou osvobozeny od daně“. Potvrzení vystavované podporovaným projektům zahraničních investic, v jejichž případě dosahuje celková investice alespoň 30 milionů USD, vydává Národní komise pro rozvoj a reformy. V případech, kdy je celková investice nižší než 30 milionů USD, vystavují potvrzení téhož druhu komise či odbory pro ekonomiku na úrovni provincie. Poté, co obdrží uvedené potvrzení o podporovaném projektu, předloží společnosti místním celním orgánům uvedená osvědčení a další doklady k žádosti, aby získaly nárok na osvobození dovezeného zařízení od cla a DPH.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(141)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(142)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(143)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(144)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky, které svou investiční činnost uskutečňují v rámci specifických kategorií podnikání, jejichž taxativní výčet podávají právní předpisy (tj. katalog výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a katalog prioritních výrobních odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj stát v současnosti podporuje). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(145)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(146)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(147)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 1,17 % a u společností ze skupiny Chenming 0,61 %.
- Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
(148)
Tento program stanoví výhody v podobě vracení DPH, jež podniky se zahraničními investicemi uhradí při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu.
a) Právní základ
(149)
Program se opírá o Oběžník státní daňové správy č. 171, 1999 ze dne 20. září 1999 o vyhlášení prozatímních opatření o navrácení daně daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu podniky se zahraničními investicemi. Platnost programu pak ukončil Oběžník o ukončení politiky refundací daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu ze strany podniků se zahraničními investicemi [Caishui 2008, č. 176]. Druhý uvedený oběžník stanoví po ukončení programu k 1. lednu 2009 přechodné období.
b) Nárok na subvenci
(150)
Nárok na subvenci vzniká jen podnikům se zahraničními investicemi, jež nakupují zařízení vyrobené na domácím trhu.
c) Praktická realizace
(151)
Cílem programu je refundovat podnikům se zahraničními investicemi DPH zaplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Předpokladem je, že toto zařízení není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nepřekračuje celkový investiční limit pro podniky se zahraničními investicemi podle „Zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(152)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(153)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(154)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(155)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky určitého druhu (tj. podniky se zahraničními investicemi). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(156)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť subvence je poskytována v závislosti na používání zboží vyrobeného na domácím trhu na úkor zboží dovezeného.
(157)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(158)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k vrácení DPH uhrazeného při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(159)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 0,03 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,05 %.
- Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
(160)
Tento program vyjímá podniky se zahraničními investicemi z povinnosti hradit místní daně za údržbu města, výstavbu a příplatek na vzdělávání.
a) Právní základ
(161)
Program se opírá o Dočasný předpis Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Kuo-fa, (zveřejněno dne 8. února 1985, č. 19) a Předpis ministerstva financí k několika specifickým otázkám provádění Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Cchaj-šuej-c' (zveřejněno dne 22. března 1985, č. 69).
b) Nárok na subvenci
(162)
Nárok na subvenci vzniká pouze podnikům se zahraničními investicemi.
c) Praktická realizace
(163)
Podle Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města se základ daně za údržbu města a za výstavbu určí jako „výše daně z výrobku, DPH a daně z podnikatelské činnosti, kterou poplatníci daně skutečně zaplatí, a je hrazena současně s daní z výrobku, DPH a daní z podnikatelské činnosti“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Jak je vysvětleno v 347. a 348. bodě odůvodnění, daňové povinnosti v souvislosti s tímto programem platí od 1. prosince 2010 pro všechny společnosti působící v Číně.
e) Závěry
(165)
Proto a na základě informací do 30. listopadu 2010 je program nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(166)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť právní předpisy, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, osvobozují od daňové povinnosti v případě daně za údržbu města a za výstavbu určité podniky (tj. podniky se zahraničními investicemi).
(167)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
(168)
Vzhledem k informacím, které poskytla čínská vláda a příslušní spolupracující vyvážející výrobci, se však usuzuje, že se dotyčným stranám podařilo prokázat, že tento program již nepředstavuje žádnou výhodu pro dotyčné výrobce.
(169)
Jsou proto splněny podmínky stanovené v článku 15 základního nařízení. Proto bylo rozhodnuto, že v souvislosti s tímto programem nebudou uložena vyrovnávací opatření.
4.2.4. GRANTOVÉ PROGRAMY
(170)
U dvou z grantových programů uvedených v podnětu bylo zjištěno, že jich využívali spolupracující vyvážející výrobci; jednalo se o cenu za známou značku a o Zvláštní fondy pro podporu hospodářské a obchodní výměny se zahraničím a pro přilákání významných zahraničních investičních projektů do provincie Šan-tung. Ostatní programy, jejichž využití bylo v daném případě zjištěno, oznámili spolupracující vyvážející výrobci. Čínská vláda byla na existenci těchto programů upozorněna a byla požádána o nezbytné informace k nim. Podle jejího vyjádření nemohou být programy v podnětu neuvedené předmětem šetření, neboť to odporuje pravidlům WTO. Žádost Komise je podle ní tedy v rozporu s pravidly pro provádění důkazů a konzultací, jež upravuje Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Čínská vláda dále uvedla, že informace, jež Komise k těmto programům předložila, jsou obecné povahy a že by Komise i za předpokladu, že by programy předmětem šetření být mohly, měla čínské vládě zaslat novou, řádně zdůvodněnou žádost o podrobnosti k nově namítaným subvencím, jež by byly pro šetření relevantní.
(171)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že je běžným postupem Unie vyrozumívat orgány země, proti níž je vedeno šetření, o existenci dalších namítaných subvenčních programů, než o jakých hovoří podnět a jichž využívají spolupracující vyvážející výrobci, a tyto orgány požádat o příslušné informace a vysvětlení. Postup zvolený v daném případě je v souladu s příslušnými pravidly WTO. Komise čínskou vládu vyrozuměla o existenci těchto programů v okamžiku, kdy se o nich dozvěděla, a poskytla čínské vládě informace, jež od čínských spolupracujících vyvážejících výrobců obdržela. Čínské vládě současně poskytla příležitost ke konzultacím o těchto programech a čínská vláda této příležitosti využila. Byly tak v plném rozsahu dodrženy články 12.1, 13.1 a 13.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních i čl. 11 odst. 10 základního nařízení. Níže uvedená zjištění zohledňují informace, jež čínská vláda k příslušným programům poskytla.
i) Programy uvedené v podnětu
- Známé značky
a) Právní základ
(172)
Program je realizován na základě Sdělení provincie Šan-tung o rozpočtových prostředcích vyčleněných v roce 2008 na zvláštní cenu za rozvoj vývozních značek [Lucaiqizhi (2008) č. 75]. Na základě programu jsou společnostem poskytovány granty, jejichž účelem je podpořit vývozní značky a zvýšit tržní podíl známých značek.
b) Nárok na subvenci
(173)
Cenu mohou získat pouze podniky, jež vyvážejí známé značky a jsou usazeny v provincii Šan-tung. K doložení kritérií pro vznik nároku na cenu nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(174)
Cílem programu je odměnit podniky, jež jsou uznávanými vývozci známých značek a jsou usazeny v provincii Šan-tung, a podpořit tak jejich rozvoj a konkurenceschopnost. Žádost o účast v programu nemusí podnik podávat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(175)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(176)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(177)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(178)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky, jež vyvážejí známé značky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(179)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(180)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(181)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
a) Právní základ
(182)
Oficiálním dokumentem, který je tomuto programu věnován, je Oznámení lidové vlády města Šou-kuang o vyznamenání podniků za zásluhy v roce 2008 (Announcement of Shouguang People's Government on Commendation of advanced enterprises in 2008). Tento program zřízený dne 9. února 2008 vyznamenává podniky, jež v roce 2008 dosáhly vynikajících výsledků.
b) Nárok na subvenci
(183)
Do programu se mohou zapojit společnosti, jež byly uznány jako „podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či jako „podniky se zásluhami o zahraniční obchod“ a jež vykazují pozoruhodné výsledky v zahraničním obchodu či dokázaly přilákat významné zahraniční investice. Čínská vláda k této strategii ani k vymezení „podniku se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podniku se zásluhami o zahraniční obchod“ nepředložila žádný právní ani správní předpis.
c) Praktická realizace
(184)
Přidělování prostředků z fondů „podnikům se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podnikům se zásluhami o zahraniční obchod“ je věcí lidové vlády města Šou-kuang.
(185)
Podle údajů čínské vlády nemusí podnik o účast v programu žádat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(186)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(187)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(188)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(189)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic a podniky se zásluhami o zahraniční obchod. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(190)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(191)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(192)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než0,01 %).
ii) Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci
- Pomoc v antidumpingovém řízení
a) Právní základ
(193)
Oficiálním dokumentem, jenž je tomuto programu věnován, jsou Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření (Rules for the Implementation of the Support Policy for Anti-dumping, Anti-subsidy, Safeguard investigation Respondent). Podle tvrzení čínské vlády byl tento program ukončen v roce 2008, nebylo však doloženo relevantní vyhlášení právního předpisu.
b) Nárok na subvenci
(194)
Subvenci uděluje finanční odbor příslušného regionu či provincie s cílem usnadnit dané společnosti účast v antidumpingovém šetření, které pro ní vedou USA. K získání nároku na subvenci musí být společnost registrována v provincii Šan-tung (s výjimkou města Čching-tao) a postupovat v souladu s pokyny, jež vydávají ministerstvo obchodu a orgány dané provincie.
c) Praktická realizace
(195)
Program je specifický pro určitý region (platí pouze v provincii Šan-tung, avšak s výjimkou jejího největšího města Čhing-tao) a kritéria způsobilosti pro účast v něm nejsou objektivně stanovena právním předpisem.
(196)
Podle příslušného právního předpisu je ve prospěch žadatele hrazeno 40 % nákladů na právní poradenství.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(197)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(198)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(199)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti.
(200)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(201)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(202)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
a) Právní základ
(203)
Realizace programu se řídila Stanoviskem k urychlení rozvoje odvětví využívajících špičkových technologií (zkušební realizace) (Shoufa [2005] č. 37) (Opinion to accelerate high-tech industry development (Trial Implementation) (Shoufa [2005] No. 37), jež vydala obecní samospráva města Šou-kuang. Podle údajů čínské vlády se program opírá o konkrétní právní rámec, avšak nepředložila jeho znění.
b) Nárok na subvenci
(204)
V případě tohoto programu se jedná o subvenci, jež je poskytována ke zvýšení konkurenceschopnosti podniků. K doložení kritérií vzniku nároku na subvenci nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(205)
Podle údajů čínské vlády se jedná o grantový program na místní úrovni, jenž má podporovat výzkum a vývoj, úspory energie a ochranu životního prostředí. Postup podávání žádosti o účast v programu není upraven. Regionální vláda vydává nepravidelná sdělení, jimiž vyvážející výrobce informuje o tom, že jim byl udělen grant v určité výši.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(206)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(207)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(208)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(209)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(210)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(211)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(212)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny Chenming 0,59 %.
- Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
a) Právní základ
(213)
Realizace programu se řídí Dočasnými opatřeními k posílení práce na ochraně práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou a dále Správními předpisy o Fondu na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou.
b) Nárok na subvenci
(214)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež získaly osvědčení o zápisu v rejstříku autorských práv k programovému vybavení počítačů, osvědčení o zápisu v rejstříku topografie integrovaných obvodů a jež nově vytvořily výrobky známých značek.
c) Praktická realizace
(215)
K získání grantu na podání žádosti o registraci patentu či obchodní známky musí daná společnost vyplnit formulář žádosti o udělení ceny za známou značku na úrovni města Su-čou či nadřazeného územního celku a předložit jej odboru pro vědu a technologie uvedené průmyslové zóny. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(216)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce. Komise však poznamenává, že jí k tomuto výrobci nebyla předložena žádná relevantní dokumentace, neboť jí nebyla dodána ani žádost o účast v programu, ani rozhodnutí o udělení ceny.
e) Závěry
(217)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(218)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(219)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(220)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(221)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(222)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(223)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP méně než 0,01 %.
- Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
a) Právní základ
(224)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Program upravuje finanční pomoc společnostem v průmyslové zóně ve městě Su-čou a podle údajů čínské vlády je jeho cílem jednak urychlit reformu a modernizaci této zóny, jednak podpořit kvalitnější vědecký výzkum, kterým se podniky v této průmyslové zóně zabývají.
b) Nárok na subvenci
(225)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež splňují požadavky řady plánů a mají zpracovány příslušné vědeckovýzkumné projekty. Čínská vláda předložila popis programu, avšak nepředložila znění příslušných plánů.
c) Praktická realizace
(226)
Pomoc v rámci tohoto programu získávají společnosti, jež v průmyslové zóně investují a žádají o granty na specifické druhy opatření (výzkum a vývoj, pomoc při vývoji nových výrobků, správa práv duševního vlastnictví, rozvoj trhů v zámoří, koordinace projektů s vládou, veřejné služby v oblasti technologií). Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(227)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(228)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(229)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(230)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní či správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(231)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(232)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(233)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(234)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,03 %.
- Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
a) Právní základ
(235)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Podle údajů čínské vlády je program realizován v souladu se Stanoviskem průmyslové zóny ve městě Su-čou k podpoře hladkého, stabilního a rychlého hospodářského růstu a jeho cílem je urychlit strukturální růst průmyslu a zahraničního obchodu.
b) Nárok na subvenci
(236)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou. Pro účast v něm nestanovily čínské orgány jednoznačná kritéria, avšak k získání grantu musí podniky usazené v průmyslové zóně dosáhnout v roce 2009 ve srovnání s rokem předchozím lepší vývozní výkonnosti.
c) Praktická realizace
(237)
Přestože podniky nemusí podle čínské vlády o účast v programu žádat, předložil příslušný spolupracující vyvážející výrobce formulář žádosti průmyslové zóny ve městě Su-čou o příspěvek z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií. Podle údajů čínské vlády je program vázán na vývozní výkonnost podniků tím způsobem, že je podnikům vyplácena předem stanovená částka v RMB za každý dolar, o který se zvýší objem a hodnota jejich vývozu. Tato pobídka znějící na RMB se dále rozlišuje podle druhu výrobků a modelů. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(238)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(239)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(240)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(241)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(242)
Program je navíc po právní stránce vázán na vývozní výkonnost, a je proto podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení pokládán za specifický a napadnutelný. Grant je spojen s vývozní výkonností a jeho výše je podle této výkonnosti určována, neboť výhoda, kterou jeho příjemci získávají, je odvozena od zvýšení objemu a hodnoty vývozu v meziročním srovnání.
(243)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(244)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z vývozu, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence byla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti.
(245)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,05 %.
- Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci, jež však nebyly předmětem posouzení
(246)
Spolupracující vyvážející výrobci uvedli rovněž následující režimy a programy vázané na úspory energie a ochranu životního prostředí:
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
(247)
Vzhledem k tomu, že je s uvedenými programy spojeno jen málo výhod, nepovažovala Komise za nutné podrobit tyto programy šetření.
4.2.5. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
i) Programy uvedené v podnětu, jež byly předmětem posouzení
- Poskytování práv na využití půdy
a) Právní základ a nárok na subvenci
(248)
Podle údajů v podnětu poskytla čínská vláda spolupracujícím vývozcům užívací práva k pozemkům za cenu nižší než přiměřenou. V reakci na toto tvrzení předložila čínská vláda Zákon o správě půdy a Předpis č. 39 ze dne 28. září 2007 o přidělování práv užívání ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů. Čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje ke skutečným cenám za práva užívání k pozemkům, srovnávací základ pro minimální ceny půdy, o nichž tvrdí, že existují, ke způsobu hodnocení těchto srovnávacích základů, ani k metodice, kterou se stát řídí při vyvlastňování půdy.
b) Praktická realizace
(249)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškeré půdy vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze půdu prodávat, lze však přidělovat práva užívání k ní; státní orgány tak činí na základě veřejných soutěží, cenových nabídek či aukcí.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i smlouvy či osvědčení o příslušných užívacích právech; čínská vláda však neuvedla údaje k tomu, jak jsou užívací práva k pozemkům oceňována.
(d) Závěry
(251)
Poskytování užívacích práv k pozemkům čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 260. až 262. bodě odůvodnění, neexistuje v Číně fungující trh s půdou; jak ukázalo použití externího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za užívací práva k pozemkům zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny.
(252)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
(253)
Důkazy o specifičnosti subvence, jež předložili žadatelé.
(254)
Zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že články 7 až 11 uvedeného plánu stanoví pro strukturu odvětví konkrétní pravidla, neboť uvádějí, které kategorie papírenské výroby mají být v tom kterém zeměpisném regionu země realizovány.
(255)
Důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným výrobním odvětvím“ (rozhodnutí č. 40).
(256)
Zjištění (viz 260. až 262. bod odůvodnění), že v Číně neexistuje fungující trh s půdou.
(257)
Zjištění na základě údajů spolupracujících vyvážejících výrobců, jež byla potvrzena v současně probíhajícím antidumpingovém šetření, o tom, že byla těmto výrobcům přidělena půda vzhledem k jejich projektům v oblasti papírenství (8).
(258)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda s Komisí během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně k dispozici všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(259)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(260)
Z výše uvedeného by měl být vyvozen závěr, že pokud jde o užívací práva k půdě, neřídí se situace v Číně tržními pravidly. Podle všeho se totiž zdá, že v Číně nejsou k dispozici žádné údaje ze soukromého sektoru, jež by mohly sloužit jako srovnávací základ. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání externí základ, tak aby bylo možno výši výhody určit. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala a nenavrhla žádný externí základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti pokládala za vhodné použít k jeho stanovení údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (čínská Taipei) (dále jen „Tchaj-wan“).
(261)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Všichni tito výrobci jsou usazeni na východě Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích v okolí Šanghaje, jež se vyznačují vysokou hustotou obyvatel. Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, se vypočte s přihlédnutím k rozdílu mezi částkou, kterou jednotlivé společnosti za užívací práva k pozemkům zaplatily, a částkou, kterou by musely zaplatit za běžných podmínek při zohlednění tchaj-wanského srovnávacího základu.
(262)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o depreciaci měny ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny byla vypočtena na základě míry inflace na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2009 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná životnost užívacích práv k pozemkům určeným k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(263)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností skupiny APP 2,81 % a v případě společností skupiny Chenming 0,69 %.
(ii) Programy uvedené v podnětu, jež nebyly předmětem posouzení
- Poskytování elektřiny
(264)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
- Poskytování chemikálií na výrobu papíru
(265)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
4.3. PŘIPOMÍNKY STRAN TÝKAJÍCÍ SE SUBVENCOVÁNÍ
4.3.1. ÚVOD
(266)
Čínská vláda, dvě skupiny spolupracujících vyvážejících výrobců (APP a Chenming) a žadatel z Unie předložili své připomínky k poskytnutí konečných informací.
(267)
Žadatel z Unie podpořil zjištění Komise.
(268)
Čínská vláda a skupiny APP a Chenming zjištění Komise zpochybnily. Vzhledem k tomu, že argumenty již byly v plném rozsahu řešeny v rámci poskytnutí konečných informací, nejsou v tomto nařízení znovu uváděny.
4.3.2. TVRZENÍ O DVOJÍ NÁPRAVĚ
(269)
Čínská vláda tvrdila, že návrh vyrovnávacích opatření svým rozsahem představuje dvojí nápravu. Bylo konstatováno, že v Unii se v rámci antidumpingových šetření vůči Číně určuje běžná hodnota podle údajů získaných od výrobců ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. V takových případech by tudíž vyrovnávací cla představovala dvojí nápravu ve stejné záležitosti, jelikož antidumpingová cla prakticky kompenzují případné subvence údajně poskytované čínským společnostem.
(270)
Skupina APP tvrdila, že pokud běžná hodnota vychází z prodeje na domácím trhu ve srovnatelné zemi, zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a použití nesubvencované běžné hodnoty se projeví zvýšením cla o výši subvence, a tudíž budou tyto subvence započítány dvakrát.
(271)
Čínská vláda uvedla, že stejnými údajnými zkresleními se již zabývalo souběžné antidumpingové řízení. Čínská vláda rovněž uvedla, že praxe Komise je v rozporu s právem Unie a WTO a že by Komise měla buď zastavit řízení o vyrovnávacím clu, nebo spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v souběžném antidumpingovém řízení přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. Čínská vláda rovněž uvedla, že nepřijímá tvrzení Komise, že nedochází k dvojímu započítání na základě rozpětí újmy, které je nižší než dumpingové rozpětí. A konečně, čínská vláda namítla, že na základě zjištění odvolacího orgánu WTA ve sporu US - ČLR DS379 (9) týkajících se dvojí nápravy, by toto řízení mělo být zastaveno.
(272)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba poznamenat, že dvojí náprava nehraje v tomto řízení žádnou úlohu. Ať již současné uložení antidumpingových a vyrovnávacích cel v případě netržního hospodářství může či nemůže vést k možné „dvojí náhradě“, k této situaci by mohlo z povahy věci dojít pouze v případě kumulace dumpingového rozpětí a výše subvence, tzn. pokud celková úroveň obou dvou druhů cla přesahuje vyšší z částek dumpingového rozpětí a subvence. Tak tomu ovšem, jak bude vysvětleno níže, v tomto případě není.
(273)
Především je třeba připomenout, že Unie při ukládání antidumpingových a vyrovnávacích cel na stejný výrobek uplatňuje pravidlo nižšího cla. Jinými slovy, v rámci šetření Unie Komise zjistí úroveň dumpingu, subvencí a újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Úroveň cel nemůže být nikdy vyšší než rozpětí újmy, přičemž v tomto případě je rozpětí újmy stejné v obou řízeních. V souběžném antidumpingovém řízení Komise zjistila dumpingové rozpětí, které je mnohem vyšší než rozpětí újmy. V souladu s pravidlem nižšího cla Komise navrhla zavedení opatření, která jsou založena na rozpětí újmy (viz nařízení Rady (EU) č. 451/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (10). Rozpětí subvence zjištěné v rámci tohoto antisubvenčního šetření tudíž ve srovnání s dumpingovým rozpětím neposkytne výrobnímu odvětví Unie žádnou dodatečnou ochranu, neboť maximální výše antidumpingového cla již bude omezena rozpětím újmy. Proto v těchto dvou souběžných řízeních nedochází k žádnému překrývání ani kumulaci cel, a tudíž i za předpokladu, že existuje možnost dvojí nápravy, jak je popsáno v 269. bodě odůvodnění, nemůže ze zákona vyplývat žádný požadavek upravit výši dumpingu podle výše subvence. Rozdíl mezi rozpětími dumpingu a újmy zjištěnými v rámci antidumpingových řízení byl skutečně mnohem vyšší než výše subvencí zjištěná v tomto šetření. Rovněž je třeba zdůraznit, že pokud jde o skutečné složení cel, která je nutno uhradit, Komise v praxi nejprve uloží clo ve výši, jež vyplývá z šetření, které se týká vyrovnávacího cla. Pokud zůstane rozdíl mezi výše uvedenou úrovní cla a rozpětím újmy, může být tento rozdíl pokryt clem vyplývajícím z antidumpingového šetření. To však neznamená, že dochází k dvojímu započítání, jelikož celková úroveň cel by mohla být zdůvodněná již výsledkem samotného antidumpingového šetření.
(274)
Za druhé je třeba poznamenat, že opravné prostředky navržené čínskou vládou nejsou právně přípustné, neboť i) šetření prokázalo existenci vyrovnávacích subvencí, které výrobnímu odvětví Unie způsobily podstatnou újmu, a bylo shledáno, že zavedení dotyčných opatření bylo v zájmu Unie, takže toto řízení nelze ukončit, ii) ne všechny čínské strany požádaly v souběžném antidumpingovém řízení o zacházení jako v tržním hospodářství, iii) zacházení jako v tržním hospodářství nelze automaticky přiznat stranám, které o ně nepožádaly a iv) u těch stran, jejichž žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla zamítnuta, došlo k zamítnutí z důvodu závažných nedostatků zjištěných s ohledem na kritéria 1, 2 a 3 čl. 2 odst. 7 písm. c) základního antidumpingového nařízení.
4.3.3. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEPŘÍZNIVÝCH ZÁVĚRŮ
(275)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise protiprávně použila nepříznivé závěry v důsledku nedostatečné spolupráce. V této souvislosti se čínská vláda odvolává na čl. 28 odst. 6 základního nařízení, který mimo jiné uvádí, že pokud účastník řízení nespolupracuje nebo spolupracuje jen částečně, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval. Podle čínské vlády je uplatnění nepříznivých závěrů v rozporu s čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jakož i přílohy II antidumpingové dohody WTO.
(276)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že toto chápání čl. 28 odst. 6 základního nařízení čínskou vládou je neopodstatněné. Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry v tom smyslu, že by záměrně zvolila méně příznivý výsledek pro dotyčné vývozce, ani se nesnažila uplatnit sankční možnost, co se týče existence subvencí nebo výše vyrovnávacích cel. Komise, jakožto orgán provádějící šetření, požádala čínskou vládu, aby v přiměřené lhůtě předložila soubor příslušných informací. Čínská vláda však neposkytla informace považované za nezbytné pro šetření (například kopie plánů, informace o bankách, posouzení, jež banky prováděly při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ocenění práv k užívání pozemků). Za těchto okolností byla Komise nucena použít článek 28 základního nařízení o dostupných údajích umožňujících dospět k reprezentativnímu zjištění. Je vhodné zdůraznit, že to neproběhlo formou uplatnění sankčních zjištění vůči čínské vládě. Jako příklad se uvádí, že Komise neodmítla informace o právech k užívání pozemků, nýbrž že čínská vláda naopak nepředložila všechny požadované informace o oceňování těchto práv. Stejně tak Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry, pokud jde o preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, nýbrž si musela vyhledat chybějící informace, které se týkají plánů, úlohy bank a úvěrové politiky uplatňované bankami vůči spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, jelikož tyto informace čínská vláda prostě neposkytla. Komise tedy použila veškeré informace předložené čínskou vládou. Pokud předložené informace nebyly dostatečné nebo nebyly shledány průkaznými, Komise je musela doplnit dalšími důležitými údaji, aby mohla dospět ke svým zjištěním. V některých případech nelze vyloučit, že výsledek byl pro čínskou vládu méně příznivý, než kdyby plně spolupracovala, avšak toto nebylo záměrem Komise.
(277)
Přístup Komise v tomto případě lze porovnat se způsobem, jakým pojetí „nepříznivých závěrů“ podle odstavce 7 přílohy V Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních využívají panely WTO. Například panel EC-Aircraft uplatnil nepříznivé závěry při dvou příležitostech v souvislosti se španělským programem výzkumu a vývoje „PROFIT“ v případech, kdy Unie poskytla nedostatečné údaje. Co se týče jak výše finanční částky, tak otázky faktické specifičnosti, panel nezohlednil důkazy předložené Unií a své závěry nahradil řešením navrženým žadatelem (USA) (11). V tomto šetření tomu tak nebylo, jelikož nedošlo k tomu, že by Komise nezohlednila jakékoli údaje předložené čínskou vládou a jednoduše nahradila řešení navržené žadatelem, nýbrž použila celý souhrn informací, které měla k dispozici, aby dospěla k závěru. S ohledem na tyto skutečnosti se konstatuje, že výše uvedená tvrzení musela být odmítnuta.
(278)
Jelikož Komise nepoužila nepříznivé závěry ve vztahu k čínské vládě nebo kterémukoli vývozci, tvrzení, že uplatnění nepříznivých závěrů vůči vládě je v rozporu s právem WTO, postrádá jakýkoli účel.
(279)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout, jelikož není podloženo skutečnými fakty. O článku 28 a o tom, na jaké případy se může uplatnit, Komise informovala čínskou vládu v prvním dopise, který čínská vláda obdržela při zahájení tohoto řízení, jakož i v posledním dopise, který čínská vláda obdržela před inspekcí na místě. Kromě toho byla čínská vláda upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce vysvětlené v 59. bodě odůvodnění.
(280)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že ji Komise nikdy nepožádala, aby zajistila setkání s představiteli státem vlastněných bank.
(281)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise požádala o přímé zapojení čínské vlády při sjednávání schůzek s bankami, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Za tímto účelem byl také čínské vládě předán seznam bank, které takové úvěry poskytly. Čínská vláda byla rovněž požádána, aby zajistila účast představitelů bank spojených s vládní politikou a představitelů dalších finančních institucí při inspekci na místě na čínském úřadu vlády za účelem zodpovězení otázek týkajících se části dotazníku určené pro tyto strany. Čínská vláda na žádnou z výše uvedených žádostí nikdy nezareagovala.
(282)
Čínská vláda tvrdila, že použití nepříznivých závěrů je v tomto případě neodůvodněné, jelikož podle svých nejlepších schopností poskytla informace, které měla k dispozici. Čínská vláda uvedla, že banky jsou v tomto řízení třetími stranami, a nikoli zúčastněnými stranami, které jsou vymezeny v čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, a proto nejsou povinny spolupracovat. Bylo rovněž konstatováno, že Komise jednala svévolně a v rozporu s pravidly WTO, jelikož čínská vláda předložila dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami a právech k užívání pozemků.
(283)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že Komise nepříznivé závěry vůči čínské vládě neuplatnila. Kromě toho, jak je uvedeno v 276. bodě odůvodnění, Komise použila veškeré informace, které čínská vláda poskytla, ale jelikož chyběly podstatné informace, musela údaje doplnit o další dostupné zdroje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(284)
Pokud jde o tvrzení o zúčastněných stranách, je třeba připomenout, že čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních jasně stanoví, že za zúčastněné strany lze považovat i jiné domácí nebo zahraniční strany než ty, které jsou v něm uvedeny. Pokud jde o toto řízení, Komise si na základě podnětu vyžádala informace o poskytování preferenčních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Tyto informace navíc přímo souvisejí s bankami, jejichž většinovým vlastníkem je stát. Čínská vláda i oba spolupracující vyvážející výrobci o tom byli informováni. Skutečnost, že prostě nebyly předloženy dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami, donutila Komisi uchýlit se k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
4.3.4. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEJSPOLEHLIVĚJŠÍCH DOSTUPNÝCH INFORMACÍ
(285)
Skupina APP tvrdila, že Komise nemůže vyřadit informace, které nejsou ve všech ohledech dokonalé, pokud zúčastněná strana, která tyto informace poskytla, nicméně jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí. Skupina APP také tvrdila že i v případech, kdy některá zúčastněná strana nespolupracovala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, musí Komise při použití jí dostupných údajů brát v úvahu všechny odůvodněné skutečnosti předložené zúčastněnou stranou, ačkoli tyto skutečnosti nemusejí představovat úplné informace vyžadované od dotyčné zúčastněné strany. Komise je proto nucena jak podle základního nařízení, tak podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních tyto informace neopomíjet.
(286)
Čínská vláda uvedla, že uchýlit se k použití dostupných údajů není přípustné, pokud zúčastněný člen nebo zúčastněná strana prokázali, že jednali podle svého nejlepšího vědomí a svědomí a poskytli informace, které bylo možno ověřit, byly předány vhodným způsobem, takže je lze použít při šetření, byly předloženy včas a na takovém nosiči dat nebo v takovém počítačovém jazyce, jak o to orgány provádějící šetření požádaly.
(287)
V tomto případě tomu tak nebylo. V této souvislosti je třeba připomenout, že se Komise, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení a čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože čínská vláda a vyvážející výrobci navzdory opakovaným žádostem neposkytli informace, které byly považovány za nezbytné pro šetření. Komise se totiž skutečně musela snažit vyřešit základní problém, s nímž se jakožto orgán provádějící šetření setkala, tzn. skutečnost, že čínská vláda odepřela přístup k aktuálním informacím o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření. Stejně tak spolupracující vyvážející výrobci neposkytli informace o úvěrech, jež jim poskytly čínské banky. Způsob, jakým čínská vláda a vyvážející výrobci spolupracovali, proto nesplňuje normy stanovené odvolacím orgánem WTO ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan (Spojené státy - Antidumpingová opatření vztahující se na některé ocelové výrobky válcované za tepla, které pocházejí z Japonska), jenž dospěl k závěru, že se od zúčastněných stran požaduje „vysoká“ úroveň spolupráce a že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“ (12). Komise nechápe, proč čínská vláda a vyvážející výrobce nemohli předložit nebo zařídit přdložení chybějící údajů, přičemž čínská vláda ani vyvážející výrobci neposkytli žádné věrohodné vysvětlení. Čínská vláda rovněž uvedla, že nebyly splněny podmínky k tomu, aby se Komise uchýlila k použití nejspolehlivějších dostupných informací, a že čínská vláda možná neposkytla určité informace prostě proto, že tyto informace neexistují, nejsou už relevantní nebo jsou nedostupné a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(288)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že jak bylo jasně prokázáno v oddíle Subvencování, bylo použití dostupných údajů jedinou možností, kterou Komise jakožto orgán provádějící šetření měla, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Co se týče druhu požadovaných informací, je třeba připomenout, že Komise požádala o informace, které existovaly (například informace o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření), a od zahájení řízení při mnoha příležitostech nabízela čínské vládě možnost tyto informace poskytnout.
(289)
Dále je třeba zdůraznit, že jakožto orgán provádějící šetření musela Komise vyšetřovat tvrzení, která byla uvedena v podnětu a pro něž existovaly dostatečné důkazy umožňující zahájit šetření (například o použití pětiletých plánů a průmyslové politiky pro preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, o úloze bank jakožto veřejnoprávních subjektů, o existenci přímých nebo nepřímých daní a grantových programů), a tak byla čínská vláda jakožto zúčastněná strana požádána, aby poskytla veškeré informace, které považuje za nezbytné. Čínská vláda však zaujala jiný přístup, který v podstatě znamenal, že sama sebe postavila do role subjektu, který nahrazuje orgán provádějící šetření. Čínská vláda skutečně chtěla sama posuzovat, co je relevantní, a předkládat pouze dokumenty, jež považuje za důležité, aniž by orgánu provádějícímu šetření povolila tyto záležitosti přezkoumat. Dokonalým příkladem, který to dokládá, je přístup čínské vlády k otázce státem vlastněných bank (viz 282. bod odůvodnění).
Čínská vláda tvrdila, že tyto banky jsou „třetími stranami“, avšak žadatel předložil dostatečné důkazy o tom, že jsou „veřejnoprávními subjekty“, takže Komise byla oprávněna žádat, aby čínská vláda poskytla požadované informace o jejich činnosti. V reakci na to čínská vláda sama rozhodla, že tyto banky nejsou veřejnoprávními subjekty, a odmítla o nich poskytnout jakékoliv informace. Toto rozhodnutí však náleží orgánu provádějícímu šetření, tj. Komisi, a nikoli čínské vládě. Takové chování zcela jednoznačně není v souladu s výše uvedenou judikaturou WTO, která stanoví, že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“. Je obtížné pochopit, jak se to srovnává se závěrem odvolacího orgánu ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, že „…spolupráce je proces, který znamená společné pracovní úsilí stran za účelem dosažení společného cíle“ (13). Je třeba rovněž poznamenat, že Komise poskytla každé zúčastněné straně na předložení požadovaných informací dostatek času a prováděla šetření v souladu s přílohou VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
(290)
Čínská vláda namítala, že požadované plány jsou objemné, protože obsahují 282 000 stran, a proto jejich překlad představuje neúměrnou mimořádnou zátěž. Tvrdila rovněž, že neví o plánech uvedených v nezávislých překladech a že v rámci řízení v USA národní pětileté plány neposkytla.
(291)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Rozsah plánů zmíněných v 65. bodě odůvodnění, které čínská vláda přeložila v čínštině, činil méně než 300 stran. Tvrzení o 282 000 stran není potvrzeno tím, co čínská vláda oficiálně předložila. Toto tvrzení je nicméně znepokojivé, protože může ukazovat na ještě mnohem podrobnější vládní zásahy, než jaké byly zjištěny v rámci tohoto šetření a souběžného antidumpingového šetření. Pokud jde o plány v nezávislých překladech, je třeba poznamenat, že Komise takovou dokumentaci obdržela od jiných zúčastněných stran, přičemž pro účely tohoto šetření byly tyto přeložené plány použity v tom rozsahu, v jakém je Komise obdržela. Závěrem je třeba objasnit, že Komise nechtěla tvrdit, že čínská vláda předložila plány pro účely řízení v USA. V 66. bodě odůvodnění se pouze uvádí, že podle všeho existují přeložené informace tohoto druhu.
4.3.5. TVRZENÍ O POUŽITÍ INFORMACÍ, KTERÉ NEJSOU VE VŠECH OHLEDECH DOKONALÉ
(292)
Čínská vláda tvrdila, že Komise před použitím nejspolehlivějších dostupných informací musí provést analýzu, jak to vyžaduje čl. 28 odst. 3 základního nařízení, a vyslovit závěr, zda jsou splněny zvláštní podmínky stanovené v uvedeném odstavci.
(293)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že se Komise uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení, protože zvláštní podmínky stanovené v čl. 28 odst. 3 nebyly splněny. Jak je vysvětleno výše, čínská vláda buď předložila informace, které byly nedostatečné, nebo v mnoha případech požadované informace ani neposkytla. Je nutno připomenout, že informace o plánech buď nebyly poskytnuty vůbec nebo byly poskytnuty jen částečně, informace o úloze bank byly neúplné nebo nepřesvědčivé, hodnocení úvěrového rizika bankami při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nebylo předloženo, ocenění práv k užívání pozemků nebylo předloženo a řada právních dokumentů týkajících se některých daňových a grantových programů rovněž nebyla poskytnuta. Vzhledem k nedostatkům nebo neexistenci informací nebyla Komise schopna některé předložené informace ověřit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem, vzhledem k tomu, že za těchto okolností nelze mít za to, že čínská vláda jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, a vzhledem k neúměrným obtížím ztěžujícím snahu Komise dospět k přiměřeně správným závěrům, byla Komise nucena uchýlit se k použití dostupných údajů.
(294)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise měla jako nejspolehlivější dostupné informace použít informace, které již poskytla čínská vláda.
(295)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise použila celý souhrn informací poskytnutých zúčastněnými stranami (včetně veškerých informací předložených čínskou vládou) a vyhledaných z veřejně dostupných zdrojů, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(296)
V souvislosti s úvěry bylo konstatováno, že v případě neexistence informací od konkrétních bank za účelem vyhodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů se měla Komise uchýlit k vysvětlením poskytnutým Čínskou lidovou bankou (PBOC) a Čínskou bankovní regulační komisí (CBRC), jakož i k výročním zprávám komerčních bank.
(297)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že banky, ačkoli o to byly výslovně požádány, potřebné údaje neposkytly. Informace poskytnuté Čínskou lidovou bankou a Čínskou bankovní regulační komisí byly pouze velmi obecné povahy a v žádném případě přímo nesouvisely s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Čínská vláda zařadila do spisu několik výročních zpráv komerčních bank (z nichž některé byly pouze v čínštině) a tvrdila, že komerční banky o své podnikatelské činnosti rozhodují samy v souladu s právními předpisy, bez jakýchkoli zásahů jakékoli organizace nebo osoby. Jedná se však o prosté výroky, které neumožňují ověřit, zda a jak banky hodnotily úvěrové riziko při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, a je nutno je porovnat s konkrétními případy, jež se vyskytly při šetřeních, kdy firmy zcela jasně získaly úvěry, aniž proběhlo jakékoli zřejmé ohodnocení jejich úvěrového rizika.
(298)
Pokud jde o práva k užívání pozemků, bylo konstatováno, že Komise měla použít údaje předložené čínskou vládou, které podle čínské vlády prokazují existenci fungujícího trhu. Bylo uvedeno, že informace požadované Komisí o minimálních cenách práv k užívání pozemků byly velmi rozsáhlé a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(299)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že bez informací o ocenění práv k užívání pozemků nelze dospět k jakémukoli závěru, pokud jde o existenci fungujícího trhu s pozemky v Číně, který odráží síly nabídky a poptávky. Rovněž je třeba poznamenat, že Komise dala čínské vládě dostatek času, aby poskytla tyto informace za oblasti, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu jediný údaj. V každém případě Komise dodržela přílohu VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
4.3.6. TVRZENÍ O DEFINICI VEŘEJNOPRÁVNÍCH SUBJEKTŮ
(300)
Čínská vláda tvrdila, že státní vlastnictví není přiměřeným kritériem pro zjištění, zda je určitá banka nebo subjekt provozující veřejnou službu veřejnoprávním subjektem, a že by k takové analýze měla Komise používat pravidla Unie pro státní podpory. Čínská vláda rovněž žádala, aby na základě zjištění odvolacího orgánu WTO ve sporu US - ČLR DS379 týkajících se definice veřejnoprávního subjektu bylo toto řízení zastaveno.
(301)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise v 90. bodě odůvodnění vysvětlila definici veřejnoprávního subjektu. Tato definice je v souladu s příslušnou judikaturou WTO týkající se antisubvenčních řízení, včetně výše zmíněné zprávy odvolacího orgánu. Není tudíž nutné se odchylovat od obecně přijímaného pojetí a používat jiný srovnávací základ (tj. pravidla Unie pro státní podporu), který se vztahuje na velmi odlišné odvětví práva. Je třeba si uvědomit, že právní úprava státní podpory se uplatňuje ve zcela jiných souvislostech, tj. nikoli za účelem regulace mezinárodního obchodu se zbožím, nýbrž jako doplněk ke společnému trhu. A konečně požadavek, aby bylo toto řízení zastaveno, nemá žádné právní ani věcné opodstatnění.
4.3.7. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
(302)
Čínská vláda v souvislosti s preferenčním úvěrováním výrobců natíraného papíru uvedla, že Komise neposkytla dostatečné důkazy o specifickém subvencování, jak to vyžaduje čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Bylo namítnuto, že analýza Komise nesplnila svůj úkol potvrdit de jure specifičnost údajné subvence.
(303)
Dva spolupracující vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že úvěry poskytnuté čínskými státními bankami nejsou specifické.
(304)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že specifičnost byla zjištěna na základě celkového souhrnu informací obsažených ve spisu včetně informací poskytnutých čínskou vládou, jejichž přehled je uveden v 92. bodě odůvodnění. Tyto informace potvrzují existenci specifičnosti de jure v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(305)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komisi se nepodařilo subvencování průkazně doložit v souladu s čl. 2 odst. 4 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 5 základního nařízení, jelikož důkazy, které Komise použila, nelze považovat za skutečné důkazy, protože nejsou potvrzující, objektivní a ověřitelné, a tedy důvěryhodné.
(306)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že skutečnosti popsané v 92. bodě odůvodnění průkazně dokládají specifičnost (tzn. že byly poskytnuty specifické subvence prostřednictvím odvětvového průmyslového plánu, papírenský průmysl se považuje za podporované odvětví, je potvrzena úloha komerčních bank a čínského státního plánovacího systému, jakož i vysoký úvěrový rating firem, jelikož splňují kritéria pro uplatnění konkrétních politických plánů). Tyto informace jsou potvrzující, protože jsou jasné, objektivní a přesvědčivé. Pocházejí z různých zdrojů a byly poskytnuty zúčastněnými stranami nebo vyhledány mezi veřejně dostupnými údaji.
(307)
Pokud jde o Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, čínská vláda tvrdila, že papírenskému průmyslu neposkytuje specifické subvence ani preferenční zacházení. Cílem ustanovení tohoto plánu, že finanční instituce nesmějí poskytovat úvěry na jakýkoli projekt, který není v souladu s jeho regulací, je podle čínské vlády pouze pozastavit projekty, které způsobily vážné znečištění.
(308)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že formulace použité v Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, jak je podrobně vysvětleno v 77. bodě odůvodnění, nenechávají nikoho na pochybách o existenci specifických subvencí a preferenčního zacházení pro papírenský průmysl. Tvrzení, že podrobná pravidla týkající se finančních institucí existují pouze z důvodů ochrany životního prostředí, není skutečným zněním příslušných textů potvrzeno.
(309)
V souvislosti s politickými plány, jakož i průvodními dokumenty, například integračním projektem a směrným indexem, čínská vláda znovu zopakovala, že podle čínského zákona o legislativě nejsou jako takové právně závazné. Čínská vláda prý spíše potřebovala právně závazný prováděcí akt. Byla rovněž vznesena námitka, že plány jsou příliš obecné, než aby mohly sloužit jako podklad pro určení specifičnosti, a pouhá skutečnost, že papírenský průmysl je podporovaným odvětvím, nedokazuje, že čínská vláda výslovně omezuje přístup k subvencím jen na určité podniky.
(310)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo, že plány jsou právně závazné z důvodů uvedených v 78. bodě odůvodnění. Šetření rovněž prokázalo, že přiznání statutu „podporovaného odvětví“ papírenskému průmyslu s sebou přináší zvláštní výhody pro příslušné podniky.
(311)
O poskytování úvěrů čínská vláda tvrdila, že z analýzy výročních zpráv čínských bank, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, nevyplývá, že byly úvěry poskytnuty na základě politických plánů.
(312)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je uvedeno výše, výroční zprávy bank neposkytují konkrétní informace o poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Ve skutečnosti jsou výroční zprávy všeobecnými dokumenty, které neposkytují žádné informace o tom, jak čínské banky poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ani o způsobu, jakým banky hodnotily úvěrové riziko u spolupracujících vyvážejících výrobců. Tyto informace byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (14), ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (15), ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že kapitálové náklady v Číně jsou relativně nízké, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady různých vstupů (včetně kapitálu a půdy) (16), ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (17) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (18), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
(313)
V souvislosti s výše uvedeným sdělením o úvěrovém ratingu čínská vláda tvrdila, že jediné sdělení o úvěrovém ratingu nelze považovat za průkazné doložení specifičnosti. Čínská vláda se domnívá, že pokud se u většiny nebo dokonce u všech úvěrů poskytnutých spolupracujícím vyvážejícím výrobcům neukáže, že průmyslová politika umožnila, aby tito výrobci měli během období šetření vyšší úvěrový rating, nemůže Komise podmínky jednoho konkrétního případu vztahovat na všechna úvěrová rozhodnutí.
(314)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V tomto ohledu je třeba připomenout, že sdělení o úvěrovém ratingu zmíněné v 81. bodě odůvodnění vytváří přímou souvislost mezi příznivými vyhlídkami spolupracujícího vyvážejícího výrobce do budoucna a existencí plánů papírenské politiky a plněním jejich cílů. Při formulování svých závěrů kladla Komise značný důraz na tento dokument spolu s Koncepcí rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, protože - jak je popsáno výše- další informace požadované v této souvislosti, například hodnocení rizik u úvěrů, nebyly přes opakované žádosti poskytnuty.
(315)
Čínská vláda rovněž argumentovala, že Komise při analýze tvrzení o preferenčních úvěrech nevzala v úvahu oběžník PBOC o zlepšení správy zvláštních úvěrů YINFA [1999] č. 228. Podle čínské vlády výše uvedený oběžník potvrzuje, že preferenční úvěrování nebo zvláštní úvěry byly odstraněny.
(316)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že jak je vysvětleno v 87. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že existují novější oběžníky PBOC než oběžník z roku 1999, přičemž tyto oběžníky jednoznačně zmiňují existenci preferenčních úvěrů a dalších úvěrů určených Státní radou. Argumenty čínské vlády o zrušení preferenčního úvěrování a zvláštních úvěrů nejsou tudíž podloženy fakty o skutečných případech. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba poznamenat, že oběžník z roku 1999 uvádí, že banky, které jsou zcela ve vlastnictví státu, musí aktivně komunikovat s orgány odpovědnými za příslušná odvětví, aby získaly jejich pochopení a podporu. To je další výrok, který potvrzuje kontrolu státních orgánů nad bankami, které jsou zcela ve vlastnictví státu.
(317)
V souvislosti s důkazy specifičnosti předloženými žadatelem byl vznesen argument, že se jedná pouze o odkazy na zjištění z různých šetření v USA, v rámci kterých byla specifičnost potvrzena mimo jiné odkazem na pětileté plány.
(318)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, použila Komise všechny podstatné informace, jež měla k dispozici. Veřejně dostupné informace uvedené v podnětu, ačkoli odkazují na zjištění jiných orgánů provádějících šetření, byly tudíž považovány za podstatné a jejich použití bylo vhodné.
(319)
V souvislosti s rozhodnutím Státní rady č. 40 a směrným indexem byl vznesen argument, že výslovně nedefinují výrobu bezdřevého natíraného papíru jako podporované odvětví nebo podporované projekty. Čínská vláda rovněž tvrdila, že výraz „podporované projekty“ zahrnuje v Číně širokou škálu hospodářských činností pokrývajících různá odvětví.
(320)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že rozhodnutí č. 40 a směrný index definují papírenský průmysl, do něhož výroba bezdřevého natíraného papíru patří, jako podporované odvětví nebo podporované projekty. V souvislosti s podporovanými projekty je třeba připomenout, že zahrnují pouze některé činnosti v rámci 26 odvětví, a proto nelze toto třídění, které pokrývá jen určitou podmnožinu podniků v Číně, považovat za obecné a nespecifické. Komise toto považovala za nejpřirozenější výklad v situaci, kdy neměla k dispozici žádné vysvětlení (a podpůrné dokumenty) o tom, jak přesně čínská vláda používala pojem „papírenský průmysl“, například pro účely rozhodnutí č. 40 a směrného indexu.
(321)
V souvislosti se zákonem o komerčních bankách čínská vláda tvrdila, že článek 34 je obecné povahy a že v souladu s článkem 41 téhož zákona nejsou komerční banky povinny poskytovat úvěry na základě průmyslové politiky.
(322)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že znění článku 34 dává poskytování úvěrů komerčními bankami do přímé souvislosti s průmyslovou politikou státu. Nelze je tudíž považovat za ustanovení obecné a nepovinné povahy. Pokud jde o článek 41 uvedeného zákona, je třeba poznamenat, že tento článek hovoří o pravomoci komerčních bank poskytovat úvěry, avšak nestanoví podmínky, jež budou muset banky brát v úvahu při přijímání úvěrových rozhodnutí.
(323)
Skupina APP tvrdila, že poskytla Komisi dostatečné informace a dokumenty, které prokazují, že skupina APP byla ratingovou agenturou Moody v letech 2007 a 2008 hodnocena známkou A-1, a proto nebylo správné, že Komise tento rating nezohlednila a použila známku BB od agentury Bloomberg.
(324)
Ratingové zprávy předložené skupinou APP Komise pečlivě analyzovala. Tyto ratingové zprávy dávají slibný výhled papírenského průmyslu do budoucna do souvislosti s vyhlášením Koncepce rozvoje papírenského průmyslu. Informace obsažené v těchto dokumentech proto vlastně potvrzují zjištění Komise, že současný finanční stav vývozce byl zjištěn ve zkresleném tržním prostředí, a tudíž nebylo možné vycházet z této míry úvěruschopnosti čínských vývozců uznat za bernou minci. Toto tvrzení muselo být odmítnuto.
(325)
Skupina APP rovněž tvrdila, že interní zprávy o finančním řízení zmíněné v tomto bodě v připomínkách APP k poskytnutí obecných informací jsou „mnohem uspokojivější než údaje, z nichž se momentálně vychází“.
(326)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Údaje vypočtené v těchto zprávách vycházejí z finanční situace společnosti dosažené ve zkresleném tržním prostředí, které je samozřejmě ovlivněno preferenčním úvěrováním, jehož existenci Komise zjistila. Jedná se tedy o uzavřený kruh, tzn. že společnost obdrží preferenční úvěr, který má příznivý vliv na její finanční ukazatele, jež mají následně příznivý vliv na podmínky budoucích úvěrů.
(327)
Skupina APP tvrdila, že metodika použitá Komisí při stanovení srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR je nesprávná a že Komise započítala přirážku k sazbě LIBOR dvakrát, čímž zvýšila referenční úrokovou sazbu.
(328)
Toto tvrzení je nutno odmítnout. Komise nezapočítala přirážky k sazbě LIBOR dvakrát. Jak je vysvětleno v poskytnutí konečných informací, při zjišťování srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR s lhůtou splatnosti delší než 1 rok Komise k příslušné jednoleté sazbě LIBOR přičetla rozdíl mezi firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti 1 roku a firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti n let, kde n je počet let představující dobu, pro kterou byla „dlouhodobá sazba LIBOR v USD“ vypočtena (tj. dva roky, tři roky, …, patnáct let). Je třeba zdůraznit, že tento rozdíl, jak je popsán výše, se připočítával k „čisté“ jednoleté sazbě LIBOR (tzn. nikoli k sazbě zvýšené o x základních bodů, jak tvrdila skupina APP).
4.3.8. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO PODNIKY, KTERÉ JSOU UZNÁNY, ŽE VYUŽÍVAJÍ NEJNOVĚJŠÍ A ŠPIČKOVÉ TECHNOLOGIE
(329)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Uvedla, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků je obecný právní předpis, který se vztahuje na celé čínské hospodářství, a nikoli jen na výrobce bezdřevého natíraného papíru.
(330)
Čínská vláda také tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená, že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(331)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků omezuje přístup k tomuto programu pouze na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie „podporovaných“, tzn. na určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, Komise dospěla k závěru, že odvětví výroby natíraného papíru do této kategorie patří, a proto jsou výhody v rámci tohoto programu specifické podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení mimo jiné uvádějí, že výrobky musí spadat do rozmezí uvedeného v popisu odvětví využívajících nejnovější a špičkové technologie v rámci klíčové podpory ze strany státu a že podniky musí neustále provádět výzkum a vývoj za účelem získání nových vědeckotechnických poznatků, inovativně uplatňovat nové poznatky nebo výrazně zdokonalovat technologie či výrobky. Tyto podmínky jako celek nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(332)
Skupina APP se dotázala, zda by se výše napadnutelných subvencí vyplývajících z těchto programů neměla vypočítávat spíše na základě daňového přiznání a platby za rok 2008 namísto za rok 2009 (období šetření). Skupina tvrdila, že tyto dva programy souvisejí s daní z příjmů, která se v Číně obvykle v plné výši platí a vyrovnává v kalendářním roce následujícím po zdaňovacím období. Proto bylo o dani z příjmů za rok 2009 nebo o jakémkoli preferenčním zacházení přiznaném za uvedený rok rozhodnuto teprve v roce 2010.
(333)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Skutečná výše získaných výhod byla potvrzena a ověřena na základě daňového přiznání za rok 2009, a proto se jedná o výhody týkající se prodeje a příjmů vytvořených v roce 2009, tj. v období šetření.
4.3.9. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO VÝZKUM A VÝVOJ
(334)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Rovněž uvedla, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(335)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, u nichž je prokázáno, že provádějí určitý druh výzkumných a vývojových projektů, tzn. pro určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, jedná se o společnosti, které patří do odvětví, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu, a projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií, tedy například i v rámci výroby natíraného papíru, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení, jež předložili spolupracující vyvážející výrobci, jsou obecná a neprůhledná, a tudíž je nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.10. OSVOBOZENÍ OD DANĚ DIVIDEND VYPLÁCENÝCH MEZI ZPŮSOBILÝMI TUZEMSKÝMI PODNIKY
(336)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Bylo namítnuto, že osvobození dividend od daně není subvencí ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož osvobození dividend od daně není svou povahou subvencí a příslušné čínské předpisy mají objasnit daňový základ, aby se zabránilo dvojímu zdanění.
(337)
Skupina APP tvrdila, že tento program není specifický, jelikož je obecně a jednotně uplatňován v celé Číně na základě objektivního kritéria, kterým je zdroj příjmů z dividend. Tvrdila také, že tento program nepředstavuje subvenci.
(338)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba upozornit, že příjmy z dividend od tuzemských podniků jsou osvobozeny od daně z příjmů právnických osob odváděné tuzemskými podniky. Především je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, tj. tuzemské podniky, které dostávají dividendy od jiných tuzemských podniků, a kromě toho také pro důležitá průmyslová odvětví a projekty podporované státem, jako je například i výroba natíraného papíru, tj. pro konkrétní podmnožinu podniků v Číně. Proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Za druhé, jedná se o daňovou pobídku, která vede k tomu, že v souladu s definicí subvence uvedenou v čl. 1 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a v čl. 3 odst. 1 písm. a) základního nařízení stát nevybere určitý příjem. Pokud jde o tvrzení, že cílem této pobídky je zabránit dvojímu zdanění, je třeba poznamenat, že ačkoli Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uznává, že členové WTO nejsou omezeni v přijímání opatření, jež mají zamezit dvojímu zdanění (viz Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, příloha I, poznámka pod čarou č. 59), toto ustanovení je tzv. „afirmativní námitkou“ a nebyly předloženy žádné konkrétní důkazy, jež by dokládaly tvrzení, že například dividendám od tuzemských podniků je z důvodu právních závazků, jež ČLR přijala v rámci příslušných dvoustranných dohod o dvojím zdanění uzavřených se třetími zeměmi, přiznáno jiné zacházení než dividendám od podniků se sídlem mimo Čínu.
(339)
Bylo rovněž konstatováno, že tento program je zcela bezvýznamný pro podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, avšak z definice tohoto programu vyplývá, že se vztahuje na všechny tuzemské společnosti. Čínská vláda rovněž uvedla, že čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních stanoví, že stanovení obecně platných daňových sazeb se za specifickou subvenci nepovažuje. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(340)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že právní předpisy, které vytyčují tento program, spadají pod kapitolu 4 „Zvýhodněné daňové režimy“ zákona o daních z příjmů podniků, která předpokládá zvláštní daňové pobídky pro významná odvětví a projekty podporované státem. Jak je vysvětleno výše, výhody v rámci tohoto programu jsou za těchto podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Pokud jde o tvrzení o čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, je třeba poznamenat, že tento program se nevztahuje na stanovení obecně platné daňové sazby, nýbrž na existenci osvobození určitého druhu příjmů od daně, které vyplývá z příslušnosti k určitému druhu společností.
4.3.11. OSVOBOZENÍ DOVÁŽENÉHO ZAŘÍZENÍ OD DPH A CLA
(341)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Byla vznesena námitka, že konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem nejsou specifické, protože zahrnují široké rozpětí hospodářských činností pokrývajících různá odvětví. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(342)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tento program je k dispozici pouze pro společnosti, které investují do určitých obchodních kategorií taxativně vymezených zákonem (tj. prostřednictvím katalogu, který slouží jako vodítko pro zahraniční investice do jednotlivých odvětví, a katalogu klíčových průmyslových odvětví, produktů a technologií, jejichž rozvoj stát v současné době podporuje). Skutečnost, že způsobilost je omezena na určité obchodní kategorie, potvrzuje, že tento program není běžně k dispozici pro široká hospodářská odvětví, a proto výhody, které z něho vyplývají, jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(343)
Skupina APP tvrdila, že doba odepisování použitá Komisí pro výpočet výhody vyplývající z tohoto programu, která připadá na období šetření, není správná a že měla Komise použít dobu odepisování uváděnou společnostmi ze skupiny APP. Podle skupiny APP je tato metodika v rozporu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení.
(344)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Doba odepisování uváděná skupinou APP je určena pro účetní a finanční účely. Jiní spolupracující vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie vykázali odlišné doby odepisování. Komise proto v souladu se svou obvyklou praxí a s čl. 7 odst. 3 základního nařízení použila pro účely tohoto výpočtu jako životnost stroje dobu patnácti let, která se v dotyčném odvětví považuje za „běžnou“ dobu odepisování.
4.3.12. VRACENÍ DPH V PŘÍPADĚ ZAŘÍZENÍ VYROBENÉHO NA DOMÁCÍM TRHU
(345)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Tvrdila rovněž, že vysvětlila kritéria způsobilosti pro tento program, a tudíž není žádný důvod k tomu, aby Komise použila pouze dostupné údaje.
(346)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že účast v tomto programu je vyhrazena pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují určitý druh zařízení vyrobených v tuzemsku, tj. pro určitou podmnožinu podniků v Číně, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.13. OSVOBOZENÍ PODNIKŮ SE ZAHRANIČNÍMI INVESTICEMI OD DANÍ ZA ÚDRŽBU MĚSTA, VÝSTAVBU A OD PŘÍPLATKŮ NA VZDĚLÁVÁNÍ
(347)
Jak APP, tak Chenming tvrdily, že se podle Oznámení o sjednocení daní za údržbu města a výstavbu a příplatků za vzdělávání vztahujících se na domácí podniky, podniky se zahraničními investicemi a fyzické osoby vydaného Státní radou Číny dne 18. října 2010 a použitelného ode dne 1. prosince 2010 výše uvedená daň a příplatky nyní vztahují na všechny podniky a fyzické osoby v Číně bez jakékoli výjimky. Podle těchto tvrzení již není tento program subvencí napadnutelný.
(348)
Tato tvrzení byla analyzována na základě předložené dokumentace a podkladů, které strany poskytly. Čínská vláda byla požádána o potvrzení výše uvedených informací. Čínská vláda, která je účastníkem řízení a orgánem, který v rámci tohoto programu subvenci poskytuje, Komisi sdělila, že byl tento program ukončen a nebyl nahrazen žádnými jinými pobídkami souvisejícími s toutéž daňovou povinností. Na základě informací od spolupracujících vyvážejících výrobců se konstatuje, že obě uvedené skupiny prokázaly, že již nevyužívají subvencí v rámci tohoto programu. V tomto ohledu se připomíná, že v souladu s článkem 15 základního nařízení se žádná opatření nepřijmou, pokud subvence skončí nebo se prokáže, že subvence již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Vzhledem k výše uvedenému a na základě spisu se usuzuje, že subvence v rámci tohoto programu již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Zjištění uvedená ve 160. až 169. bodě odůvodnění byla proto odpovídajícím zpsobem upravena.
4.3.14. ZNÁMÉ ZNAČKY A ZVLÁŠTNÍ FONDY PRO PŘILÁKÁNÍ ZAHRANIČNÍCH INVESTIČNÍCH PROJEKTŮ
(349)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Čínská vláda tvrdila, že poskytla dostatečné informace o těchto programech a že neexistuje žádný zákon ani nařízení, které se jich týkají.
(350)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tyto programy byly shledány specifickými a napadnutelnými na základě informací předložených čínskou vládou a spolupracujícími vyvážejícími výrobci, přestože nebyly předloženy žádné právní předpisy jako takové. Skutečnost, že - jak tvrdila čínská vláda - nejsou pro tyto programy přijaty žádné právní předpisy, potvrzuje mimo jakoukoli pochybnost, že objektivní kritéria ani podmínky stanovené zákonem upravujícím tyto programy prostě neexistují. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Zdá se, že při absenci jakýchkoli kritérií či podmínek má vláda široký prostor pro vlastní uvážení, a tudíž se má za to, že přístup k subvencím je omezen jen na určité podniky.
4.3.15. SUBVENCE Z FONDU PRŮMYSLOVÉHO ROZVOJE V OBLASTI ŠPIČKOVÝCH TECHNOLOGIÍ A CENA PRŮMYSLOVÉ ZÓNY VE MĚSTĚ SU-ČOU ZA ZACHOVÁNÍ HOSPODÁŘSKÉHO RŮSTU
(351)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda tvrdila, že Komise nesprávně vykládá čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož průmyslové zóny nejsou vymezenými zeměpisnými oblastmi.
(352)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že průmyslová zóna ve městě Su-čou je jednoznačně dílčí hospodářskou a správní jednotkou v rámci výsostného území ČLR, a tedy vymezenou zeměpisnou oblastí podle čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba rovněž poznamenat, že i kdyby skutečná fakta zjištěná v rámci šetření nepotvrdila výše uvedené skutečnosti, může se v průmyslové zóně, jak vyplývá již z její samotné definice, nacházet pouze podmnožina ze všech podniků na území dané země nebo v působnosti orgánu poskytujícího subvence, a v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních by se tudíž subvence poskytnuté průmyslovou zónou považovaly za specifické.
4.3.16. POSKYTOVÁNÍ PRÁV NA VYUŽITÍ PŮDY
(353)
Co se týče práv k užívání pozemků, čínská vláda tvrdila, že je protiprávní použít vnější srovnávací základ spočívající v odkazu na čl. 14 písm. d) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV). Bylo namítnuto, že právo Unie a WTO omezuje použití vnějších srovnávacích základů na velmi výjimečné okolnosti, což znamená, že je lze použít pouze tehdy, když jsou ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty zkreslené v důsledku rozhodující úlohy vlády jakožto poskytovatele dotyčného zboží nebo služby. Podle čínské vlády Komise neprokázala, že ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty jsou zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele.
(354)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Především je třeba poznamenat, že pravidla WTO, jak potvrdil odvolací orgán WTO ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (DS257) a příslušný panel WTO ve věci US - China countervailing duties (USA - Vyrovnávací cla uvalená na Čínu) (DS379), nezakazují použití vnějších srovnávacích základů. Za druhé, Komise ve svém přístupu plně zohlednila zvláštní podmínky, které požaduje judikatura WTO v případech, kdy se Komise uchyluje k použití vnějších srovnávacích základů. Jak bylo prokázáno v 248. až 259. bodě odůvodnění, půda je v Číně majetkem státu a vláda poskytuje pozemky soukromým subjektům na základě nájemních smluv. Čínské orgány navíc regulují poskytování a přidělování pozemků podnikům, a to i na sekundárních trzích, a přidělování pozemků podnikům se řídí přísnými pravidly, přičemž každý druh změny přidělení pozemků, jako je například převod smlouvy o udělení práv k užívání pozemků z jednoho podniku na jiný, musí být schválen státem a potvrzen novou smlouvou o udělení práv k užívání pozemků mezi nabyvatelem a příslušným státním orgánem. S ohledem na výše uvedené skutečnosti se konstatuje, že čínská vláda má rozhodující úlohu v udělování práv k užívání pozemků a že jakékoli ceny uplatňované na čínském trhu soukromými subjekty (pokud vůbec existují - v rámci tohoto šetření totiž nebyly žádné takové ceny předloženy) jsou nutně zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele a jeho monopolního postavení regulátora transakcí s pozemky. V důsledku toho by finanční příspěvek čínské vlády prakticky určoval úroveň případných cen uplatňovaných soukromými subjekty.
(355)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že zvolení Tchaj-wanu jako vnějšího srovnávacího základu znamená, že Komise nepoužila vnější srovnávací základ, který se vztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně nebo na ně odkazuje či s nimi souvisí. Bylo namítnuto, že použití tchajwanského základu pro vyrovnání rozdílů v poměrných výhodách jednotlivých zemí je výslovně zakázáno pravidly WTO.
(356)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Komise považuje Tchaj-wan (19) za vhodný vnější srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) prostorovou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a transakcí použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Ťiang-su a Šan-tung jsou navíc považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR (20). Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Nejnovější údaje navíc naznačují, že ČLR i Tchaj-wan mají podobné míry růstu reálného HDP (21). Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanu) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech dostupných důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(357)
Na základě celkového souhrnu výše uvedených informací se má za to, že zvolený srovnávací základ je v souladu s požadavky rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (odst. 103), které konstatovalo, že „zvolený srovnávací základ se musí nicméně vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje, jak to vyžaduje čl. 14 písm. d)“. Celkový souhrn podmínek na Tchaj-wanu se skutečně vztahuje k převažujícím podmínkám na trhu v dotyčných dvou čínských provinciích. Pozemky jsou k dispozici v oblastech s podobně hustým osídlením, prostorová blízkost oblastí zajišťuje, že kvalita pozemků je podobná, zatímco skutečnost, že Tchaj-wan a dotyčné dvě čínské provincie mají stejný jazyk a kulturu, vývozně orientované hospodářství a významná odvětví zpracovatelského průmyslu, potvrzuje, že cena, prodejnost a další podmínky nákupu nebo prodeje pozemků jsou úzce spjaty.
(358)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že informace, jež měla Komise k dispozici, byly dostatečné k závěru, že v Číně existuje trh s pozemky.
(359)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Na základě informací, které měla Komise k dispozici, nebylo možné dospět k závěru, že v Číně existuje funkční trh s pozemky. Z právních předpisů, jež čínská vláda poskytla Komisi, je zřejmé, že veškerá půda v ČLR patří státu a pozemky jsou poskytovány pouze na základě nájemních smluv. Čínské úřady mají plně pod kontrolou nabídku a přidělování pozemků podnikům, a to včetně transakcí na sekundárním trhu. Navzdory příslušným žádostem Komise nebyly předloženy žádné důkazy, že v oblasti udělování práv k užívání pozemků existuje nějaký tržní mechanismus. Situace je podrobně vysvětlena v 354. bodě odůvodnění, který se týká podobných tvrzení čínské vlády.
(360)
Skupina APP uvedla, že by se jako srovnávací základ měly použít současné čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků nebo případně dnešní ceny půdy v indickém státě Maháráštra. Skupina Chenming rovněž navrhla jako srovnávací základ indický stát Maháráštra.
(361)
Jak již bylo popsáno v 359. bodě odůvodnění, funkční trh s pozemky v Číně neexistuje. Proto není vhodné používat jako srovnávací základ dnešní čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků. Ve svých tvrzeních, že jako srovnávací základ by se mohly použít ceny pozemků ve státě Maháráštra, vycházeli vyvážející výrobci ze srovnání indického státu Maháráštra, pokud jde o HDP na obyvatele a hustotu osídlení v době pořízení práv k užívání pozemků. Jak je vysvětleno výše, Komise je toho názoru, že HDP na obyvatele a hustota obyvatelstva nemohou být jedinými rozhodujícími faktory při výběru země nebo oblasti za účelem jejího použití jako vnějšího srovnávacího základu. V každém případě, metodika navržená spolupracujícími vyvážejícími výrobci není v souladu s jejich tvrzeními. V období šetření činila v Bombaji, hlavním městě a zdaleka nejrozvinutější oblasti státu Maháráštra, úroveň příjmů na jednoho obyvatele 2 675 USD, což je ve skutečnosti méně než čínský celostátní průměr 3 529 USD (22), nemluvě o HDP na obyvatele ve vysoce rozvinutých provinciích Šan-tung a Ťiang-su (5 255 USD respektive 6 550 USD). Co se týče hustoty osídlení, ani ta není sama o sobě rozhodujícím faktorem, ale pro pořádek uvádíme, že ve státě Maháráštra připadá 314 obyvatel na 1 km2, zatímco v Ťiang-su je to 736 obyvatel na 1 km2 a v Šan-tungu 600 obyvatel na 1 km2, což znamená, že tyto hodnoty nejsou na stejné úrovni. Další faktory, jako je nedostatek prostorové blízkosti a společných charakteristik mezi Indií a Čínou, navíc vedou k závěru, že srovnávací základ v podobě státu Maháráštra se nevztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně ani na ně neodkazuje a nesouvisí s nimi. Z důvodů vysvětlených v 356. bodě odůvodnění trvá Komise na svém názoru, že ceny pozemků na Tchaj-wanu jsou jako vnější srovnávací zaklad mnohem vhodnější.
(362)
Skupina APP tvrdila, že některá práva k užívání pozemků, jež Komise vzala v úvahu při výpočtu výhody vyplývající z tohoto programu, již nemá skupina APP v držení. Skupina APP dále tvrdila, že na základě informací z internetových stránek odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu došla k jiné průměrné ceně pozemků za metr čtvereční a že Komise nevyvinula žádnou snahu hledat reprezentativní nabídky průmyslových pozemků.
(363)
Pokud jde o celkovou rozlohu pozemků, které skupina APP využívala, Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Takto opravený údaj se odrazil ve výpočtu subvence. Pokud jde o informace získané z Tchaj-wanu, oznamuje se, že toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ačkoli tato strana nenavrhovala použít tuto cenu pro výpočet vhodného srovnávacího základu, je třeba zdůraznit následující skutečnosti. Komise použila, co se týče cen pozemků na Tchaj-wanu, informace dostupné ve spise a metoda, kterou došla ke srovnávací ceně byla stranám sdělena a vysvětlena v oznámení týkajícím se případu ze dne 11. února 2011. Na druhé straně údaje, které předložila skupina APP, se týkají pouze února 2011, tj. jiného období, než bylo použito ve výpočtu Komise, a také se zdá, že se jedná pouze o příklady určitých údajů vztahujících se pouze k některým oblastem Tchaj-wanu. Komise se také nemůže vyjádřit k výpočtu srovnávacího základu, který provedla skupina APP, jelikož APP neposkytla žádné podrobnosti o metodě výpočtu a nezdůvodnila, proč by její výpočet měl lépe odrážet ceny pozemků na Tchaj-wanu.
(364)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že jakákoli subvence v podobě udělení práva k užívání pozemku za nižší než přiměřenou odměnu nebude specifická.
(365)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v konečném informačním dokumentu, čínská vláda poskytla v souvislosti s tímto programem nedostatečné informace, které musely být ve spisu doplněny o další informace a údaje. Na tomto základě se tudíž dospělo k uvedeným zjištěním, která jsou vysvětlena a rozebrána v 253. až 258. bodě odůvodnění.
4.3.17. OSTATNÍ
(366)
Skupina APP tvrdila, že úroková sazba použitá Komisí k přepočtu nominální hodnoty subvence na hodnotu v období šetření není správná.
(367)
Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Při výpočtu subvence byla použita úroková sazba navržená skupinou APP. Tato změna se již odráží v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence u jednotlivých dotyčných programů.
(368)
Skupina APP tvrdila, že výše subvence musí být vyjádřena jako procento jimi uváděné ceny CIF, a ne jako procento z obratu a že Komise by pro výpočet rozpětí subvence měla použít tuto metodu.
(369)
Předložené argumenty byly analyzovány v souladu s dokumentací a podklady, které příslušná strana poskytla. Je třeba poznamenat, že s výjimkou jednoho ze subvenčních programů, jež byly shledány jako napadnutelné, nebylo u žádného jiného programu konstatováno, že je závislý na vývozní výkonnosti a poskytovaný podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Proto byla výše subvence přepočtena na celkový obrat z prodeje společností skupiny APP v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, který zní: „Pokud se subvence neposkytuje podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků, určí se výše napadnutelné subvence tak, že celková výše subvence se přiměřeně přepočte na množství výrobků, které byly v posuzovaném období vyrobeny, prodány nebo vyvezeny“. Jelikož není tato subvence spojena s výrobou žádného konkrétního výrobku ani s vývozem, je nejvhodnějším ukazatelem celkový obrat z prodeje, kterého daná společnost dosáhla. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že příslušný obrat byl stanoven na základě, jenž zajišťuje, že odráží co nejvěrněji prodejní hodnotu výrobku, který prodává společnost, jež je příjemcem. Tato změna je již zohledněna v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence pro jednotlivé dotčené programy. Jakákoli jiná navrhovaná metoda výpočtu napadnutelných subvencí by byla v rozporu s příslušnými ustanoveními základního nařízení (články 7 a 15) a s úředním postupem Komise při jejích antisubvenčních řízeních, kterým vybírá vhodného čitatele/jmenovatele pro přepočet výše napadnutelných subvencí.
Uvedená strana se rovněž odvolávala na část obecných zásad (23) týkající se výpočtu subvencí na jednotku jako na základ pro své tvrzení. Nicméně ze stejných důvodů, jaké byly uvedeny výše, nebyl výpočet na jednotku považován za vhodný přístup pro tento případ. Navrhovaná metodika se skutečně nepokládá za reprezentativní, neboť směšuje obrat a počet vyrobených jednotek, pouze co se týče dotčeného výrobku, a nezohledňuje počet jiných vyrobených výrobků. Nebyly předloženy ani ověřeny žádné informace o celkovém počtu vyrobených jednotek všech výrobků podle jednotlivých společností a subvence nebyly v žádném případě poskytovány na základě množství. Co se týče cen CIF, je na místě připomenout, že údaje ze spisu naznačují, že se tyto ceny liší jak mezi různými typy výrobků, tak v rámci jednoho typu. Dotčené subvence každopádně nesouvisí s typem výrobku. Komise navíc stanovila výši subvencí v ČLR a přepočetla ji tak, že vydělila výši celkové subvence výší obratu zaznamenaného v Číně, s ohledem na zvláštní situaci příslušných spolupracujících čínských vyvážejících výrobců. Tím je zajištěno použití ověřené výše subvencí a nejvhodnějšího obratu. A konečně se připomíná, že vzhledem k praktickým okolnostem tohoto řízení, tj. uvalení antidumpingových a antisubvenčních cel na úrovni rozpětí újmy, se usuzuje, že to nemá absolutně žádný dopad na postavení APP, bez ohledu na to, jaká metoda pro přepočet napadnutelných subvencí a vyrovnávacího cla se použije.
4.4. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(370)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
Antisubvenční rozpětí
Skupina APP
12,04 %
Skupina Chenming
4,06 %
(371)
Z informací z podnětu a od spolupracujících čínských vyvážejících výrobců je patrné, že v ČLR existují i další známí výrobci dotčeného výrobku. Nicméně s ohledem na skutečnost, že uvedený objem vývozu byl shledán vyšším než údaj o dovozu získaný z Eurostatu, byla úroveň spolupráce považována za vysokou. V zájmu účelnosti opatření bylo tedy pokládáno za vhodné stanovit výši subvence v případě nespolupracujících vyvážejících vývozců na nejvyšší úrovni subvencování, jež byla zjištěna u spolupracujících vyvážejících výrobců, tj. na úrovni 12,04 %.
5. VÝROBCI V UNII
5.1. VÝROBCI V UNII
(372)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek čtrnáct známých výrobců a někteří další velmi malí výrobci v Unii. Odhaduje se, že údaj poskytnutý sdružením CEPIFINE představuje 98 % výroby výrobců v Unii. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii během období šetření činila asi 5 270 000 tun. Výrobci v Unii tvořící celkovou výrobu Unie představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení.
(373)
Výroba bezdřevého natíraného papíru je energeticky a kapitálově náročná. Z tohoto důvodu se uplatňují úspory z rozsahu, které vysvětlují koncentraci výroby do několika velkých společností, doplněných o menší výrobce, kteří se zaměřují na zeměpisně blízké trhy. Většinu trhu Unie pokrývá pět podobně velkých výrobců s výrobními závody po celé Evropě. Velká část bezdřevého natíraného papíru představuje výrobek komoditního typu, s nímž se obchoduje hlavně prostřednictvím obchodníků a velkoobchodníků s papírem. Tyto distribuční kanály se vyznačují vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek.
(374)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do oblasti působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení by podle této strany nemělo výrobní odvětví Unie, které podalo podnět, v tomto řízení dostatečně silnou pozici. Vzhledem k závěrům uvedeným ve 22. a 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou dva různé výrobky, muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(375)
Čínská vláda poznamenala, že jeden z reprezentativních výrobců byl údajně ve spojení s čínskou společností, a proto by měl být z definice výrobního odvětví Unie vyloučen. Šetření však ukázalo, že výrobky vyráběné zmíněnou čínskou společností nejsou dotčeným výrobkem. Tento vztah proto neměl žádný dopad na analýzu újmy ani na zahrnutí tohoto výrobce v Unii do výrobního odvětví Unie, tak jak bylo vymezeno.
6. ÚJMA
6.1. SPOTŘEBA V UNII
(376)
Spotřeba byla stanovena na základě těchto údajů:
-
údaje Eurostatu o dovozu ze třetích zemí, náležitě upravené na základě informací poskytnutých výrobci Unie o výrobcích, na které se nevztahuje toto řízení. Šetřením bylo na základě předložených dokladů zjištěno, že tyto předpoklady byly přiměřené a oprávněné,
-
ověřená výše celkového objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR na trh Unie, jelikož bylo zjištěno, že vykázaný objem vývozu je vyšší než údaje o dovozu získané z Eurostatu,
-
celkový prodej všech výrobců v Unii na trhu Unie zjištěný na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(377)
Na tomto základě byla celková spotřeba v Unii zjištěna takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
Spotřeba v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Tuny
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Index
100
104
101
86
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník, upravené údaje Eurostatu a ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(378)
Celkově spotřeba v Unii v posuzovaném období klesla o 14 %. Bylo zjištěno, že spotřeba nejprve mezi lety 2006 a 2007 vzrostla o 4 %, načež mezi rokem 2007 a obdobím šetření klesla o 18 %. Snížení spotřeby v roce 2008 a v období šetření bylo způsobeno nižší poptávkou, zejména v první polovině roku 2009 v důsledku hospodářského útlumu.
6.1.1. DOVOZ DO UNIE Z ČLR
(379)
Jak je uvedeno ve 376. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že ověřená výše celkového objemu prodeje dotčeného výrobku uskutečněného spolupracujícími vyvážejícími výrobci z ČLR na trhu Unie byla vyšší než údaje o objemu dovozu vykázané Eurostatem. Jelikož byly ověřené informace považovány za přesnější než dostupné statistické údaje, byl celkový objem dovozu z ČLR stanoven na základě ověřených informací poskytnutých spolupracujícími společnostmi. Objem prodeje spolupracujících společností, u nichž bylo zjištěno, že v posuzovaném období vyvážely pouze vícevrstvý kartón a lepenku, byl z celkového dovozu vyloučen, protože bylo konstatováno, jak je vysvětleno ve 47. bodě odůvodnění, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka by neměly být považovány za dotčený výrobek. Jelikož se údaje o dovozu dotčeného výrobku týkají pouze dvou společností, bylo z důvodu zachování jejich důvěrné povahy považováno za vhodné vykázat je v podobě indexu.
Tabulka 2
Celkový subvencovaný dovoz z ČLR
Celkový dovoz z ČLR
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem (index)
100
218
212
283
Podíl na trhu (index)
100
210
209
329
Ceny (v EUR/t)
677
661
657
621
Index
100
98
97
92
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(380)
Objem celkového dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl téměř na trojnásobek. V důsledku toho jeho podíl na trhu významně stoupl z přibližně 1 % v roce 2006 na více než 4 % v období šetření. To je nutno posuzovat na pozadí klesající spotřeby, která se ve stejné době snížila o 14 %. Průměrné ceny subvencovaného dovozu z ČLR vykázaly během posuzovaného období pokles o 8 %.
6.1.2. CENOVÉ PODBÍZENÍ
(381)
Za účelem analýzy cenového podbízení byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z ČLR prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající cla a náklady po dovozu.
(382)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, byla spolupráce čínských vývozců velmi intenzivní a má se za to, že pokrývá celkový objem vývozu z ČLR do Unie během období šetření. U dvou čínských vyvážejících výrobců, kteří se původně přihlásili, bylo - jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění - shledáno, že dotčený výrobek na trh Unie nevyvážejí, a proto nebyl dovoz jejich výrobků vzat pro účely analýzy cenového podbízení v úvahu. Do srovnání nebyl zahrnut ani vývoz jedné společnosti patřící do skupiny jednoho ze spolupracujících vyvážejících výrobců, neboť žádný z reprezentativních výrobců v Unii nevyrábí srovnatelné druhy výrobků. V souvislosti s objemem vývozu této konkrétní společnosti je třeba poznamenat, že představoval pouze menší část celkového vývozu skupiny a jeho cenová hladina byla podle všeho v souladu s celkovou cenovou hladinou vývozu skupiny.
(383)
Srovnání ukázalo, že v období šetření byl dotčený subvencovaný výrobek z ČLR prodáván v Unii za ceny, které byly průměrně o 7,6 % nižší než prodejní ceny výrobců v Unii. Úroveň rozpětí cenového podbízení je třeba posuzovat na pozadí vysoké úrovně transparentnosti cen podporované cenovými nabídkami, která je pro distribuční trh s bezdřevým natíraným papírem charakteristická.
6.2. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE A ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII
6.2.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(384)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo šetření dopadů subvencovaného dovozu na výrobce v Unii posouzení všech hospodářských ukazatelů s významem pro posouzení stavu výrobců v Unii od roku 2006 do konce období šetření.
(385)
Makroekonomické prvky (výroba, kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst a výše napadnutelných subvencí) byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a to na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(386)
Analýza mikroekonomických prvků (průměrných jednotkových cen, zaměstnanosti, mezd, produktivity, zásob, ziskovosti, peněžního toku, investic, návratnosti investic, schopnosti získávat kapitál) byla provedena na úrovni výrobců v Unii, a to na základě informací, které byly od nich obdrženy a řádně ověřeny.
(387)
Bylo vzneseno tvrzení, že v rámci analýzy újmy nebyly všechny ukazatele újmy u žadatelů a výrobního odvětví Unie jako celku analyzovány jednotně a komplexně. Zúčastněné strany tvrdily, že závěry o podstatné újmě by byly odlišné, kdyby byly na úrovni žadatelů zjištěny některé ukazatele, jako je podíl na trhu.
(388)
Za prvé je třeba poznamenat, že prohlášení těchto stran jsou, jak se zdá, vypracována na základě ukazatelů vypočítaných z odlišných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny v průběhu šetření a jsou uvedeny níže. Proto jsou tyto závěry věcně nesprávné, a tudíž bezpředmětné.
(389)
Za druhé, Komise běžně hodnotí makroekonomické faktory pro určení újmy utrpěné na úrovni výrobního odvětví Unie jako celku, jak bylo vysvětleno výše. V rámci tohoto šetření bylo výrobní odvětví Unie vymezeno na úrovni výrobců v Unii, na něž připadá celková produkce Unie, jak je vysvětleno v 372. bodě odůvodnění, a to nehledě k tomu, zda výrobci stížnost podpořili nebo zda při šetření spolupracovali.
(390)
Mikroekonomické faktory se analyzují na úrovni reprezentativních výrobců v Unii bez ohledu na to, zda stížnost podpořili či nikoli. Na reprezentativní výrobce připadalo 58 % produkce v Unii. Žádný z ostatních výrobců v Unii se nepřihlásil s tvrzením, že by závěry Komise o mikroekonomických faktorech byly nespolehlivé nebo nepodložené. Proto není žádný důvod zpochybňovat zjištění učiněná na základě informací poskytnutých pouze reprezentativními výrobci v Unii.
(391)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jeden ze čtyř reprezentativních výrobců plně nespolupracoval, neboť prý byl ve spojení s jiným výrobcem v Unii, který při šetření rovněž nespolupracoval. Spojení těchto společností se prý zakládalo na přechodných dohodách uzavřených v okamžiku, kdy spolupracující výrobce v Unii nabyl část podniku druhého výrobce na výrobu bezdřevého natíraného papíru. Tato strana tvrdila, že spolupracující výrobce v Unii ovládá na základě těchto přechodných dohod několik papíren, jež zůstaly ve vlastnictví výrobce, jehož část podniku byla předmětem akvizice. Na podporu svého tvrzení odkázal vyvážející výrobce na rozhodnutí Komise ze dne 31. října 2008 (24), jež v době uvedené akvizice zkoumalo, měla-li by být tato transakce považována za získání ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (25).
(392)
Šetřením se však potvrdilo, že akciový podíl daného výrobce z Unie je zanedbatelný a nachází se pod hranicí stanovenou v článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu (26). Z uvedených přechodných dohod navíc nevyplývá, že by mezi těmito společnostmi existoval vztah, jenž by šel nad rámec běžného obchodního vztahu mezi zákazníkem a dodavatelem. Smyslem těchto přechodných dohod je zejména zorganizovat prodej natíraného papíru během přechodného období s tím, že výrobce v Unii během tohoto přechodného období pouze plní funkci srovnatelnou s obchodním zástupcem. Tento výrobce v Unii ve svých konsolidovaných a auditorem ověřených účetních závěrkách a ve své odpovědi na dotazník dále vykázal příjem z provize, kterou jako obchodní zástupce daných papíren získal; vlastnické podíly v těchto papírnách, a tedy ani náklady s papírnami spojené tento výrobce naopak nevykázal.
(393)
Podle uvedeného rozhodnutí Komise byla transakce mezi uvedenými společnostmi pokládána za akvizici části podniku dané společnosti výrobcem v Unii, a nikoli za převzetí společnosti jako takové. Z rozhodnutí nevyplývá, že by po této akvizici měly být společnosti pokládány za jeden subjekt; zejména společnosti nezaložily společný podnik (joint venture). Dále je třeba poznamenat, že byl předmět šetření v uvedeném rozhodnutí zeměpisně vymezen jako Evropský hospodářský prostor, a nikoli jako Unie. Je rovněž nutno poznamenat, že Komise v uvedeném rozhodnutí nepodrobila vztah mezi těmito společnostmi analýze podle článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu.
(394)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k názoru, že uvedené dvě společnosti nejsou ve spojení ve smyslu článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu, a že daný výrobce v Unii tedy během šetření plně spolupracoval.
(395)
Při analýze mikroekonomických ukazatelů nebylo za celé období, jež bylo předmětem šetření, přihlíženo k údajům o papírnách, které nabyl výše uvedený výrobce v Unii, tak aby byl za toto období prezentován plně srovnatelný trend.
(396)
Tento vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že každá dceřiná společnost výrobců z Unie měla vyplnit samostatný dotazník, jelikož jde o samostatné právní subjekty.
(397)
V případě dotyčného výrobce z Unie se mělo za to, že pro smysluplnou odpověď a analýzu aspektů újmy bude jeden dotazník stačit. Odpovědi především poskytly podrobný přehled informací na úrovni jednotlivých papíren a během inspekcí na místě mohly být ověřeny všechny potřebné údaje týkající se všech výrobců nebo prodejců obdobného výrobku, kteří jsou s nimi ve spojení.
(398)
V následném podání uvedený vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že stejná společnost plně nespolupracovala, neboť vyplnila dotazník jménem neexistujícího subjektu a auditované účty společnosti neodpovídají údajům, které poskytla v odpovědi na dotazník. Závěry předchozího bodu odůvodnění jsou významné i v tomto ohledu.
6.2.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE (MAKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
(399)
Po poskytnutí zjištění čínská vláda a jeden čínský vyvážející výrobce namítli, že makroekonomické údaje použité pro analýzu jsou neúplné a nepřesné, a nemohou být tedy použity jako důkaz podstatné újmy.
(400)
Inspekce na místě u sdružení, které podalo podnět, potvrdila, že údaje použité pro stanovení makroekonomických ukazatelů jsou přímo získány od výrobců v Unii, kteří představuji přibližně 98 % celkové výroby v Unii, a jsou dostatečně podrobné, aby umožnily identifikovat informace týkající se dotčeného výrobku. Předpoklady nebo odhady tudíž vycházejí z přiměřeného a podloženého základu, např. kotouče určené k rozřezání nebyly vzaty v úvahu vzhledem k tomu, že se ukázalo, že jejich podíl na celkovém objemu prodeje reprezentativních výrobců v Unii je naprosto zanedbatelný. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
6.2.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
Tabulka 3
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Výroba (v tunách)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Index
100
102
98
80
Kapacita (v tunách)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Index
100
100
98
89
Využití kapacity
92 %
94 %
93 %
83 %
Index
100
102
101
90
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(401)
Jak je patrné z výše uvedené tabulky, výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila o 20 %. Je třeba poznamenat, že navzdory nárůstu spotřeby Unie mezi léty 2006 a 2008 přibližně o 1 % klesla výroba výrobního odvětví Unie v této době o 2 %, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření významně klesla v návaznosti na pokles spotřeby Unie.
(402)
Od roku 2000 vynaložili výrobci v Unii zásadní restrukturalizační úsilí zaměřené na řešení strukturálního přebytku kapacity. Prostřednictvím konsolidace a uzavírání papíren snížilo výrobní odvětví Unie svou kapacitu výroby bezdřevého natíraného papíru mezi rokem 2006 a obdobím šetření přibližně o 770 000 tun, tj. o 11 %.
(403)
I přes pokles celkové kapacity se míra využití ještě více snížila, a to z 92 % v roce 2006 na 83 % v období šetření. K hlavnímu poklesu došlo v době od roku 2008 do období šetření. Je třeba poznamenat, že vysoké využití kapacity je důležitým faktorem pro dlouhodobou životaschopnost výrobců papíru, a to v důsledku vysokých investic do stálých aktiv. Proto byla míra využití kapacity během období šetření považována za nízkou.
6.2.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(404)
Údaje o prodeji uvedené v následující tabulce se týkají objemu prodaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie.
Tabulka 4
Objem prodeje a podíl na trhu
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem prodeje (v tunách)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Index
100
102
99
81
Podíl na trhu
93 %
91 %
91 %
88 %
Index
100
98
98
95
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(405)
Zatímco spotřeba Unie vzrostla mezi léty 2006 a 2007 o 4 % (viz 377. bod odůvodnění), objem prodeje dotčeného výrobku uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie nezávislým odběratelům na trhu Unie vzrostl během téže doby jen o 2 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie nemohlo ze zvýšené spotřeby v tomto období v plném rozsahu těžit. A kromě toho, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření spotřeba v Unii klesla o 15 %, objem prodeje všech výrobců v Unii se snížil ještě víc, a sice o 18 %. Objem prodeje výrobního odvětví Unie se po malém zvýšení v roce 2007 v důsledku toho trvale a významně snižoval, což se projevilo snížením podílu na trhu během posuzovaného období o 5 procentních bodů.
(406)
Jedna skupina čínských vyvážejících výrobců tvrdila, že tržní podíl výrobců v Unii by měl rovněž zahrnovat dovoz ze Švýcarska, protože příslušné výrobky pocházejí z papírny, která patří jednomu reprezentativnímu výrobci v Unii.
(407)
Zeměpisný rozsah antisubvenčního šetření se omezuje na Unii. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(408)
Bylo rovněž vzneseno tvrzení, že podíl žadatelů na trhu během posuzovaného období značně vzrostl.
(409)
Podíl na trhu je makroekonomický ukazatel, který se analyzuje na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni žadatelů. Tvrzení o podílu žadatelů na trhu je navíc věcně nesprávné.
6.2.2.3. Růst
(410)
Vzhledem k vývoji během posuzovaného období byl pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie o 19 % daleko výraznější než 14 % pokles spotřeby Unie. V důsledku toho během stejného období významně poklesl také podíl výrobního odvětví Unie na trhu, a to o 5 procentních bodů.
6.2.2.4. Výše napadnutelných subvencí
(411)
Výše napadnutelných subvencí v případě ČLR, jež je specifikována výše v oddíle věnovaném subvencím, je značná. Vzhledem k objemu a cenám subvencovaného dovozu nelze dopad skutečného subvenčního rozpětí považovat za zanedbatelný.
6.2.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII (MIKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
6.2.3.1. Průměrné jednotkové ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii
(412)
Průměrné prodejní ceny ze závodu, za něž čtyři reprezentativní výrobci v Unii prodávali na trhu Unie dotčený výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zůstaly v průběhu let celkově stabilní, pouze s výjimkou roku 2007, kdy se mírně zvýšily.
Tabulka 5
Ceny výrobců v Unii
Ceny výrobců v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Průměrná cena (v EUR/t)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.2. Stav zásob
(413)
Zásoby v období šetření představovaly asi 10 % objemu výroby. Stav zásob čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období zvýšil o 10 %, a to zejména mezi léty 2006 a 2007 a později mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Toto zvyšování se pozoruhodně časově shodovalo s prudkým nárůstem levného subvencovaného dovozu z ČLR.
Tabulka 6
Stav zásob
Stav zásob
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Stav zásob (v tunách)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.3. Zaměstnanost, mzdy a produktivita
Tabulka 7
Zaměstnanost
Zaměstnanost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zaměstnanost - v ekvivalentech plného pracovního úvazku (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Mzdové náklady (v EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Produktivita (v jednotkách/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(414)
V důsledku uzavření některých papíren a konsolidace čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období počet zaměstnanců výrazně snížil, a to o 20 % (téměř 1 600 pracovních míst).
(415)
Nárůstu efektivity bylo dosaženo zvýšením a udržením vysokého výkonu na jednoho zaměstnance dokonce i v době značného propouštění v letech 2007 a 2008. Mzdové náklady trvale rostly, přičemž za posuzované období se zvýšily celkem o 8 %.
6.2.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
Tabulka 8
Ziskovost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Ziskovost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Změna (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Peněžní tok (v tisících EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investice (v tisících EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Návratnost investic
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Změna (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(416)
Čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli v letech 2006 až 2008 ztráty a finanční situace se začala zlepšovat teprve v roce 2009, kdy světová cena buničiny, která je hlavní surovinou, výjimečně zaznamenala výrazný pokles v důsledku hospodářského útlumu. Toto snížení cen buničiny (o 20 %) bylo považováno za mimořádně velký pokles, který přímo přispěl ke zlepšení finanční situace v období šetření. Je třeba poznamenat, že se ceny buničiny od konce období šetření vrátily na úroveň před jeho začátkem.
(417)
Trend, který vykazuje peněžní tok, tj. schopnost výrobců samofinancovat své činnosti, do značné míry odráží vývoj ziskovosti. V důsledku toho vykazuje peněžní tok mimořádné zvýšení v období šetření díky klesajícím cenám buničiny. Návratnost investic vykázala nepříznivý vývoj v souladu se zápornými výsledky zisku dosaženými čtyřmi reprezentativními výrobci v Unii do roku 2008 a kladným trendem během období šetření v důsledku mimořádných úspor nákladů díky nízkým cenám buničiny.
(418)
V návaznosti na výše uvedené skutečnosti se schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii investovat snížila, jelikož se během posuzovaného období s výjimkou období šetření výrazně zhoršil peněžní tok. V důsledku toho investice během posuzovaného období klesly o 35 % a omezily se na instalaci kogeneračních zařízení, která výrobcům v Unii pomohla zmírnit vliv neustále rostoucích nákladů na energii.
(419)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že zvýšení ziskovosti by se nemělo považovat za omezený případ na základě výjimečného poklesu nákladů na suroviny. Pokles nákladů prospěl všem místním i čínským výrobcům, nikoli jen žadatelům, a proto průlom v ziskovosti nebyl založen výlučně na poklesu nákladů, ale vyplýval spíše ze změny cenového chování žadatelů.
(420)
Uvedený vyvážející výrobce také tvrdil, že na ziskovost mají vliv spíše ceny bezdřevého natíraného papíru, a nikoli ceny buničiny. Bylo však zjištěno, že když ceny buničiny v roce 2009 prudce klesly, zůstaly ceny bezdřevého natíraného papíru stabilní a důsledkem byl růst zisku. Jelikož ceny zůstaly nezměněné, nebylo možné stanovit korelaci mezi cenami a ziskovostí v tomto konkrétním období.
(421)
Míra ziskovosti je ukazatel, který se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a nikoli na úrovni žadatelů, jak navrhla dotyčná zúčastněná strana. Analýza získaných informací ukázala přímou souvislost mezi výjimečným poklesem cen buničiny, která je hlavní surovinou, a zvýšením ziskovosti, přičemž stabilní ceny hotových výrobků skutečně sehrály ve zlepšení ziskovosti svou roli. Ačkoli tomu tak pravděpodobně bylo i v případě ostatních výrobců na trhu, nemá to žádný vliv na závěr, že toto dočasné zlepšení ziskovosti bylo způsobeno výjimečným poklesem cen surovin v období šetření.
6.2.3.5. Schopnost získávat kapitál
(422)
Papírenský průmysl se obecně vyznačuje vysokou zadlužeností spojenou s významnými investicemi do stálých aktiv. V důsledku ztrát utrpěných během převážné části posuzovaného období byla narušena také schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii získávat kapitál a financovat své aktivity za přiměřených finančních nákladů. Tak tomu bylo zejména v roce 2008, kdy musel být jeden ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii refinancován při významné výši rizikové prémie, zatímco nejmenší reprezentativní výrobce se v roce 2008 dostal do platební neschopnosti a převzal jej jiný výrobce v Unii.
6.3. ZÁVĚR O ÚJMĚ
(423)
Šetření prokázalo, že se během posuzovaného období zhoršovala většina ukazatelů újmy, jako je objem výroby (-20 %), využití kapacity (-10 %), objem prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení (-19 %), a podíl na trhu (-5 procentních bodů). Kromě toho byly až do roku 2008 velmi nepříznivě ovlivněny ukazatele újmy související s finančními výsledky čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je návratnost investic a ziskovost. Náhlé zvýšení ziskovosti v období šetření bylo způsobeno čistě dočasným a výjimečným poklesem světových cen buničiny v období šetření. Je třeba poznamenat, že i během období šetření byla míra ziskovosti velmi nízká a nebyla považována za faktor, který by mohl změnit závěr, že čtyři reprezentativní výrobci v Unii byli ve velmi slabé finanční pozici.
(424)
Šetření také ukázalo, že výše uvedený obraz újmy lze vysvětlit zejména skutečností, že i přes své restrukturalizační úsilí a zlepšení produktivity nebyli čtyři reprezentativní výrobci v Unii schopni zvýšit své ceny bezdřevého natíraného papíru nad úroveň pokrývající náklady nebo na úroveň udržitelné ziskovosti. Je to způsobeno hlavně cenovým podbízením čínskými vývozci během období šetření, které má významný vliv na trhu, kde je vysoká transparentnost cen. V období šetření se čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii podařilo snížit své výrobní náklady prostřednictvím dalšího zlepšování produktivity a v důsledku poklesu cen buničiny, ke kterému došlo zejména v druhé polovině období šetření. Jelikož se zlepšila rovnováha nabídky a poptávky na trhu v důsledku snahy výrobců řešit strukturální přebytek kapacity prostřednictvím konsolidace a uzavírání výrobních závodů, mohly být ceny bezdřevého natíraného papíru udržovány na stabilní úrovni. Čtyři reprezentativní výrobci v Unii však nebyli schopni zvýšit své prodejní ceny na úroveň, která by poskytla takové míry ziskovosti, které jsou nezbytné pro dlouhodobou životaschopnost.
(425)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna strana tvrdila, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do rozsahu působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení strana uvedla, že vynětím tohoto výrobku ze stanovení podstatné újmy a analýzy trendů se zkreslil obraz o újmě. Na základě závěrů uvedených ve 20. a 22. až 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou různé výrobky, však bylo toto tvrzení odmítnuto.
(426)
Stejná strana tvrdila, že akvizice jednoho výrobce v Unii jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii v roce 2008 bylo důkazem, že tito čtyři reprezentativní výrobci v Unii jsou v poměrně dobrém stavu. Za prvé je třeba poznamenat, že podstatná újma se posuzuje na základě situace výrobního odvětví Unie, a nikoli na základě konkrétní situace jediného výrobce. Jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění, většina ukazatelů újmy vykázala během sledovaného období zápornou tendenci prokazující zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Akvizice byla navíc považována za součást restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví Unie během posuzovaného období. V každém případě je třeba poznamenat, že při analýze makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, objem prodeje a podíl na trhu, měla tato akvizice neutrální účinek, jelikož makroekonomické ukazatele se posuzují s ohledem na všechny výrobce v Unii tvořící výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Jinými slovy, tyto faktory by měly v případě změny vlastnictví zůstat celkově nezměněné.
(427)
Po poskytnutí informací strany tvrdily, že neexistují žádné důkazy o tom, že výrobci v Unii, kteří podali podnět, utrpěli podstatnou újmu. Naopak, tito výrobci vykazovali v období šetření celkově vyrovnané hospodářské výsledky a vyšší ziskovost.
(428)
Za prvé, stav výrobního odvětví Unie se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a ne na úrovni výrobců, kteří podali podnět, jak navrhovaly strany.
(429)
Za druhé, jak již bylo uvedeno ve 409. bodě odůvodnění, tyto strany patrně vyvodily své závěry na základě jiných souborů údajů a informací, než jsou ty, které byly zjištěny při šetření a jsou uvedeny výše. Tyto závěry jsou tudíž věcně chybné. Analýza, kterou strany provedly, navíc nebyla důsledná, neboť při ní byly použity dva různé soubory údajů pro makroukazatele a mikroukazatele.
(430)
Dále bylo uváděno, že zvýšení ziskovosti je třeba chápat také jako důsledek restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví včetně snížení výroby, počtu zaměstanců a nárůstu produktivity. V tomto případě nelze posledně zmiňované činitele považovat za jediné ukazatele újmy, nýbrž je třeba posuzovat všechny ukazatele újmy dohromady.
(431)
V čl. 8 odst. 2 základního nařízení se uvádějí hospodářské činitele a ukazatele, které mají být posouzeny při zkoumání účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie. Zmíněné ustanovení výslovně uvádí, že výčet činitelů není vyčerpávající a žádné z těchto kritérií není nezbytně rozhodující. Proto ačkoli činitele musí být posouzeny jednotlivě, závěry by se měly vyvodit na základě analýzy všech činitelů.
(432)
Strany se rovněž vyjádřily k možné hrozbě další podstatné újmy v souvislosti s obrovským budováním kapacit, ke kterému dochází u čínských výrobců za podpory státní politiky a subvencí. Oblastí působnosti šetření byla existence podstatné újmy, a nikoli hrozba další podstatné újmy. Uvedené připomínky proto nemohly ovlivnit zjištění a nemohly být vzaty v úvahu.
(433)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
7. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
7.1. ÚVOD
(434)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení se zkoumalo, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobena subvencovaným dovozem z dotčené země. Dále byly zkoumány kromě subvencovaného dovozu i další známé činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, aby se zajistilo, že jakákoli újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připisována subvencovanému dovozu.
7.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(435)
Je třeba poznamenat, že trh Unie s bezdřevým natíraným papírem se vyznačuje vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek. Bezdřevý natíraný papír je navíc výrobkem komoditního typu a neumožňuje významné cenové rozdíly mezi různými zdroji. Velká část výrobků se prodává prostřednictvím obchodníků, kteří nutí výrobní odvětví Unie udržovat ceny v souladu s levným subvencovaným dovozem. Proto mají ceny dováženého bezdřevého natíraného papíru, z něhož 35 % pocházelo během období šetření z ČLR, obecně významný vliv na úroveň cen na trhu Unie.
(436)
Šetření ukázalo, že objem subvencovaného dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl (+183 %). Subvencovaný dovoz z ČLR se od roku 2006 do roku 2007 nejprve zdvojnásobil, zatímco ceny byly v roce 2007 o 2 % nižší než v předchozím roce. V roce 2008 zůstal dovoz z ČLR stabilní, zatímco průměrné ceny klesly o další 1 %. Objem čínského dovozu (+71 %) a jeho podíl na trhu (+120 %) v období šetření opět dramaticky vzrostly, přičemž ceny se snížily (-5 %) a byly nižší než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, čímž vyvíjely tlak na ceny na trhu Unie a bránily výrobcům v Unii ve zvýšení jejich cen na ziskovou úroveň.
(437)
Je nutno připomenout, že během posuzovaného období spotřeba v Unii klesla zhruba o 14 %. Výrobní odvětví Unie čelilo značnému poklesu objemu prodeje (o 19 %). Tento pokles prodeje však byl mnohem výraznější než pokles poptávky a vedl ke snížení podílu na trhu o 5 procentních bodů. Čínský dovoz zároveň zvýšil svůj podíl na trhu přibližně o 3 procentní body. To ukazuje, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl z velké části převzat subvencovaným dovozem z ČLR.
(438)
Má se tudíž za to, že pokračující tlak vyvíjený na trhu Unie levným subvencovaným dovozem z ČLR výrobnímu odvětví Unie neumožnil přizpůsobit své prodejní ceny zvýšeným nákladům na suroviny, zvláště v roce 2008, kdy ceny buničiny dosáhly nejvyšších hodnot. To vedlo ke ztrátě podílu na trhu a snížení ziskovosti výrobního odvětví Unie. Několik zúčastněných stran argumentovalo během šetření a po poskytnutí informací tím, že dovoz z ČLR nemá významný dopad, pokud jde o objem a ceny. Tvrdily, že dovoz z ČLR nerostl v průběhu let výrazně, nýbrž postupně, a jeho dopad byl tedy poměrně omezený a neměl by být pro účely určení újmy nadhodnocován.
(439)
Tyto strany dále tvrdily, že čínské ceny, přestože byly pod úrovní cen v Unii, neměly žádný dopad na relativně stabilní ceny výrobního odvětví Unie. Jeden vyvážející výrobce zpochybnil zjištění Komise, podle nějž způsobily čínské ceny stlačování cen. Uvedl, že v roce 2009, kdy čínské ceny dále klesly, nejenže zaznamenaly ceny výrobního odvětví Unie nárůst, ale dokonce tomuto odvětví umožnily dosáhnout zisku.
(440)
Vývoj čínského dovozu je podrobně analyzován ve 380. bodě odůvodnění a závěrem je, že nárůst objemu nelze považovat za nevýznamý.
(441)
Pokud jde o ceny, představují ceny čínského dovozu cenové podbízení vůči cenám reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, což je na trhu s transparentními cenami považováno za značně vysoké procento. Jak je zaznamenáno ve 412. bodě odůvodnění, byly ceny reprezentativních výrobců v Unii v posuzovaném období skutečně stabilní, výjimečně pak vzrostly v roce 2007, kdy nedošlo k nárůstu čínského vývozu. V roce 2009 byli výrobci v Unii schopni udržet ceny na stabilní úrovni za cenu další ztráty podílu na trhu a poklesu ziskovosti v důsledku kombinace těchto stabilních cen a nižších nákladů na suroviny.
(442)
Jeden čínský vyvážející výrobce tvrdil, že dovoz bezdřevého natíraného papíru z Číny nemá dopad na ceny výrobního odvětví Unie, neboť tyto ceny nejsou srovnatelné s bezdřevým natíraným papírem vyráběným a prodávaným reprezentativními výrobci v Unii, jelikož při určování cenového podbízení a cenové úrovně nepůsobící újmu bylo porovnáno pouze 10 % prodeje uskutečněného reprezentativními výrobci v Unii. Poznamenává se, že při tomto stanovení se vychází z plně porovnatelných výrobků, jejichž všechny vlastnosti si přímo odpovídají, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání. Bezdřevý natíraný papír vyráběný výrobci v Číně a v Unii jsou však obecně srovnatelnými výrobky, jak se konstatuje v 50. bodě odůvodnění, a proto si na trhu Unie přímo konkurují.
(443)
Dále se se tvrdilo, že zjištění, že trh s bezdřevým natíraným papírem je komoditním trhem charakteristickým vysokou mírou transparentnosti, není správné, neboť výrobci v Unii prodávají přibližně polovinu svých výrobků přímo konečným uživatelům. V rozporu s tímto tvrzením prodávají reprezentativní výrobci v Unii většinu svých výrobků prostřednictvím obchodních zástupců, přímo či nepřímo (takzvaný indentní prodej, kdy jsou výrobky zasílány přímo zákazníkovi, avšak objednávání a fakturace probíhají prostřednictvím obchodníků). Obchodní zástupci skutečně hrají při dodávkách výrobků a zajišťování cenové transparentnosti na trhu klíčovou roli.
(444)
S ohledem na trend v dovozu z ČLR, jenž nelze hodnotit jako nevýznamný, však bylo zjištěno, že výrazný nárůst levného subvencovaného dovozu z ČLR měl značný nepříznivý dopad na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
7.3. VLIV DALŠÍCH ČINITELŮ
7.3.1. VÝVOJ SPOTŘEBY NA TRHU UNIE A HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(445)
Jak je uvedeno v 378. bodě odůvodnění, spotřeba bezdřevého natíraného papíru v Unii se v roce 2007 nejprve zvýšila, načež v roce 2008 a v období šetření klesla. Během posuzovaného období výrobní odvětví Unie přišlo o část svého podílu na trhu. Jeden ze spolupracujících vývozců v ČLR a čínská vláda tvrdili, že snížení objemu prodeje u výrobního odvětví Unie, jeho podílu na trhu a objemu výroby bylo způsobeno poklesem spotřeby, který byl důsledkem hospodářské krize a rozšíření elektronických médií, a nemělo by být připisováno dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení citovala čínská vláda Manifest konkurenceschopnosti a zaměstnanosti (Manifesto for Competitiveness and Employment) (dále jen „manifest“), který vydal papírenský a celulózový průmysl v červnu 2009.
(446)
Přestože nelze přehlížet, že tento nepříznivý vývoj spotřeby Unie mezi rokem 2007 a obdobím šetření, ať už byly jeho příčiny jakékoli, měl nepříznivý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem prodeje a výrobu, stojí rovněž za zmínku, že se čínským vývozcům v téže době a zejména od roku 2008 do roku 2009 podařilo zvýšit svůj objem prodeje a podíl na trhu prostřednictvím cenového tlaku, jejž subvencovaný dovoz na trhu způsoboval.
(447)
Manifest, na nějž se čínská vláda odvolala, se týká celého odvětví papírenského a celulózového průmyslu a slouží obecnému politickému účelu. Na základě údajů v tomto dokumentu nebylo možno učinit žádné oddělené závěry o výrobě ani prodeji dotčeného výrobku. Nelze tedy vyvodit, platí-li teze a konstatování v manifestu bezezbytku na dotčený výrobek. Jelikož navíc šetření neprokázalo, že by mezi finanční krizí a podstatnou újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, existovala významná souvislost, musel být tento argument odmítnut.
(448)
S ohledem na výše uvedené se má za to, že zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie bylo způsobeno především výrazným nárůstem subvencovaného dovozu z ČLR a cenovým podbízením uplatňovaným čínskými vývozci, a nikoli klesající spotřebou. Přestože pokles poptávky k újmě přispěl, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi utrpěnou podstatnou újmou a zvýšením subvencovaného dovozu.
7.3.2. CENY SUROVINY
(449)
Průměrné výrobní náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii se mírně zvýšily (o 2 %) mezi lety 2006 a 2008 a klesly o 5 % v období šetření. Šetření ukázalo, že náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii na výrobu bezdřevého natíraného papíru obecně sledovaly stejný trend jako vývoj cen buničiny, jedné z hlavních surovin při výrobě papíru. Průměrná cena buničiny se mezi roky 2006 a 2008 zvýšila o 8 % a poté od konce roku 2008 do posledního měsíce období šetření prudce klesala. Cena buničiny byla v roce 2009 průměrně o 19 % nižší než v předchozím roce.
(450)
Při neexistenci subvencování působícího újmu výrobnímu odvětví Unie by bylo možno očekávat pravidelné úpravy cen tak, aby odrážely vývoj jednotlivých složek výrobních nákladů. Až do roku 2008 k tomu však nedocházelo. Výrobci v Unii byli ve skutečnosti nuceni udržovat nízké prodejní ceny, i když ceny buničiny v roce 2008 rostly, aby mohli konkurovat levnému subvencovanému dovozu z ČLR, což v té době vedlo k značnému poklesu jejich ziskovosti. V období šetření se situace zlepšila v důsledku abnormálního poklesu cen buničiny, zatímco ceny bezdřevého natíraného papíru se podařilo ve stejné době udržet na stabilní úrovni. Avšak i v tomto výjimečném období stále velmi nízké úrovně zisku nedovolily čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zotavit se z dopadů pokračujících subvenčních praktik. Navzdory snížení nákladů na surovinu se skutečně ještě nepodařilo zvýšit cenové hladiny natolik, aby bylo dosaženo solidních ziskových rozpětí nezbytných pro toto kapitálově náročné výrobní odvětví.
(451)
Vyslovuje se tudíž závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR, který byl levnější než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii, stlačil ceny na trhu Unie a zabránil těmto čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zvýšit prodejní ceny tak, aby pokryli své náklady nebo dosáhli přiměřené ziskovosti. Vzhledem k tomu, že ceny suroviny v období šetření výrazně klesaly, bylo zjištěno, že nemohly mít vliv na podstatnou újmu, kterou výrobní odvětví Unie během téže doby utrpělo.
7.3.3. VÝVOZNÍ VÝKONNOST REPREZENTATIVNÍCH UNIJNÍCH VÝROBCŮ
(452)
Vedle dovozu subvencovaných výrobků byla jakožto jeden ze známých činitelů, které se mohly spolupodílet na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, posuzována rovněž vývozní výkonnost, aby se prokázalo, že subvencovanému dovozu není přičítána možná újma způsobená těmito ostatními faktory. Tato analýza ukázala, že během posuzovaného období vývoz čtyř reprezentativních výrobců v Unii určený subjektům, které nejsou ve spojení, představoval důležitou část jejich prodeje (kolem 26 %). Přestože objem vývozu v posuzovaném období rovněž klesl o 16 %, byla ztráta objemu vývozu méně výrazná než ztráta objemu prodeje na trhu Unie (19 %). Proto se dospělo k závěru, že snížením objemu vývozu nelze vysvětlit úroveň újmy, kterou čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli. Vzhledem k tomu, že vývoz hraje důležitou úlohu při udržování vysoké úrovně využití kapacity, aby se pokryly vysoké fixní náklady na investice do strojního zařízení, bylo zjištěno, že ačkoliv se vývozní výkonnost zhoršovala, měl vývoz celkově kladný vliv. V souladu s tím se má za to, že i když snížení vývozní aktivity mohlo přispět k celkovému zhoršení situace výrobního odvětví Unie, tato aktivita přeci jen zmírnila ztráty utrpěné na trhu Unie, a tudíž není taková, aby narušila příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(453)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že výrobní odvětví Unie utrpělo výrazný pokles vývozu v důsledku silného kurzu eura vůči americkému dolaru a že újma způsobená tímto činitelem by neměla být přičítána dovozu z ČLR. Jak je uvedeno výše, zhoršení vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie, ať už jsou jeho příčiny jakékoli, není hlavním důvodem újmy, kterou výrobci utrpěli, a nenarušuje tudíž příčinnou souvislost uvedenou ve 444. bodě odůvodnění.
7.3.4. DOVOZ Z DALŠÍCH TŘETÍCH ZEMÍ
(454)
Vývoj objemu a cen dovozu z jiných třetích zemí od roku 2006 do období šetření byl následující:
Tabulka 9
Dovoz ze třetích zemí
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Švýcarsko
Dovoz (v tunách)
194 748
191 636
226 736
172 233
Index
100
98
116
88
Podíl na trhu
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Index
100
95
115
103
Cena (v EUR/t)
787
782
758
793
Index
100
99
97
105
Indonésie
Dovoz (v tunách)
19 834
30 714
27 178
49 877
Index
100
155
137
251
Podíl na trhu
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Index
100
149
135
292
Cena (v EUR/t)
855
818
845
681
Index
100
96
99
80
Jižní Korea
Dovoz (v tunách)
45 154
65 251
46 498
46 068
Index
100
145
103
102
Podíl na trhu
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Index
100
139
102
118
Cena (v EUR/t)
562
669
664
618
Index
100
119
118
110
Všechny ostatní země
Dovoz (v tunách)
58 623
70 984
62 844
100 711
Index
100
121
107
172
Podíl na trhu
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Index
100
117
106
199
Cena (EUR/tuna)
962
860
914
824
Index
100
89
95
86
Zdroj: Eurostat.
(455)
K hlavním ostatním třetím zemím vyvážejícím bezdřevý natíraný papír na trh Unie patří především Švýcarsko, Indonésie a Jižní Korea. Z vývoje objemů dovozu je patrné, že zvýšení dovozu z ČLR bylo výraznější než z jakékoli jiné z ostatních třetích zemí. Co se týče dovozu ze Švýcarska, ten byl prodáván vždy za podstatně vyšší ceny než výrobky dovážené z ČLR. Podíl švýcarských výrobků na trhu zůstal poměrně stabilní s výjimkou roku 2008, kdy se přechodně zvýšil na více než 4 %, načež v období šetření opět klesl přibližně na úroveň roku 2006. Bezdřevý natíraný papír dovážený ze Švýcarska byl tvořen především výrobou jedné společnosti vlastněné jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii a vyšší jednotkové ceny mohly být spojeny s různými druhy sortimentní skladby a prodejní struktury. Pokud jde o dovoz z Indonésie, ten se do Unie uskutečňoval také za vyšší ceny než v případě čínských výrobků, s výjimkou období šetření, kdy ceny klesly, velmi pravděpodobně z velké části v důsledku poklesu cen buničiny. Výsledný nárůst dovozu, který však během období šetření zůstal v objemovém vyjádření na nízké úrovni, vedl k podílu na trhu, který v té době také zůstal na nízké úrovni. Dovoz z Jižní Koreje přicházel do Unie v malých množstvích během celého posuzovaného období a podíl na trhu zůstal neměnný. I když byly korejské dovozní ceny srovnatelné s dovozními cenami z ČLR, korejské ceny nevykazovaly trvale klesající tendenci, jak tomu bylo u čínského dovozu po celé posuzované období. Dovoz ze všech dalších zemí měl podstatně vyšší ceny než dovoz z ČLR a objemy dovozu byly nízké.
(456)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že dovoz z těchto třetích zemí nepřispěl k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
7.3.5. STRUKTURÁLNÍ PŘEBYTEK KAPACITY
(457)
Jeden spolupracující vývozce v ČLR tvrdil, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena jeho nadměrnou kapacitou. Snížení kapacity a konsolidace výrobního odvětví Unie proto nebyly důsledkem čínského dovozu, nýbrž je třeba považovat je za opatření proti nadměrné kapacitě. Šetření však ukázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo ztráty v posuzovaném období, a to zejména v roce 2008, navzdory restrukturalizaci výrobců, protože, jak je uvedeno ve 435. až 444. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie stále nedokázalo zvýšit své ceny na úroveň přesahující jeho náklady. Tato situace byla způsobena hlavně cenovým tlakem subvencovaného dovozu, který probíhal za ceny nižší, než byly ceny výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(458)
Rovněž bylo namítnuto, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví Unie bylo završeno v roce 2009 fúzí dvou velkých výrobců, která vedla k okamžitému zlepšení situace výrobního odvětví Unie. Snahy o restrukturalizaci probíhaly od roku 2000 až do začátku období šetření. Pozitivní výsledek uvedené fúze by se byl musel projevit ve zlepšení využití kapacity a alespoň vyrovnaném objemu prodeje, oba tyto činitele se však v období šetření zhoršily. Na druhou stranu bylo zjištěno, že zvýšení ziskovosti výrobního odvětví Unie v období šetření bylo primárně a přímo způsobeno výjimečným jednorázovým poklesem cen buničiny. Tato námitka proto musela být odmítnuta.
7.4. ZÁVĚR O PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(459)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného subvencovaného dovozu pocházejícího z ČLR i jeho podíl na trhu. Kromě toho bylo zjištěno, že tento dovoz probíhal za subvencované ceny, které byly nižší než ceny, jež si na trhu Unie za podobné druhy výrobků účtovalo výrobní odvětví Unie.
(460)
Uvedené zvýšení objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu se časově shodovalo s celkovým snížením poptávky na trhu Unie mezi rokem 2006 a obdobím šetření a také s nepříznivým vývojem podílu výrobců v Unii na trhu v téže době. Ve stejné době byl zaznamenán nepříznivý vývoj hlavních ukazatelů hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie, jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění.
(461)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(462)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu působícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
8. ZÁJEM UNIE
8.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(463)
V souladu s článkem 31 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Za tímto účelem a v souladu s čl. 31 odst. 1 základního nařízení byl na základě všech předložených důkazů zvážen pravděpodobný dopad možných opatření na výrobce v Unii, dovozce, obchodníky, distributory a uživatele dotčeného výrobku a rovněž pravděpodobné následky nepřijetí opatření.
8.2. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(464)
Výrobní odvětví Unie jako celek tvoří čtrnáct známých výrobců, kteří podle odhadu sdružení CEPIFINE představují zhruba 98 % výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou dotčeného výrobku přímo zaměstnávají více než 11 000 lidí.
(465)
Dva ze známých výrobců se postavili proti zahájení šetření, avšak neposkytli žádné další informace a nespolupracovali při šetření. Na základě dostupných informací, a zejména na základě údajů poskytnutých sdružením CEPIFINE, jež ukázaly zhoršení situace výrobního odvětví Unie, však lze důvodně předpokládat, že tyto dvě společnosti byly subvencovaným dovozem rovněž nepříznivě ovlivněny. Skutečnost, že tyto dvě společnosti při šetření nespolupracovaly, tedy nebyla považována za známku toho, že by se jejich situace lišila od situace ostatních výrobců v Unii.
(466)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Je třeba připomenout, že většina ukazatelů újmy během posuzovaného období vykazovala zápornou tendenci. Vážné dopady se projevily zejména u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, a to navzdory mírnému zlepšení v období šetření. Pokud by nebyla přijata opatření, hospodářská situace výrobního odvětví Unie by se s velkou pravděpodobností dále zhoršovala.
(467)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel budou na trhu Unie znovu nastoleny účinné a rovné obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní upravit ceny bezdřevého natíraného papíru tak, aby odrážely jednotlivé nákladové složky. Lze očekávat, že by výrobní odvětví Unie mohlo díky uloženým opatřením získat zpět přinejmenším část podílu na trhu, o který během posuzovaného období přišlo, což by mělo další příznivý dopad na jeho hospodářskou situaci a ziskovost.
(468)
Byl tudíž vyvozen závěr, že by uložení konečných vyrovnávacích opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
8.3. DOVOZCI A OBCHODNÍCI
(469)
Dotazníky byly zaslány čtrnácti známým dovozcům a obchodníkům v Unii, kteří nejsou ve spojení a byli uvedeni v podnětu. V průběhu šetření se přihlásilo několik dalších obchodníků (ve výrobním odvětví nazývaných též „kupci“). Nakonec spolupracovalo v rámci šetření třináct společností, i když někteří z těchto respondentů poskytli pouze částečné informace. Bylo zjištěno, že dovozci působí na trhu také jako obchodníci, a proto jsou všechny tyto zúčastněné strany nadále označovány jen jako „obchodníci“.
(470)
Šetření ukázalo, že všichni obchodníci nakupovali bezdřevý natíraný papír z více zdrojů a hlavně od výrobců v Unii. Dva obchodníci vůbec nenakupovali bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR nebo jej nakupovali jen příležitostně. Deset společností, které poskytly kvantitativní informace o svých nákupech dotčeného výrobku, představovalo dohromady 47 % celkového dovozu z ČLR. Dovoz, včetně dovozu z ČLR, představoval pouze omezenou část jejich celkového podnikání a jakýkoli nepříznivý dopad navrhovaných opatření bude tudíž pravděpodobně zanedbatelný. Všichni obchodníci uvedli, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii má velmi podobnou kvalitu jako bezdřevý natíraný papír vyráběný v ČLR a navzájem jsou tyto výrobky zaměnitelné. Šetření kromě toho potvrdilo, že existuje velké množství jiných dovozních zdrojů a obchodníci se mohou přeorientovat na tyto jiné zdroje dodávek, přinejmenším v dlouhodobém výhledu.
(471)
Dva dovážející obchodníci spoléhali při svých nákupech bezdřevého natíraného papíru hlavně na čínské zdroje. Obě tyto společnosti uvedly, že budou obtížně nakupovat výrobky od výrobců v Unii, protože existují tradiční prodejní kanály v důsledku minimálních objednacích množství požadovaných výrobci a distribuční smlouvy, jež se musí dodržovat. To však přímo neovlivnilo dostupnost bezdřevého natíraného papíru od výrobců v Unii, jelikož ti měli k dispozici dostatečnou volnou kapacitu. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(472)
Pokud jde o možnost přenést případné zvýšení nákladů na své zákazníky, všichni spolupracující obchodníci se odvolávali na značnou transparentnost cen na trhu Unie a uváděli, že by mohli zvýšit své prodejní ceny pro konečné zákazníky pouze v případě, že by se cenová úroveň v Unii obecně zvýšila. Na tomto základě a vzhledem k tomu, že zamýšlený účinek vyrovnávacích cel spočívá mimo jiné ve zvýšení hladiny cen v Unii tak, aby pokrývaly náklady, se předpokládá, že dovozci by proto dokázali případné zvýšení cen způsobené vyrovnávacím clem přenést alespoň zčásti na své zákazníky. Je třeba také poznamenat, že jak je uvedeno výše, bylo zjištěno, že čínský dovoz tvoří jen velmi malou část celkového podnikání obchodníků, a proto by byl účinek vyrovnávacího cla obecně zanedbatelný. A konečně, má se také za to, že dovozci dosahují vyšší ziskovosti ze svého dalšího prodeje bezdřevého natíraného papíru nakupovaného od výrobců v ČLR, a proto by také byli schopni spokojit se s menším ziskem v důsledku toho, že by sami absorbovali alespoň částečné zvýšení nákladů.
(473)
Uložení konečných opatření by tudíž nemělo mít na dovozce a obchodníky celkově významný nepříznivý dopad.
8.4. UŽIVATELÉ
(474)
Dotazníky byly zaslány osmi známým uživatelům v Unii, kteří byli uvedeni v podnětu. Během šetření se přihlásilo několik dalších uživatelů. Dotazník úplně nebo částečně zodpovědělo celkem pět společností. Tyto společnosti sídlí po celé Unii a představují tiskařské a vydavatelské odvětví. Jelikož bylo zjištěno, že tržní podmínky a struktura nákladů jsou jiné u tiskáren než u vydavatelů, byl dopad opatření analyzován pro každou skupinu odděleně.
8.4.1. TISKÁRNY
(475)
Základní informace poskytla pouze jedna tiskárna. Podle informací, které tato tiskárna poskytla, je podíl bezdřevého natíraného papíru ve vztahu k celkovým nákladům na výrobu tiskovin poměrně vysoký. Z šetření vyplynulo, že tiskárny nakupují bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, přičemž bylo potvrzeno, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii a v ČLR má obdobnou jakost a že mezi obchodníky existuje silná cenová soutěž.
(476)
Tato tiskárna uvedla, že případné zvýšení cen bude mít významný nepříznivý vliv na její ziskovost. Bylo namítnuto, že tiskařský průmysl je již pod tlakem v důsledku strukturálního přebytku kapacity a případné zvýšení nákupních cen bezdřevého natíraného papíru by na tiskárny kladlo další tlak. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že vzhledem k malému množství čínského bezdřevého natíraného papíru používaného tiskárnami (které stále ještě většinu potřebného bezdřevého natíraného papíru nakupují od výrobců v Unii) se přímý dopad případného cla považuje za zanedbatelný. Pokud jde o obecné zvýšení cen na trhu Unie, mělo se za to, že tento nárůst cen by měl dopad na všechny hospodářské subjekty, a jeho účinek by proto byl neutrální.
8.4.2. VYDAVATELÉ
(477)
Pokud jde o vydavatelské odvětví, byly od společností obdrženy čtyři odpovědi na dotazník. Pouze jedna společnost nakupovala během období šetření menší množství bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR. Dvě z těchto společností poskytly kvantitativní údaje o své spotřebě bezdřevého natíraného papíru.
(478)
Celkově bylo zjištěno, že výrobky, ve kterých se využívá bezdřevý natíraný papír, představovaly průměrně 16 % celkového obratu těchto společností a že průměrný zisk dosažený v tomto oboru podnikání činil kolem 12 %. Dále bylo zjištěno, že těchto šest společností nakupovalo bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, zatímco jen jedna z nich využívala bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR. Další společnost začala nakupovat čínské výrobky teprve po uplynutí období šetření. Není tudíž pravděpodobné, že by uložení vyrovnávacích opatření na dovoz z ČLR mohlo mít vážný celkový dopad na vydavatelské odvětví, a to zejména vzhledem k nízkým objemům bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR, jež se v tomto odvětví používají. Kromě toho bylo zjištěno, že jsou tyto společnosti ziskové a mohly by přenést zvýšení cen na konečného zákazníka snadněji, protože je běžnější používání papíru určeného zákazníkem, kdy se používá při výrobě papír zakoupený samotným zákazníkem. A konečně, vydavatelé mají větší kupní sílu z důvodu úspor z rozsahu.
(479)
Podání předložila dvě sdružení tiskařského a vydavatelského průmyslu. Jedno se postavilo proti uložení cel, přičemž namítalo, že případné zvýšení cen by vedlo k vyšším nákladům a tím ke ztrátě konkurenceschopnosti a pracovních míst v navazujících odvětvích. Druhé zůstalo neutrální, avšak uvedlo, že by opatření mohla mít nepříznivý dopad na navazující odvětví, neboť by tiskařský průmysl mohl vlivem zvýšení cen přemístit výrobu jinam, čímž by zase vzrostl dovoz navazujících tiskařských výrobků.
(480)
Šetření ukázalo, že v rámci papírových výrobků existuje několik segmentů, co se týče očekávaného růstu, a že segment vysoce kvalitního tiskového papíru, ve kterém se bezdřevý natíraný papír především používá, stále ještě roste. Pokud jde o tvrzení, že by se ztráty přenesly na navazující trh, je toto tvrzení neurčité a nebylo podloženo žádnými informacemi nebo důkazy.
(481)
Po poskytnutí zjištění byl znovu vznesen argument o možném dopadu na navazující odvětví, který se opíral o skutečnost, že dovoz tiskařských výrobků z Číny v posledních letech rychle rostl a evidentně získal v rámci evropské spotřeby tiskařských výrobků značný podíl na trhu.
(482)
Jak bylo vysvětleno výše, byla spolupráce tiskáren omezená a na základě omezených kvantitativních informací, které byly získány, bylo zjištěno, že vzhledem k míře ziskovosti a podílu nákladů na bezdřevý natíraný papír na celkových nákladech může mít zvýšení cen na tiskárny skutečně citelný dopad. Většina tiskáren však v období šetření čínský papír přímo nenakupovala nebo nakupovala pouze ve velmi malém množství a množství čínského papíru používaného v tiskárnách je obecně nízké, a proto by byl přímý účinek cla zanedbatelný. Většina tiskáren také uvedla, že jelikož potřebují, aby dodací lhůty byly krátké, bude podíl přímých dodávek ze třetích zemí i nadále omezený.
(483)
Co se týče tvrzení o navazujících tiskařských výrobcích z Číny, je třeba poznamenat, že statistiky dovozu tiskařských výrobků pokrývají širokou škálu výrobků, které zahrnují i tiskařské výrobky, jež nejsou tištěny na bezdřevém natíraném papíře. Na základě dostupných informací nebylo možné posoudit, jak velká část výrobků dovážených z Číny je tištěna na dotčeném výrobku a co je tištěno na jiných typech papíru. Z poskytnutých informací je však známo, že tiskoviny pocházející z Číny představují speciální omezené kategorie knih, dětské knihy, kalendáře, balicí papír a pohlednice. U výrobků, u nichž je požadována aktuálnost, jako jsou časopisy vycházející každý týden či měsíc či jiné zpravodajské tiskoviny, je méně praktické, aby byly dováženy z Číny vzhledem k době nutné pro dovoz. Zatímco tisk některých tištěných výrobků je možné relokovat, existují výrobky, u nichž jsou blízkost a služby klíčové, a proto by na ně zahraniční konkurence neměla žádný vliv. Navíc i když je papír důležitou položkou nákladů v tiskařském průmyslu, jedná se rovněž o odvětví náročné na pracovní sílu, a náklady na práci proto mohou být důležitější motivací pro relokaci. Celkově však nelze vyloučit, že se zvýší dovoz výrobků tištěných na bezdřevém natíraném papíře, ale není možné nijak spolehlivě odhadnout, o jaké zvýšení by se mohlo jednat a do jaké míry by ovlivnilo konkurenceschopnost výrobců tiskovin, a jaký přímý dopad by tedy mohl nárůst cen mít na navazující tiskařské odvětví v Unii.
(484)
Z předložených informací je rovněž známo, že se tiskařský průmysl potýká se strukturálním přebytkem kapacity, což vede k neustálé restrukturalizaci odvětví. Jedním z hlavních motivů restrukturalizace byla i konsolidace výrobců papíru v rámci hodnotového řetězce. Jakékoli obtíže tiskařského průmyslu se zvyšováním cen se považují převážně za důsledek strukturálního přebytku kapacit přímo v tomto odvětví.
8.4.3. ZÁVĚR O UŽIVATELÍCH
(485)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem se zdá, že dopad na uživatele v uvedených dvou odlišných odvětvích bude celkově omezený, i když na některé uživatele budou mít opatření uložená na dovoz z ČLR dopad pravděpodobně nepříznivý. Šetření kromě toho neodhalilo žádný významný dopad na uživatele, kteří nakupovali papír hlavně z jiných zdrojů než z ČLR. Většina uživatelů naopak uvedla, že jelikož pracují s krátkými dodacími lhůtami, je podíl dodávek z třetích zemí omezený. V neposlední řadě jsou obtíže tiskařského průmyslu při navyšování cen pokládány spíše za důsledek strukturálního přebytku kapacity, s nímž se tento průmysl potýká.
(486)
Uživatelé dále tvrdili, že by opatření mohla způsobit na trhu nedostatek na straně nabídky a delší dodací lhůty pro uživatele.
(487)
Zúčastněné strany, podle nichž by mohlo k případnému nedostatku na straně nabídky dojít, tento nedostatek nekvantifikovaly ani neodhadly. Uvedená tvrzení nejsou podle všeho doložena mírou využití kapacity na straně výrobců v Unii, jež v období šetření dosahovala 83 %, což znamenalo kapacitu asi jeden milion tun, která zůstala nevyužita. Nedostatek na straně nabídky je proto nepravděpodobný.
(488)
Proto byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací je nanejvýš pravděpodobné, že účinek vyrovnávacích opatření uložených na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR nebude mít podstatný nepříznivý dopad na uživatele dotčeného výrobku.
8.5. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE ZÁJMU UNIE
(489)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
9. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
9.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(490)
Vzhledem k přijatým závěrům o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie by měla být uložena antisubvenční opatření, aby se předešlo vzniku další újmy výrobcům v Unii způsobené subvencovaným dovozem.
(491)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, kterou utrpěli výrobci v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(492)
Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by mohlo výrobní odvětví tohoto druhu přiměřeně dosáhnout v běžných podmínkách hospodářské soutěže, tzn. bez subvencovaného dovozu, z prodeje obdobného výrobku v Unii.
(493)
Žadatel požádal, aby byla cílová výše zisku stanovena nejméně na 10 %, přičemž ve svých argumentech vycházel z očekávaného ziskového rozpětí, které ve své klasifikační metodice používají nezávislé ratingové agentury, a ze ziskovosti dosahované jedním výrobcem působícím v jiném odvětví výroby papíru, které není dotčeno čínským dovozem.
(494)
Cílová výše zisku uvedená v podnětu a následné žádosti žadatele byla přezkoumána na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u reprezentativních výrobců v Unii. Bylo zjištěno, že by cílová výše zisku měla odrážet vysoké nároky na počáteční investice a riziko, jež jsou tomuto výrobnímu odvětví náročnému na kapitál vlastní, za situace, kdy by nedocházelo k dumpingovému či subvencovanému dovozu. Rovněž byly zohledněny náklady na investice do strojního zařízení. Bylo zjištěno, že ziskové rozpětí 8 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, jehož by mohli výrobci v Unii pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistovalo subvencování působící újmu.
(495)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobcům v Unii. Cena, která nepůsobí újmu, byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí ve výši 8 % k výrobním nákladům.
(496)
Vývozní prodej jedné ze společností ze skupiny jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl vyloučen na základě důvodů vysvětlených v 382. bodě odůvodnění.
(497)
Nutné zvýšení cen pak bylo stanoveno na základě srovnání váženého průměru dovozních cen jednotlivých druhů výrobků u vyvážejících výrobců v ČLR a újmu nepůsobící ceny příslušných druhů výrobků prodávaných během období šetření výrobci v Unii na trhu Unie. Rozdíl zjištěný tímto porovnáním byl poté vyjádřen jako procentní podíl průměrné dovozní hodnoty CIF porovnávaných druhů výrobků.
9.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(498)
Na základě výše uvedených závěrů o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmech Unie a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení se má za to, že na dovoz předmětného výrobku pocházejícího z ČLR by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na úrovni nižší z hodnot odpovídajících subvenčnímu rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(499)
Rozpětí pro odstranění újmy, subvenční rozpětí a navrhované sazby konečného vyrovnávacího cla pro ČLR, vyjádřená jako cena CIF na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Vyvážející výrobce
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Všechny ostatní společnosti
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Pokud jde o souběžné antidumpingové šetření, nesmí být podle čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce základního nařízení a podle čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (27) na jeden výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Pokud jde o subvenční programy, byla vývozní subvence, jak je uvedeno ve 235. až 245. bodě odůvodnění, poskytnuta pouze v případě jednoho programu. Příslušné dumpingové rozpětí daného spolupracujícího vyvážejícího výrobce bude v souběžném antidumpingovém šetření náležitě upraveno. Co se týče dalších subvenčních programů, vzhledem k použití pravidla nižšího cla v paralelním antidumpingovém šetření a k výši subvencí zjištěné v tomto šetření, nebylo považováno za nutné dále zkoumat, zda a do jaké míry jsou stejné subvence vyrovnány dvakrát, jsou-li na stejný dovážený výrobek uvalena antidumpingová i antisubvenční cla.
(501)
Individuální sazby vyrovnávacího cla stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(502)
S veškerými žádostmi o použití těchto sazeb vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po vzniku nových výrobních či prodejních subjektů) je třeba se neprodleně obrátit na Komisi (28) a připojit veškeré příslušné informace, zejména pak o jakékoli změně v činnostech společnosti souvisejících s výrobou či domácím prodejem a prodejem na vývoz, která je spojena například s takovou změnou názvu nebo takovou změnou výrobních či prodejních subjektů. Nařízení bude poté podle potřeby odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností požívajících výhod individuálních celních sazeb aktualizován.
(503)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
10. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(504)
Zúčastněné strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly podat v návaznosti na poskytnutí těchto informací stanovisko. K vyjádřením stran bylo řádně přihlédnuto a zjištění byla v případě potřeby náležitým způsobem upravena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), v současnosti kódů KNex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90 (kódů TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 a 4810999020), pocházející z Čínské lidové republiky.
Konečné vyrovnávací clo se nevztahuje na kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Konečné vyrovnávací clo se rovněž nevztahuje na vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenku.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Sazba vyrovnávacího cla
Doplňkový kód TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
B013
Všechny ostatní společnosti
12 %
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2011.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 452/2011,
annettu 6 päivänä toukokuuta 2011,
lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 15 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission, jäljempänä ’komissio’, ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1. VIREILLEPANO
(1)
Komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä17 päivänä huhtikuuta 2010 ilmoituksen (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, tukien vastaisen menettelyn vireillepanosta Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’ tai ’asianomainen maa’, peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa unioniin.
(2)
Tukien vastainen menettely pantiin vireille 4 päivänä maaliskuuta 2010, kun eurooppalaisten hienopaperituottajien järjestö CEPIFINE, jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli tehnyt valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 25 prosenttia päällystetyn hienopaperin kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö päällystetyn hienopaperin tuetusta tuonnista ja tuesta johtuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi perusteeksi menettelyn aloittamiselle.
(3)
Ennen menettelyn aloittamista komissio ilmoitti perusasetuksen 10 artiklan 7 kohdan mukaisesti Kiinan viranomaisille saaneensa asianmukaisesti asiakirjanäytöllä vahvistetun valituksen, jonka mukaan Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuettu tuonti aiheuttaa merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Kiinan viranomaisia kehotettiin aloittamaan neuvottelut valituksen sisällön selvittämiseksi ja molemminpuolisesti tyydyttävään ratkaisuun pääsemiseksi. Kiinan viranomaiset hyväksyivät neuvottelutarjouksen, minkä jälkeen neuvotteluja järjestettiin. Neuvottelujen aikana ei päästy molempia osapuolia tyydyttävään ratkaisuun. Kiinan viranomaisten huomautukset valitukseen sisältyvistä väitteistä, jotka koskivat järjestelmien tasoitustoimenpiteiden alaisuutta, otettiin kuitenkin asianmukaisesti huomioon. Kiinan viranomaisilta saatiin huomautuksia neuvottelujen jälkeen.
1.2. POLKUMYYNTIMENETTELY
(4)
Euroopan komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä18 päivänä helmikuuta 2010 ilmoituksen (3) polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanosta Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa unioniin.
(5)
Komissio otti 17 päivänä marraskuuta 2010 asetuksella (EU) N:o 1042/2010 (4) käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa.
(6)
Tässä tukien vastaisessa ja rinnakkaisessa polkumyynnin vastaisessa tutkimuksessa tehdyt vahinkoanalyysit ovat identtiset, koska unionin tuotannonalan määritelmä, edustavat unionin tuottajat sekä tutkimusajanjakso ovat samat kummassakin tutkimuksessa. Tästä syystä kummassa tahansa menettelyssä esitetyt vahinkoa koskevat huomautukset otettiin huomioon molemmissa menettelyissä.
1.3. MENETTELYN OSAPUOLET
(7)
Komissio ilmoitti menettelyn vireillepanosta virallisesti valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille Kiinassa sekä tuottajien järjestölle (paperiteollisuuden järjestö), asianomaisen maan edustajille sekä tiedossa oleville tuojille ja käyttäjille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(8)
Koska vientiä harjoittavia tuottajia, unionin tuottajia ja etuyhteydettömiä tuojia oli ilmeisen runsaasti, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 27 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä. Jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen, kaikkia vientiä harjoittavia tuottajia ja niiden tiedossa olevia paperiteollisuuden järjestöjä, kaikkia unionin tuottajia ja etuyhteydettömiä tuojia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksen mukaisesti perustiedot tarkasteltavana olevaan tuotteeseen (sellaisena kuin se on määriteltynä 2.1 jaksossa) liittyvästä liiketoiminnastaan 1 päivän tammikuuta 2009 ja 31 päivän joulukuuta 2009 väliseltä ajalta. Lisäksi kuultiin Kiinan viranomaisia.
(9)
Kuten 51 kappaleessa selitetään, kaksi kiinalaista vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Edellä esitetyn perusteella päätettiin, ettei kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista tarvitse valita otosta.
(10)
Otantaa ei pidetty tarpeellisena myöskään unionin tuottajien osalta (ks. 53 kappale).
(11)
Otantaa ei pidetty tarpeellisena myöskään etuyhteydettömien tuojien osalta (ks. 54 kappale).
(12)
Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille tiedossa oleville asianomaisille osapuolille ja kaikille muille osapuolille, jotka pyysivät lomakkeen lähettämistä vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa, eli valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, tuottajien järjestölle, asianomaisen maan edustajille sekä tiedossa oleville tuojille ja käyttäjille.
(13)
Vastauksia kyselylomakkeeseen ja muita huomautuksia saatiin kahdelta kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmältä, CEPIFINEltä, neljältä valituksen tehneeltä unionin tuottajalta ja yhdeltä muulta unionin tuottajalta, 13 etuyhteydettömältä tuojalta ja kauppiaalta, viideltä käyttäjältä ja yhdeltä painoteollisuuden järjestöltä.
(14)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki tuetun tuonnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien valtion viranomaisten ja yritysten toimitiloihin:
a)
Kiinan kansantasavallan viranomaiset
-
Kiinan kauppaministeriö, Beijing, Kiina
b)
Unionin tuottajat ja järjestö
-
CEPIFINE, Bryssel, Belgia
-
Sappi Fine Paper Europe, Bryssel, Belgia
-
LECTA Group (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Italia; CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Ranska; ja TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Espanja), Barcelona, Espanja
-
Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Italia, ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset Burgo Distribuzione srl, Milano, Italia, ja Ebix sa, Barcelona, Espanja
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Saksa
c)
Kiinassa toimivat vientiä harjoittavat tuottajat
1)
Sinar Mas Paper (Kiina) Investment Co Ltd, Asia Pulp & Paper Group (’APP’) -yrityksen holdingyhtiö
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsun provinssi, Kiina
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsun provinssi, Kiina
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiangin provinssi, Kiina
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiangin provinssi, Kiina
2)
Chenming Paper Group (’Chenming’)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
d)
Unionissa toimivat tuojat
-
Cartaria Subalpina, Torino, Italia
-
Paperlinx, Northampton, Yhdistynyt kuningaskunta.
1.4. TUTKIMUSAJANJAKSO JA TARKASTELUJAKSO
(15)
Tukia ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2009 ja 31 päivän joulukuuta 2009 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttava kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2006 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
2.1. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE
(16)
Tarkastelun kohteena on Kiinasta peräisin oleva päällystetty hienopaperi, joka on yhdeltä tai molemmilta puolilta päällystettyä paperia, kartonkia tai pahvia (lukuun ottamatta voimapaperia, -kartonkia ja -pahvia), joko arkkeina tai rullina, ja jonka paino on 70 g/m2 tai enemmän mutta enintään 400 g/m2 ja vaaleus enemmän kuin 84 (mitattuna standardin ISO 2470-1 mukaisesti) ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 ja ex 4810 99 90, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’ tai ’päällystetty hienopaperi’.
(17)
Päällystetty hienopaperi on korkealaatuista paperia ja kartonkia, jota yleensä käytetään luettavan materiaalin kuten viikkolehtien, katalogien, vuosikertomusten ja vuosikirjojen painamiseen. Tarkasteltavana oleva tuote sisältää sekä arkit että rullat, jotka soveltuvat käyttäväksi arkkipainokoneissa. Arkkipainokoneissa käytettäväksi soveltuvat rullat on suunniteltu leikattavaksi paloiksi ennen painoa, ja näin ollen niiden katsotaan olevan keskenään korvattavissa ja suorassa kilpailussa arkkien kanssa.
(18)
Tarkasteltavana olevan tuotteen piiriin eivät sisälly rullat, jotka soveltuvat käytettäväksi rullapainokoneissa. Rullapainokoneissa käytettäväksi soveltuvat rullat määritellään niiksi rulliksi, jotka - jos ne testataan IGT-pintalujuutta koskevan ISO-testistandardin ISO 3783:2006 (Determination of resistance to picking - Accelerated speed method using the IGT-type tester (electric model)) mukaisesti - antavat tulokseksi alle 30 N/m, kun mittaus tehdään paperin poikkisuunnassa (CD), ja tulokseksi alle 50 N/m, kun mittaus tehdään konesuunnassa (MD). Rullapainokoneissa käytettävät rullat syötetään yleensä suoraan painokoneisiin eikä niitä leikata etukäteen, toisin kuin arkkipainokoneissa käytettävät rullat.
(19)
Yksi osapuoli väitti, että tuote oli määritelty liian suppeasti tutkimuksessa ja että päällystetyn hienopaperin rullat, jotka soveltuvat käytettäväksi rullapainokoneissa, olisi pitänyt ottaa tutkimukseen mukaan. Väitettiin, että rullapainokoneissa käytettävillä rullilla ja rullilla, jotka sisältyvät tämän tutkimuksen piiriin (leikattavat rullat ja arkit), on samat tekniset ja fyysiset perusominaisuudet eivätkä ne erotu toisistaan. Lisäksi väitettiin, että molempia käytetään korkealaatuiseen painamiseen, minkä vuoksi ne ovat jossakin määrin keskenään vaihdettavissa.
(20)
Edellä esitetyn väitteen vastaisesti tutkimuksessa kuitenkin vahvistettiin, että rullapainokoneissa ja arkkipainokoneissa käytettävillä papereilla on erilaisia teknisiä ja fyysisiä ominaisuuksia, kuten kosteus ja jäykkyys. Tutkimuksessa vahvistettiin myös, että 18 kappaleessa esitetyt tekniset ominaisuudet pätevät ainoastaan rulliin, joita voidaan käyttää rullapainokoneissa. Näiden erojen vuoksi rullapainokoneissa ja arkkipainokoneissa käytettävää paperia ei voida käyttää samoissa painokoneissa, minkä vuoksi ne eivät ole keskenään vaihdettavissa. Kaikki osapuolet olivat samaa mieltä siitä, että nämä kaksi paperilajia erottuvat toisistaan pintalujuuden ja vetolujuuden suhteen.
(21)
Lisäksi kyseinen osapuoli väitti, että asiakkaat pitävät arkkien, leikattavien rullien ja rullapainokoneissa käytettävien rullien muodossa olevan päällystetyn hienopaperin markkinoita yksinä markkinoina, joiden jakelukanavat ovat samat. Erilaiset tekniset ominaisuudet tulevat esiin vain vähäisinä hintaeroina tuoteryhmien välillä.
(22)
Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että näitä kahdentyyppisiä rullia ei voida vaihtaa keskenään myöskään taloudelliselta kannalta, koska rullapainokoneisiin tarkoitettuja rullia käytetään suurimittaisiin painotöihin, ne valmistetaan yleensä tilauksesta ja edellyttävät oikea-aikaista toimitusta, minkä vuoksi välittäjät eivät varastoi näitä tuotteita vaan ne toimitetaan suoraan loppukäyttäjille, eli niitä myös myydään eri jakelukanavien kautta kuin arkkipainoon käytettäviä rullia. Erilaiset tuotantoprosessit ja mittakaavaedut painoprosessissa tulevat esiin selkeinä hintaeroina.
(23)
Lisäksi rullapainokoneissa käytettäviä rullia ei tuotu lainkaan Kiinasta tarkastelujaksolla. Voidaan myös pitää epätodennäköisenä, että näitä tuotteita tuotaisiin jatkossakaan, koska niiden hankkiminen kaukaa ei ole taloudellisesti kannattavaa edeltävässä kappaleessa mainituista syistä.
(24)
Tällä perusteella väitteet hylättiin.
(25)
Sama osapuoli väitti, että pintalujuus ei ole asianmukainen tekninen ominaisuus, jonka perusteella tuotteet voitaisiin erottaa, koska testi on yleisluonteinen ja testituloksiin voi lisäksi vaikuttaa testatun paperin kosteuspitoisuus. Osapuoli väitti vielä, että joidenkin muiden sen omassa laboratoriossa tehtyjen, unionin tuottajien tuottamien rullapainokoneissa käytettävien rullien pintalujuutta mittaavien testien perusteella voidaan nähdä, että nämä tuotteet eivät kuulu tämänhetkiseen tuotteen määritelmään, mikä osoittaa, että pintalujuutta koskeva kriteeri ei sovellu rullapainokoneissa ja arkkipainokoneissa käytettävän päällystetyn hienopaperin erottamiseksi. Tämän perusteella kyseinen osapuoli väitti, että rullapainokoneissa käytettävät rullat jätettiin pois tutkimuksesta mielivaltaisin perustein.
(26)
Osapuoli ei esittänyt mitään näyttöä tukemaan väitettä, jonka mukaan paperin kosteuspitoisuus saattaa tehdä ISO 3783:2006 -testistandardin mukaisista testituloksista epäluotettavia.
(27)
Vientiä harjoittavan tuottajan esittämät tutkimustulokset koostuivat sen omassa laboratoriossa tehdyn testin tulosten tiivistelmästä. Mikä tärkeintä, tuloksia ei annettu muiden asianomaisten osapuolten, erityisesti unionin tuotannonalan, tutkittavaksi ja kommentoitavaksi, eikä vientiä harjoittava tuottaja toimittanut tarkoituksenmukaista ei-luottamuksellista yhteenvetoa useista pyynnöistä huolimatta.
(28)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen vientiä harjoittava tuottaja ei toimittanut tarkempia tietoja, joiden avulla olisi voitu arvioida testin luotettavuutta. Koska testistä ei toimitettu ei-luottamuksellista versiota, yritykset, joiden rullapainokoneissa käytettäviä rullia väitetysti testattiin, eivät voineet vastata testin päätelmiin. Komissio ei voinut näin ollen objektiivisesti tarkastaa, olivatko toimitetut testitulokset luotettavia ja oikeita ja voitaisiinko niitä hyödyntää tutkimuksessa. Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella testin objektiivisuutta ja luotettavuutta pidettiin riittämättömänä, koska mikään luotettava taho ei pystynyt tarkastamaan luottamuksellisesti toimitettuja tietoja.
(29)
Havainnoista ilmoittamisen jälkeen sama vientiä harjoittava tuottaja esitti tulokset toisesta, ulkoisella testauslaboratoriolla teettämästään tutkimuksesta, ja toisti väitteensä, jonka mukaan rullapainokoneissa käytettävät rullat oli mielivaltaisesti jätetty tutkimuksen ulkopuolelle. Testiraportissa todettiin, että pintalujuutta oli mitattu 25 näytteellä rullapainokoneissa käytettävistä rullista, jotka vientiä harjoittava tuottaja oli toimittanut laboratoriolle ja joiden se oli ilmoittanut olevan näytteitä unionin tuottajien tuottamasta paperista. Raportin mukaan mikään testatuista papereista ei täyttänyt molempia 18 kappaleessa tarkoitettuja kriteereitä.
(30)
Testiraportin tarkastelusta kävi ilmi, että ensinnäkin ulkoisen laboratorion testiraportti liittyi enimmäkseen tuotteisiin, joiden osalta tulokset eivät olleet relevantteja, koska valtaosa testatuista näytteistä oli itse asiassa muita kuin rullapainokoneisiin tarkoitettuja rullia, ja toiseksi testiraportti liittyi tuotteisiin, joita ei ollut riittävästi yksilöity, sillä testiraportin perusteella ei pystytty varmistamaan, oliko testattu paperi tarkoitettu arkkipainoon vai rullapainokoneisiin, koska raportissa kuvattua paperimerkkiä on olemassa molemmissa formaateissa. Testiraportti ei tarjonnut myöskään varmuutta siitä, että ilmoitetut näyterullat olivat itse asiassa niitä, jotka testattiin.
(31)
Valituksen tekijä otti kantaa ulkoisen laboratorion testiraporttiin toimittamalla tulokset testistä, jonka yksi unionin tuottaja suoritti samoilla rullapainokoneisiin tarkoitettujen rullien näytteillä, jotka ulkoinen laboratorio oli väitetysti testannut. Tästä testistä saatiin erilaiset tulokset. Valituksen tekijän mukaan erot johtuivat mahdollisesti erilaisista testausolosuhteista eli mahdollisesta ISO-standardin 3783:2006 vastaisuudesta; kyseessä on standardi, jonka mukaisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa esitetty pintalujuus olisi mitattava.
(32)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen vientiä harjoittava tuottaja kyseenalaisti komission puolueettomuuden, kun se hylkäsi ulkoisen laboratorion testitulokset. Se väitti, että kyseessä oli riippumattoman asiantuntijan tekemä sokkotesti, joka tehtiin asiaa koskevien ISO-standardien mukaisesti. Se toimitti johtajansa valaehtoisen todistuksen, jossa selvitettiin testauksessa käytettyjen näytteiden hankintaprosessia, testauksen riippumattomuuden, oikeellisuuden ja edustavuuden todistamiseksi.
(33)
Ensinnäkin on todettava, että komissio ei missään vaiheessa kyseenalaistanut ulkoisen laboratorion testiraportin puolueettomuutta, ja tältä osin on merkityksetöntä, että testaus tehtiin sokkona. Epäilyksiä esitettiin testattujen näytteiden valintaan ja alkuperään liittyvistä takeista eikä niinkään itse testistä. Vientiä harjoittavan tuottajan väitteet eivät poistaneet näitä epäilyksiä, koska ne olivat puutteellisia ja epäselviä useilta osin, esimerkiksi muiden tuotteiden kuin rullapainokoneissa käytettävien rullien testiin sisällyttämisen väitettiin aiheutuneen hallinnollisista virheistä tai toimittajien virheistä näiden toimittaessa mahdollisesti vääriä näytteitä.
(34)
Koska testattujen tuotteiden alkuperästä eikä näytteistä ollut täyttä selvyyttä ja eri osapuolten testitulokset olivat ristiriitaisia, pääteltiin, että kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan puolesta toimineen ulkoisen laboratorion toimittama testiraportti ei osoittanut yksiselitteisesti, että pintalujuustesti ei sovellu erottamaan toisistaan rullapainokoneissa käytettävää päällystettyä hienopaperia ja arkkipainokoneissa käytettävää päällystettyä hienopaperia. Testiraportti ei näin ollen osoittanut, että rullapainokoneissa käytetty päällystetty hienopaperi oli mielivaltaisesti suljettu pois tutkimuksesta.
(35)
Pintalujuuden soveltuvuudesta rullapainokoneissa käytettävien rullien erotteluperusteena on muistettava, että tuotteen määritelmässä nämä kaksi tuoteryhmää on erotettu toisistaan mm. tuotteen käyttötarkoituksen perusteella eli sillä perusteella, sopiiko tuote käytettäväksi arkkipainossa vai rullapainokoneissa, mitä määrittävät niiden painokoneiden vaatimukset, joissa niitä käytetään, esimerkiksi pintalujuusominaisuudet. On vielä huomattava, että pintalujuus on vain yksi ominaisuuksista, joka erottaa rullapainokoneissa käytettävän päällystetyn hienopaperin arkkipainossa käytetystä päällystetystä hienopaperista; 18 ja 20 kappaleessa esitetään muita kriteereitä, joita kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei ole kiistänyt. Yksi osapuoli väitti, että kosteus, sellaisena kuin se on määriteltynä 20 kappaleessa, ei ole erillinen perusominaisuus, joka erottaa tuotteita toisistaan. Muut osapuolet esittivät tutkimuksen aikana kuitenkin eriäviä väitteitä tältä osin. Joka tapauksessa havaittiin, että jäykkyys ja pintalujuus ovat merkityksellisimpiä tekijöitä.
(36)
Vastineessaan valituksen tekijä tunnusti, että saattaa olla rullia, jotka eivät täysin täytä kaikkia 18 kappaleessa tarkoitettuja pintalujuuden kriteereitä mutta joita voitaisiin silti käyttää rullapainokoneissa. Se kuitenkin pysyi kannassaan, jonka mukaan pintalujuus on ainoa testi, jolla voidaan varmasti tunnistaa, että rulla soveltuu rullapainokoneisiin, eli jos rulla täyttää 18 kappaleessa tarkoitetut pintalujuuskriteerit, se on varmasti tarkoitettu rullapainokoneeseen.
(37)
Pintalujuutta koskevien väitteidensä tueksi vientiä harjoittava tuottaja viittasi yhden valituksen tekijänä olleen unionin tuottajan esittämiin väitteisiin Yhdysvalloissa tehdyissä tukien ja polkumyynnin vastaisissa tutkimuksissa, joissa unionin tuottaja väitteen mukaan tunnusti, että rullapainokoneissa käytettäviä rullia ei voida erottaa pintalujuustestin tai minkään muun mittauksen perusteella.
(38)
Valituksen tekijä kiisti nämä vientiä harjoittavan tuottajan väitteet ja totesi, että päinvastoin kuin oli väitetty, Yhdysvalloissa tapahtuneesta käsittelystä seuraa, että rullapainokoneissa käytetty paperi voidaan selvästi erottaa päällystetystä hienopaperista.
(39)
Ensinnäkin on huomattava, että vientiä harjoittavan tuottajan tarkoittamat lausunnot esitettiin tutkimuksissa, jotka tehtiin eri lainkäyttöalueella, ja niiden esittäjinä olivat eri osapuolet kuin tässä menettelyssä. Toiseksi Yhdysvaltojen viranomaiset päättelivät kyseisissä tutkimuksissa, että arkkipainoon käytettävän päällystetyn hienopaperin ja rullapainokoneissa käytettävien rullien välillä oli selvä ero. Arkkipainokoneissa käytettäviä rullia pidettiin puolivalmiina tuotteina, kun taas rullapainokoneisiin soveltuvia rullia ei pidetty tarkasteltavana olevana tuotteena. Yhdysvaltojen viranomaiset eivät nimenomaisesti määritelleet rullapainokoneissa käytettäviä rullia tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmässään. Tästä syystä pintalujuutta koskeva kriteeri ei ollut merkityksellinen tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmässä kyseisissä tutkimuksissa.
(40)
Edellä esitettyjen huomautusten perusteella vahvistettiin, että tekninen ominaisuus ”pintalujuus” on luotettava ominaisuus, jolla voidaan kuvata rullapainokoneissa käytettäväksi soveltuvaa päällystettyä hienopaperia.
(41)
Esitetyistä huomautuksista on kuitenkin myös käynyt ilmi, että on olemassa rullia, joita voidaan käyttää rullapainokoneissa, vaikka ne eivät täytäkään täysin kaikkia pintalujuuskriteereitä. Tästä syystä katsottiin, että on tarpeen täsmentää edelleen rullapainokoneisiin soveltuvien rullien määritelmää.
(42)
Jotta saataisiin lisäkriteereitä, joiden perusteella voitaisiin erottaa rullapainokoneisiin tarkoitetut rullat, jotka eivät täytä kaikkia pintalujuuskriteereitä, valituksen tekijä ehdotti, että rullaa, joka ei täysin täytä pintalujuustestiä mutta jonka hylsyn sisämitta on alle 80 mm, olisi pidettävä rullapainokoneeseen tarkoitettuna rullana.
(43)
Kiinan viranomaiset ja vientiä harjoittava tuottaja väittivät, että hylsyn sisämitan lisääminen uutena tekijänä tuotteen määritelmään tarkoittaa rullapainokoneisiin tarkoitettujen rullien eli tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän tarkistamista. Ne myös väittivät, että hylsyn sisämitta ei ole soveltuva kriteeri, koska on olemassa rullapainokoneisiin tarkoitettuja tullia, joiden hylsyn sisämitta on yli 80 mm, ja arkkipainokoneisiin tarkoitettuja rullia, joiden hylsyn sisämitta on alle 80 mm.
(44)
Komissio pyrki määrittelemään tarkemmin rullapainokoneissa soveltuviksi käytettävät rullat ja selkeyttämään määritelmää, jotta tarkasteltavana oleva tuote ja muut tuotteet olisivat vieläkin selvemmin erotettavissa toisistaan ja jotta toimenpiteiden kiertämismahdollisuus saataisiin minimoitua. Näyttö, joka toimitettiin hylsyn sisämitan soveltuvuudesta määritelmän vaihtoehtoiseksi kriteeriksi, kuitenkin osoitti, että kriteeri saattaisi johtaa siihen, että tarkasteltavana oleva tuote eli rullapainokoneisiin tarkoitetut rullat, joiden hylsyn sisämitta on alle 80 mm, jäisi toimenpiteen ulkopuolelle. Sen vuoksi tämä kriteeri hylättiin rullapainokoneissa soveltuvaksi käytettävien rullien määrittelemiseksi.
(45)
Edellä esitetty ei rajoita sen menetelmän luotettavuutta, jonka mukaisesti rullapainokoneissa käytettävät rullat on suljettu tutkimuksen ulkopuolelle, kuten kiinalainen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä väitti.
(46)
Tutkimuksen aikana jotkin osapuolet väittivät myös, että monikerroksista paperia ja monikerroksista kartonkia, sellaisina kuin ne on määritelty kappaleessa 47, ei pitäisi ottaa mukaan tutkimukseen. Niiden mukaan monikerroksisella paperilla ja monikerroksisella kartongilla on erilaiset fyysiset ominaisuudet, kuten monikerroksisuus, suurempi jäykkyys ja alempi tiheys, ja erilaiset loppukäyttötavat, koska niitä käytetään yleensä taivekartongeissa ja pakkaustarkoituksiin. Osapuolet väittivät vielä, että yksikerroksinen ja monikerroksinen paperi ja kartonki on helppo erottaa toisistaan fyysisen ulkomuodon perusteella.
(47)
Monikerroksiset paperit ja monikerroksiset kartongit, sellaisina kuin ne on määritelty harmonoidun järjestelmän alanimikettä 4805 koskevissa selittävissä huomautuksissa, ovat tuotteita, jotka on saatu puristamalla yhteen vähintään kaksi kosteasta sellusta koostuvaa kerrosta, joista ainakin yhdessä on muista poikkeavia ominaisuuksia. Erot voivat johtua käytetystä sellusta (esim. kierrätysjäte) tai tuotantomenetelmästä (esim. mekaaninen tai kemiallinen) taikka jos sellu on samanlaista ja on tuotettu samalla menetelmällä, prosessointiasteesta (esim. valkaisematon, valkaistu tai värjätty).
(48)
Tutkimus osoitti, että monikerroksisella paperilla ja kartongilla on itse asiassa jotakin erilaisia fyysisiä ja teknisiä ominaisuuksia: ne koostuvat erityisesti useista sellukerroksista, jotka lisäävät jäykkyyttä. Monikerroksista paperia ja kartonkia tuotetaan eri valmistusmenetelmällä, joka edellyttää erilaista paperikonetta kuin päällystetyn hienopaperin valmistus, koska valmistusprosessissa useita sellukerroksia kerrostetaan yhdeksi tuotteeksi. Monikerroksisella paperilla ja kartongilla on lisäksi eri käyttötarkoituksia (pääasiassa pakkaukset) verrattuna päällystettyyn hienopaperiin, jota käytetään esimerkiksi korkealaatuisten mainosmateriaalien ja aikakauslehtien painamiseen. Tämän vuoksi katsotaan, että monikerroksinen paperi ja kartonki, sellaisena kuin se on määriteltynä 47 kappaleessa, ei kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään. Näin ollen CN-koodit, jotka kattavat monikerroksisen paperin ja kartongin tuonnin, jätetään tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
(49)
Yksi kiinalainen tuottaja väitti vielä, että nk. kartonki olisi jätettävä pois tutkimuksesta, koska se ei kuulu hienopaperin (päällystetyn tai ei) määritelmään sen painoon, paksuuteen ja jäykkyyteen liittyvien väitettyjen eroavaisuuksien vuoksi. Havaittiin, että termiä ’kartonki’ käytetään yleensä paperista, jonka valmistusosat tekevät siitä yleisesti painavampaa, eli kartonki määritellään tavallisesti paperiksi, jonka peruspaino on yli 224 g/m2. Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että painoerolla ei ole muihin fyysisiin ja teknisiin ominaisuuksiin eikä käyttötarkoituksiin sellaista merkittävää vaikutusta, joka erottaisi sen tarkasteltavana olevasta tuotteesta. On myös muistettava, että kaikki päällystetyn hienopaperin lajit, joiden paino on 70 g/m2 tai enemmän mutta enintään 400 g/m2, sisällytettiin nimenomaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään (ks. 16 kappale). Sen vuoksi katsotaan, että kartonki kuuluu osana tarkasteltavana olevaan tuotteeseen.
2.1.1 SAMANKALTAINEN TUOTE
(50)
Tarkasteltavana olevalla tuotteella sekä Kiinan kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä tuotteella samoin kuin unionin tuotannonalan unionissa tuottamalla ja myymällä tuotteella havaittiin olevan samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötavat. Tämän vuoksi niitä pidetään perusasetuksen 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
3. OTANTA
3.1. KIINALAISIA VIENTIÄ HARJOITTAVIA TUOTTAJIA KOSKEVA OTANTA
(51)
Vain kaksi kiinalaista vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää ilmoittautui ja vastasi vireillepanoilmoituksessa esitettyyn otantatietopyyntöön. Yksi ryhmä (Chenming) edustaa kahta etuyhteydessä olevaa vientiä harjoittavaa tuottajaa ja toinen ryhmä (APP) neljää etuyhteydessä olevaa vientiä harjoittavaa tuottajaa. Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat vastaavat tarkasteltavana olevan tuotteen koko viennistä Kiinasta unioniin. Näissä oloissa komissio päätti, ettei kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista tarvitse tehdä otosta.
(52)
Neljästä etuyhteydessä olevasta APP-ryhmän vientiä harjoittavasta tuottajasta kahden havaittiin tuottavan vain monikerroksista kartonkia, jota tarkoitettiin 47 kappaleessa. On siis muistettava, että pääteltiin, että monikerroksinen kartonki olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa. On myös muistettava, että monikerroksinen kartonki jätettiin tuotteen määritelmän ulkopuolelle rinnakkaisessa polkumyyntimenettelyssä. Sen vuoksi päätellään, että tämä menettely ei koske niitä kahta etuyhteydessä olevaa vientiä harjoittavaa tuottajaa, joiden havaittiin tuottavan pelkästään monikerroksista kartonkia. Sen vuoksi tässä asetuksessa esitetyt havainnot eivät perustu niiltä saatuihin tietoihin.
3.2. UNIONIN TUOTTAJIEN OTANTA
(53)
Koska unionin tuottajia on mahdollisesti paljon, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 27 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä. Toimitettujen tietojen tarkastelun jälkeen ja koska vain neljä unionin tuottajaa ilmoittautui vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa, päätettiin että otanta ei ole tarpeen. Näiden neljän tuottajan katsottiin edustavan (ne kattoivat 61 prosenttia kokonaistuotannosta) unionin tuotannonalaa sellaisena kuin se on määritelty 372 kappaleessa. Näiden neljän yrityksen toimittamat tiedot tarkastettiin paikan päällä ja niitä käytettiin mikroindikaattoreissa, kuten 386 kappaleessa selitetään.
3.3. ETUYHTEYDETTÖMIEN TUOJIEN OTANTA
(54)
Koska tuojia on mahdollisesti paljon, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 27 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä. Toimitettujen tietojen perusteella ja yhteistyöhalukkuutensa ilmaisseiden tuojien harvalukuisuuden vuoksi otantaa ei kuitenkaan pidetty tarpeellisena.
4. TUEN MYÖNTÄMINEN
4.1. ALUSTAVAT HUOMIOT
(55)
Sekä Kiinan viranomaiset että neljä kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa toimittivat vastauksia kyselylomakkeeseen ja hyväksyivät niiden toimitiloihin tehtävät tarkastuskäynnit vastausten varmentamiseksi.
(56)
Kun Kiinan viranomaiset olivat toimittaneet vastaukset kyselylomakkeeseen, komissio lähetti niille kolme vastausten puutteista ilmoittavaa kirjettä sekä tarkastuskäyntejä edeltävän kirjeen. Komissio antoi Kiinan viranomaisille runsaasti aikaa huomautusten laatimista ja toimittamista varten, silloin kun sitä pyydettiin ja se oli perusteltua. Kiinan viranomaisille myönnettiin huomattavia määräajan pidennyksiä: kahden viikon pidennys kyselylomakkeeseen vastaamista varten, minkä ansiosta vastausten toimittamisen kokonaismääräaika oli 49 päivää, ja kolmen viikon pidennys ensimmäiseen puutteista ilmoittavaan kirjeeseen vastaamista varten, minkä ansiosta kokonaismääräaika oli 40 päivää.
(57)
Ennen toimitiloihin tehtävää tarkastuskäyntiä Kiinan viranomaiset pyysivät komissiolta lisätietoja kirjallisesti, erityisesti luetteloa kaikista kysymyksistä, joita tarkastuskäynnillä aiotaan kysyä, sekä luetteloa niistä viranomaisista, joiden odotettiin osallistuvan toimitiloihin tehtävään tarkastuskäyntiin. Viranomaiset väittivät, että ilman näitä komissio ei täyttäisi WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevassa sopimuksessa, jäljempänä ’tukisopimus’, ja etenkään sen liitteessä VI olevassa 8 kappaleessa määriteltyjä velvollisuuksiaan tutkivana viranomaisena. Kiinan viranomaiset totesivat lisäksi, että elleivät ne saa tällaisia tietoja, ne eivät pysty takaamaan tarkastuskäynnin tuloksia.
(58)
Komission on valitettavasti oltava eri mieltä Kiinan viranomaisten pyynnöstä. Komissio on täyttänyt kaikki tukisopimuksen liitteessä VI olevan 8 kappaleen samoin kuin perusasetuksen 26 artiklan asiaa koskevat edellytykset. Kiinan viranomaisille lähetettiin yksityiskohtainen tarkastuskäyntiä edeltävä kirje, jossa vahvistettiin ohjelma (tarkastuskäynnin päivät ja kunakin päivänä keskustelun kohteena olevat tukijärjestelmät) ja pyydettiin asianomaisista järjestelmistä vastaavien viranomaisten sekä Kiinan viranomaisten huomautusten laatimiseen osallistuneiden virkamiesten läsnäoloa. Lisäksi komissio selitti ennen tarkastuskäyntejä, että ainoastaan Kiinan viranomaiset tietävät viranomaiset, jotka vastaavat tutkimuksen kohteena olevista järjestelmistä, ja virkamiehet, joilla on parhaat edellytykset osallistua tarkastuskäyntiin ja vastata kysymyksiin. Yksittäisiä kysymyksiä sisältävästä luettelosta komissio selitti ennen tarkastuskäyntiä ja sen aikana, että WTO:n sopimuksissa tai EU-lainsäädännössä ei tällaista luetteloa edellytetä ja että tutkimuksen tarkoituksena on tarkistaa Kiinan viranomaisten vastaukset kyselylomakkeeseen ja asiaan liittyvät lisähuomautukset, minkä vuoksi tarkastuksessa seuraillaan näiden asiakirjojen rakennetta. Komissio pyrkii saamaan ja selventämään lisätietoja, joita tarvitaan käynnissä olevaa menettelyä varten, mutta kysymysten täsmällinen muotoilu riippuu Kiinan viranomaisten vastauksista, joita ne toimittavat vastaustensa alustavan tarkastuksen yhteydessä. Kiinan viranomaisille selvitettiin myös ennen toimitiloihin tehtävää tarkastuskäyntiä, että kieltäytyminen tarvittavien tietojen antamisesta tai tutkivan viranomaisen auttamisesta näiden varmistaessa tietoja, joita pidetään tarpeellisina menettelyn kannalta, saattaa horjuttaa vakavasti tutkimusprosessia. Kiinan viranomaisia muistettiin myös perusasetuksen 28 artiklan säännösten seurauksista.
(59)
Kiinan kauppaministeriön toimitiloihin Beijingissä tehdyn tarkastuskäynnin aikana komissio pyrki perusasetuksen 11 ja 26 artiklan säännösten mukaisesti tarkistamaan toimitetut tiedot niiden tausta-asiakirjojen perusteella, joita oli käytetty Kiinan viranomaisten vastauksen laatimiseen. Tätä tehdessään komissio päätyi alustavasti siihen, että kyselylomakkeen vastauksia ei pystytä asianmukaisesti tarkistamaan käytettävissä olevien tietojen ja tausta-asiakirjojen puutteen vuoksi. Joitakin tietoja ei lisäksi toimitettu lainkaan, vaikka niitä nimenomaisesti pyydettiin, ja joihinkin kysymyksiin ei vain vastattu. Kiinan viranomaisille on ilmoitettu perusasetuksen 28 artiklan 1 ja 6 kohdan mukaisista yhteistyöstä kieltäytymisestä aiheutuvista seuraamuksista.
(60)
Kiinan viranomaiset väittivät, että tutkivan viranomaisen olisi määritettävä tietojen tarve kohtuullisella tavalla niin, ettei oikeuksia käytetä väärin. Lisäksi väitettiin, että vaikka joitakin tietoja ei pidetäkään ihanteellisina kaikilta osin, niitä ei pitäisi jättää huomiotta. Edellä esitetyn perusteella Kiinan viranomaiset totesivat, että ne olivat toimineet yhteistyössä parhaan kykynsä mukaan ja että niiden kyselylomakevastaukset olivat täydellisiä. Ne myös väittivät, että toimitiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikataulu oli heikosti suunniteltu, koska tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessä ei tuotu selvästi esille, mitä aiottiin tarkastaa, eikä komissio tehnyt erillisiä tarkastuskäyntejä jokaiseen viranomaisyksikköön. Lisäksi todettiin, että komissio asetti Kiinan viranomaisille kohtuuttoman rasitteen pyytämällä asiaan kuulumattomia ja tarpeettomia tietoja.
(61)
Tarkastuskäynnin aikataulun osalta on muistettava, että Kiinan viranomaiset hyväksyivät tarkastuskäynnin ajankohdan, aikataulun ja tarkastuskohteet. Tarkastuskäynnin ajankohdasta neuvoteltiin elokuussa 2010. Komissio ehdotti alun perin tarkastuskäynnin ajankohdaksi lokakuun 2010 ensimmäistä viikkoa ja muutti ehdotustaan myöhemmin kahdesti Kiinan pyynnöstä, ensin lokakuun 2010 toiselle viikolle ja lopuksi lokakuun 2010 kolmannelle viikolle. Tämän vuoksi valitukset tarkastuskäynnin aikataulusta ovat perusteettomia, koska komissio teki kaikkensa toteuttaakseen kaikki Kiinan viranomaisten asianmukaisesti perustellut pyynnöt. Pyydetyistä tiedoista on huomattava, että Kiinan viranomaiset eivät missään vaiheessa kyseenalaistaneet kyselylomakkeen muotoa tai tapaa, jolla tietoja pyydettiin. Kiinan kauppaministeriö toimitti Kiinan viranomaisten puolesta kyselylomakevastauksen ja myöhemmät huomautukset. Komissio pyysi tietoja, joita pidettiin tarpeellisina edustavien päätelmien tekemiseksi, ja pyysi johdonmukaisesti samoja tietoja tutkimusprosessin aikana ja pyysi Kiinan viranomaisia selittämään toimitettuja tietoja ja niiden vaikutuksia tutkimuksen kohteena oleviin järjestelmiin.
4.2. ERITYISET JÄRJESTELMÄT
(62)
Valitukseen sisältyvien tietojen ja komission kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella tutkittiin seuraavia järjestelmiä, joissa viranomaiset esitettyjen väitteiden mukaan olivat myöntäneet vientitukea:
I
Edulliset lainajärjestelyt päällystetyn paperin tuotantoyrityksille
II
Tulovero-ohjelmat
-
Huipputeknologian tai uuden teknologian yrityksiksi tunnustettujen yritysten edullinen verokohtelu
-
Tutkimus- ja kehittämistoiminnan edullinen verokohtelu
-
Osinkojen vapautus valintakelpoisten kotimaisten yritysten välillä
III
Välillisiä veroja ja tuontitariffeja koskevat ohjelmat
-
Tuotujen laitteiden alv- ja tariffivapautus
-
Kotimaassa tuotettujen laitteiden alv-alennukset
-
Vapautus kaupungin kunnossapito- ja rakentamisveroista sekä koulutuslisistä ulkomaisrahoitteisille yrityksille
IV
Avustusohjelmat
-
Kuuluisat tuotemerkit
-
Ulkomaisten investointihankkeiden erityiskannustusrahastot
-
Polkumyyntimenettelyn vastaajien avustus
-
Shouguangin teknologian uudistusavustus
-
Suzhoun teollisuuspuiston immateriaalioikeuksien rahasto
-
Huipputeknologian kehitysrahaston tuki
-
Suzhoun teollisuuspuistolta saatu avustus kasvun ylläpitämiseksi
-
Erityisrahasto Jiangsun provinssissa sijaitsevan Taihu-järven saastuneen veden käsittelyä varten
-
Erityisrahasto Suzhoun teollisuuspuiston energiansäästöä varten
-
Erityisrahasto Suzhoun kunnan alueella tärkeimpien saastuttajien kokonaispäästöjen vähentämiseksi
-
Tuki veden säästämistä ja päästöjen vähentämistä varten
-
Suzhoun ympäristönsuojeluviraston myöntämä ympäristönsuojeluavustus
-
Energiansäästöavustus Shouguangissa
V
Valtion tarjoamat tavarat ja palvelut riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
-
Maankäyttöoikeuksien tarjoaminen
-
Paperinvalmistuskemikaalien tarjoaminen
-
Sähkön tarjoaminen.
4.2.1 EDULLISET LAINAJÄRJESTELYT PÄÄLLYSTETYN PAPERIN TUOTANTOYRITYKSILLE
a) Johdanto
(63)
Tarkasteltavana olevan tuotteen kiinalaisten tuottajien väitetään saavan etua valtion poliittisten pankkien ja valtion omistamien liikepankkien myöntämistä matalakorkoisista lainoista, jotka perustuvat Kiinan viranomaisten rahoitustukipolitiikkaan, jonka tarkoituksena on kannustaa ja tukea paperiteollisuuden kasvua ja kehitystä Kiinassa. Kuten viisivuotissuunnitelmat ja teollisuuspolitiikka osoittavat, pankkijärjestelmästä on myönnetty edullisia rahoitusjärjestelyitä paperiteollisuudelle.
b) Käytettävissä olevat tiedot
(64)
Komissio pyrki tutkimaan päällystetyn paperin tuotantoyrityksiä luotottavaa pankkia valitukseen sisältyvien tietojen perusteella. Tätä varten pidettiin tarpeellisena pyytää Kiinan viranomaisia toimittamaan kyselylomakevastauksessaan ja myöhemmissä yhteydenotoissaan tarkkoja tietoja valtion suunnitelmista ja projekteista, joilla kannustetaan ja tuetaan Kiinan paperiteollisuuden kehittämistä. Nämä suunnitelmat ja projektit olivat seuraavia:
-
Kiinan talouden ja sosiaalisen kehittämisen 10. viisivuotissuunnitelma, jäljempänä ’10. viisivuotissuunnitelma’,
-
paperiteollisuuden 10. viisivuotissuunnitelma, jäljempänä ’paperiteollisuussuunnitelma’,
-
kansallisen metsä- ja paperiteollisuuden integrointiprojektin laatimista koskeva 10. viisivuotissuunnitelma ja vuoden 2010 erityissuunnitelma, jäljempänä ’integrointiprojekti’,
-
valtioneuvoston päätös nro 40 teollisuuden rakennemuutoksien edistämistä koskevien tilapäisten määräysten täytäntöönpanosta, jäljempänä ’päätös nro 40’,
-
teollisuuden rakennemuutoksia koskeva hakemistoluettelo, jäljempänä ’hakemistoluettelo’,
-
kansallisen talous- ja sosiaalipolitiikan kehittämisen 11. viisivuotissuunnitelmaa koskevat suuntaviivat (2006-2010), jäljempänä ’11. viisivuotissuunnitelma’,
-
valtioneuvoston yleiskirje (11. viisivuotissuunnitelman) keskeisten tavoitteiden saavuttamisesta ja tehtävien jakamisesta, jäljempänä ’11. viisivuotissuunnitelman täytäntöönpanokirje’,
-
vuoden 2007 kehittämispolitiikkaa paperiteollisuutta varten, jäljempänä ’vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma’,
-
Guandongin kehittämissuunnitelma
-
Zhanjiangin kaupungin 11. viisivuotissuunnitelma
-
Jiningin kunnan 11. viisivuotissuunnitelma.
(65)
Kiinan viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot suunnitelmista vain osittain. Pyydetyistä suunnitelmista vain kaksi toimitettiin täydellisinä eli kiinalainen versio yhdessä englanninkielisen käännöksen kanssa (päätös nro 40 sekä teollisuuden rakennemuutoksia koskeva hakemistoluettelo). Komission alun perin pyytämistä kolmesta alueellisesta suunnitelmasta Kiinan viranomaiset totesivat, etteivät ne olleet merkityksellisiä, koska yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat eivät olleet sijoittuneet näille alueille. Niitä ei näin ollen toimitettu. Komissio hyväksyi tämän mutta pyysi niihin alueisiin liittyviä kehittämissuunnitelmia (alueet, provinssit, kunnat), joille yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat olivat sijoittautuneet. Kiinan viranomaiset toimittivat kiinankieliset kopiot Jiangsun ja Shandongin provinssien 11. viisivuotissuunnitelmasta mutteivät mitään käännöstä, ei edes sisällysluettelosta. Niistä kahdesta suunnitelmasta, joita ei toimitettu, Kiinan viranomaiset totesivat, että ne kattoivat vuodet 2000-2005 eli eivät olleet relevantteja. Komissio hyväksyi tämän. Muut suunnitelmat toimitettiin ainoastaan kiinankielisinä (integrointiprojekti, 11. viisivuotissuunnitelma, 11. viisivuotissuunnitelman täytäntöönpanokirje, vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma), ja niissä oli liitteenä englanninkielinen sisällysluettelo. Kiinan viranomaiset väittivät, että komission pyynnöt aiheuttivat liiallista rasitetta ja että viranomaisilla on käytössään vain rajoitetut resurssit, minkä vuoksi tekstejä ei voitu kääntää.
(66)
On huomattava, että komissio pyysi tietoja, joita pidettiin välttämättöminä tutkimuksen kannalta, koska edellä mainitut asiakirjat oli esitetty valituksessa. Komissio on lisäksi toistuvasti korostanut, että pyydetyt asiakirjat on toimitettava englanniksi. Tämä on välttämätöntä tällaisten merkittävien asiakirjojen osalta, koska pelkän sisällysluettelon perusteella ei ole mahdollista määritellä, mikä osa asiakirjasta on relevantti tutkimuksen kannalta. Kiinan toimittamat suunnitelmat eivät olleet pitkiä, ja vaikuttaa siltä, että kyseisistä asiakirjoista on saatavilla englanninkieliset kopiot joko riippumattomista lähteistä (Kiinan lainsäädäntöön erikoistuneista asianajotoimistoista) tai Amerikan yhdysvaltojen, jäljempänä ’Yhdysvallat’, Kiinassa tekemistä tukien vastaisista tutkimuksista.
(67)
Komissio pystyi näin ollen tarkastamaan vain seuraavat asiakirjat: päätös nro 40, hakemistoluettelo ja vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma, josta oli englanninkielinen versio valituksessa ja jonka eräs vientiä harjoittava tuottaja myös toimitti.
(68)
Voidakseen tutkia valtion puuttumista Kiinan rahoitusmarkkinoiden toimintaan ja saadakseen tarvittavan kuvan Kiinan rahoitussektorista komissio pyysi tietoja valtion omistusosuudesta rahoituslaitoksissa ja valtion omistamien pankkien myöntämien lainojen määristä/prosenttiosuuksista. Kiinan viranomaiset väittivät, että niillä ei ole mitään asiakirjoja pankkien osakkeenomistajista, vaikka liikepankkeja koskevan lain nro 13 [2003] 61 §:ssä säädetään, että pankkien on ilmoitettava nämä tiedot valtioneuvoston pankkisääntelyelimelle ja Kiinan keskuspankille. Valtion omistamien pankkien myöntämien lainojen määristä/prosenttiosuuksista Kiinan viranomaiset totesivat, että vaikka näistä tiedosta pidettiin kirjaa, niitä ei voitu toimittaa. Komissio helpotti Kiinan viranomaisten työtä pyytämällä tietoja valtion omistuksen prosenttiosuudesta vain sellaisista rahoituslaitoksista, joiden tiedettiin antaneen lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille. Kiinan viranomaiset eivät kuitenkaan toimittaneet asiaa koskevia tietoja edes tästä Kiinassa toimivien rahoituslaitosten rajatusta osasta.
(69)
Jotta olisi voitu tutkia kiinalaisten pankkien lainanantopolitiikkaa (esim. menetelmiä, joilla lainojen korkoprosentit vahvistetaan tai lainat arvioidaan), Kiinan viranomaisilta pyydettiin tietoja asianomaisten valtion viranomaisten eli Kiinan keskuspankin ja pankkisääntelykomission noudattamasta politiikasta. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet lainapolitiikasta mitään tietoja. Viranomaiset eivät toimittaneet mitään Kiinan keskuspankin pankkijärjestelmälle osoittamia asiakirjoja, asetuksia tai ohjeita, jotka olisivat antaneet näyttöä keskuspankin roolista korkotasojen asettamisessa ja sen suhteesta pankkijärjestelmään. Mitään selvityksiä ei myöskään annettu liikepankkeja koskevan lain nro 13 [2003] ja erityisesti lainoja ja liikepankkien muuta toimintaa koskevien 34, 38 ja 39 §:n soveltamisesta, vaikka sellaisia erikseen pyydettiin.
(70)
Voidakseen tutkia yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille tutkimusajanjaksolla lainoja antaneiden kiinalaisten pankkien lainanantopolitiikkaa komissio pyysi Kiinan viranomaisia järjestämään tapaamisia sellaisten pankkien kanssa, jotka olivat antaneet lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille, jotta olisi voitu tarkastaa tiedot, jotka koskevat edullista lainanantoa Kiinan paperiteollisuudelle. Kiinan viranomaiset väittivät, että ne eivät voi puuttua valtion omistamien pankkien toimintaan järjestääkseen tällaisia tapaamisia. Sen vuoksi kiinalaisilta pankeilta ei saatu kerättyä mitään näyttöä siitä, miten ne arvioivat luottoriskit lainoja myöntäessään, vai arvioivatko ne niitä lainkaan.
(71)
Kiinan viranomaisille ilmoitettiin perusasetuksen 28 artiklan 1 ja 6 kohdan mukaisista yhteistyöstä kieltäytymisestä aiheutuvista seuraamuksista. Yhteistyön puutteen vuoksi on ollut tarpeen käyttää toissijaisista lähteistä, myös valituksesta, saatuja tietoja ja internetissä julkisesti saatavilla olevia tietoja niiden Kiinan viranomaisten asiakirjojen lisäksi, joita muut osapuolet ovat toimittaneet. Kiinan viranomaiset eivät hyväksyneet saatavilla olevien tietojen käyttöä mutteivät toimittaneet muuta uutta näyttöä.
(72)
Myös yhteistyössä toimineita vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin järjestämään tapaamisia sellaisten pankkien kanssa, jotka olivat myöntäneet niille lainoja tutkimusajanjaksolla, jotta olisi voitu tarkastaa tiedot, jotka koskevat edullista lainanantoa Kiinan paperiteollisuudelle. Tällaisia tapaamisia ei kuitenkaan järjestetty. Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ilmoittivat pankeille komission toistuvista pyynnöistä järjestää tällaisia tapaamisia, mutta asianomaiset pankit kieltäytyivät toimimasta yhteistyössä tutkimuksessa. Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille ilmoitettiin perusasetuksen 28 artiklan 1 ja 6 kohdan mukaisista yhteistyöstä kieltäytymisestä aiheutuvista seuraamuksista. Yhteistyön puutteen vuoksi katsottiin, että pankkien yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille myöntämiä lainoja koskevat päätelmät on tehtävä saatavilla olevien tietojen perusteella. Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat eivät hyväksyneet saatavilla olevien tietojen käyttöä mutteivät toimittaneet muuta näyttöä.
(73)
Yhdeltä kiinalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta pyydettiin erikseen tietoja velkajärjestelysopimuksesta, joka sillä oli kolmen kiinalaisen pankin kanssa. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja kieltäytyi toimittamasta pyydettyjä tietoja. Näin ollen ei ollut mahdollista tarkastaa asiaan liittyvää sopimusta ja vastaavia lainasopimuksia eikä yksityiskohtia kuten lainojen kestoa, takaisinmaksusuunnitelmaa tai korkoprosentteja. Yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle ilmoitettiin perusasetuksen 28 artiklan 1 ja 6 kohdan mukaisista yhteistyöstä kieltäytymisestä aiheutuvista seuraamuksista. Yhteistyön puutteen vuoksi katsottiin, että pankkien tälle vientiä harjoittavalle tuottajalle myöntämiä lainoja koskevat päätelmät on tehtävä käytettävissä olevien tietojen perusteella. Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja ei hyväksynyt käytettävissä olevien tietojen käyttöä muttei toimittanut muuta näyttöä.
c) Tutkimuksen havainnot
i) Valtion puuttuminen pankkijärjestelmän toimintaan paperiteollisuudelle myönnettävien edullisten lainojen osalta
- Valtion suunnitelmien asema
(74)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että paperiteollisuuden alalla on erityisiä toimintasuunnitelmia. Suunnitelmien mukaan valtion viranomaiset valvovat tiiviisti paperiteollisuuden tulosta ja toteuttavat erityistoimia (esim. antavat täytäntöönpanoasetuksia) suunnitelmissa olevien tavoitteiden saavuttamiseksi. Tutkimuksessa vahvistettiin lisäksi, että toimintasuunnitelmissa säädetään paperiteollisuudelle myönnettävistä edullisemmista lainoista.
(75)
Tarkasteltaessa päätöstä nro 40 ja vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelman rahoitusta koskevaa jaksoa on selvää, että Kiinan valtion suunnittelujärjestelmä ohjeistaa pankkeja antamaan lainoja paperiteollisuudelle.
(76)
Päätös nro 40 on valtioneuvoston eli Kiinan korkeimman hallintoelimen antama määräys, joka sitoo oikeudellisesti muita julkisia elimiä ja talouden toimijoita. Siinä luokitellaan toimialat kannustettaviin, rajoitettaviin ja poistettaviin projekteihin. Säädös edustaa teollisuuspoliittisia suuntaviivoja, jotka yhdessä hakemistoluettelon kanssa osoittavat, miten Kiinan viranomaiset pitävät yllä politiikkaa, jolla kannustetaan ja tuetaan yrityksiä tai toimialoja, kuten paperiteollisuutta, joka hakemistoluettelossa on luokiteltu ”kannustettavaksi toimialaksi”. Kannustettavaksi luokiteltuja toimialoja on yhteensä 26, mikä on vain osa Kiinan taloudesta. Lisäksi vain tietyille toiminnoille näillä 26 alalla on annettu kannustettava asema. Päätöksessä nro 40 säädetään (17 §) myös, että ”kannustettavien investointihankkeiden” on saatava etua erityisistä etuoikeuksista ja kannustimista (rahoitustuki, vapauttaminen tuontitullista ja alv:stä sekä verovapaus). Toisaalta päätöksessä nro 40 valtuutetaan valtion viranomaiset toteuttamaan suoria toimia rajoitettavien ja poistettavien projektien osalta markkinoiden sääntelemiseksi. Päätöksen 18 ja 19 §:ssä itse asiassa vaaditaan asianomaisia viranomaisia lopettamaan rahoituslaitosten lainananto näille; niissä myös määrätään valtion hintavalvontavirasto nostamaan sähkön hintaa ja ohjeistamaan sähkölaitoksia, että ne lopettavat sähkön toimittamisen tällaisille rajoitettaville ja poistettaville projekteille. Edellä esitetyn perusteella on ilmiselvää, että päätöksessä nro 40 annetaan ohjeiden muodossa kaikille taloudellisille laitoksille sitovat säännöt kannustettavien toimialojen, joista yksi on paperiteollisuus, edistämisestä ja tukemisesta.
(77)
Vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmaan sisältyy paperiteollisuutta koskevia erityisiä edellytyksiä, suuntaviivoja ja tavoitteita. Siinä kuvataan paperiteollisuuden tilaa Kiinassa (esim. yritysten lukumäärä, tuotanto, kulutus ja vienti sekä käytettyjä raaka-ainetyyppejä koskevat tilastot). Siinä esitetään paperiteollisuutta koskevat toimintalinjat ja tavoitteet, jotka liittyvät alan yleissuunnitelmaan, raaka-aineiden käyttöön, teknologian ja laitteiden käyttöön, tuoterakenteeseen sekä paperintuottajien organisaatiorakenteeseen. Tekstissä asetetaan toimialalle myös hyväksymiskriteereitä, kuten varojen ja vastuiden suhdetta koskevat erityisvaatimukset, erityiset luottokelpoisuusluokitukset sekä mittakaavaetuja, markkinaosuuksia ja energian ja veden kulutusta koskevat erityistavoitteet, jotka yritysten on saavutettava. Siinä edellytetään, että yritykset laativat kehittämissuunnitelmia, jotka perustuvat vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmaan. Siinä myös ohjeistetaan provinsseja ja alueita osallistumaan suunnitelman täytäntöönpanoon, ja kokonainen luku on omistettu paperiteollisuuden investoinneille ja rahoitukselle. Tässä kohden on aiheellista muistaa, että suunnitelmassa todetaan selvästi, että rahoituslaitokset eivät saa antaa lainoja millekään hankkeille, jotka eivät ole suunnitelman mukaisia. Tekstistä ja käytetyistä sanamuodoista käy siis selvästi ilmi, että vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma on erityinen valtion toimintaväline, jolla pyritään sääntelemään paperiteollisuutta Kiinassa, eikä sitä voida pitää muuna kuin pakottavana teollisuuspolitiikan välineenä, joka asianomaisten osapuolten Kiinassa (valtion viranomaisten, rahoituslaitosten ja tuottajien) on konkreettisesti pantava täytäntöön.
(78)
Kiinan viranomaiset väittivät, että vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmaa on pidettävä suuntaa-antavana suunnitelmana, joka ei ole sitova. Samassa yhteydessä todettiin, että mitkään valtion suunnitelmista ja projekteista eivät ole laillisesti sitovia, minkä vuoksi tällaisten suunnitelmien ja projektien puitteissa ei voida myöntää taloudellista tukea tai etuutta. Vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelman ja sen edellä mainittujen tiettyjen kohtien lukeminen kuitenkin paljastaa, että tekstiä ei voida pitää muuna kuin sitovana ohjeena. Vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmassa todetaan mm., että teollisuuden kehittämispolitiikka on muotoiltu niiden vaatimusten pohjalta, joita sosialistisen markkinatalouden uudistusten täydellistäminen ja niihin liittyvät lait ja asetukset asettavat, jotta saataisiin toimiva markkinajärjestys ja hyvä kehittämisympäristö, voitaisiin ratkaista paperiteollisuuden kehittämiseen liittyvät kysymykset ja ohjata teollisuuden tervettä kehitystä. Muiden 64 kappaleessa lueteltujen suunnitelmien ja projektien osalta on huomattava, että ainakin yhdessä viitataan 11. viisivuotissuunnitelman täytäntöönpanokirjeeseen. On vaikea ymmärtää, miten asiakirjalla (valtion suunnitelmalla), joka väitteen mukaan ei ole oikeudellisesti sitova, voi olla oikeudellisesti sitova täytäntöönpanosäädös (tässä tapauksessa valtioneuvoston yleiskirje).
(79)
Lisäksi liikepankkeja koskevan lain nro 13 [2003] 34 §:ssä todetaan, että pankit toteuttavat lainanantotoimintaansa kansallisen talouden ja sosiaalisen kehityksen tarpeiden ja valtion teollisuuspolitiikan mukaisesti. Tässä tapauksessa asiaa koskeva valtion teollisuuspolitiikka on vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma. Näin ollen on vain loogista päätellä, että päällystetyn hienopaperin tuottajien valtion omistamilta liikepankeilta saamat lainat on myönnetty valtion ohjeiden mukaisesti.
(80)
Myös kansallisen kehittämis- ja uudistamiskomission NDRC:n asemaa tutkittiin. Kiinan viranomaiset totesivat, että NDRC on valtioneuvoston virasto, joka koordinoi makrotalouspolitiikkaa ja hoitaa valtion investointeja. Kyseinen valtion viranomainen laati mm. vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelman. NDRC:n perustamista ja toimintaa koskevista oikeudellisista puitteista, esimerkiksi sen perussäännöstä, ei toimitettu mitään tietoja, vaikka niitä erikseen pyydettiin. Ainoa Kiinan viranomaisten toimittama selitys oli, että valtioneuvosto, valtion korkein hallintoelin, antaa ohjeet, joita NDRC:n on noudatettava, minkä lisäksi todettiin, että tiedot eivät ole merkityksellisiä tutkimuksen kannalta. Tätä väitettä ei voida hyväksyä. Valtion suunnitelmia laativan viranomaisen perussääntöä pidetään merkityksellisenä tutkimuksen kannalta, koska valtion suunnitelmat ja projektit ovat tässä menettelyssä tutkimuksen kohteena. Komissio kysyi myös syitä sille, miksi NDRC kerää säännöllisesti yksityiskohtaisia tietoja yrityksiltä. Kiinan viranomaiset selvensivät, että tiedot voitaisiin kerätä toimialajärjestöjen tai muiden julkisten lähteiden kautta. Hallituksen suunnitelmissa ja projekteissa käytettävien yritystietojen järjestelmälliseen keruuseen tarkoitetun mekanismin olemassaolo kuitenkin osoittaa, että tällaisia suunnitelmia ja projekteja pidetään tärkeänä tekijänä valtion teollisuuspolitiikassa.
(81)
Edellä esitetystä seuraa, että kaikissa rahoituslaitosten päätöksissä, jotka koskevat paperiteollisuutta, on otettava huomioon tarve saavuttaa asiaa koskevien toimintasuunnitelmien tavoitteet. Niinpä yrityksillä, jotka näissä toimintasuunnitelmissa on luokiteltu ”kannustettaviksi toimialoiksi”, on korkea luottokelpoisuusluokitus, ja tällä on suora vaikutus Kiinan rahoitusjärjestelmän tekemään luottokelpoisuusarviointiin. Lisäksi kun tutkittiin vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelman rahoitusta koskevaa jaksoa ja luottokelpoisuusluokitusta koskevaa muistiota, jonka yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja toimitti, kävi selvästi ilmi, että Kiinan valtion suunnittelujärjestelmää ohjaa pankkeja antamaan lainoja paperiteollisuudelle ja että yritysten luottokelpoisuutta pidetään korkeana, koska niitä varten on erityisiä toimintasuunnitelmia. On syytä huomata, että luottokelpoisuutta koskevassa muistiossa, joka saatiin tutkimuksen aikana, liitetään yrityksen positiiviset tulevaisuudennäkymät suoraan yhteen paperiteollisuutta koskevien toimintasuunnitelmien ja niiden tavoitteiden täyttymisen kanssa. On myös näyttöä siitä, että valtion viranomaiset seuraavat yritysten suoritusta, koska viranomaiset tarkastelevat vuosittain niiden liiketoimintalisenssejä ja pitävät tällä tavoin rahoitukseen ja suorituskykyyn liittyviä tilastoja. Lisäksi yhteistyössä toimineiden tuottajien toimittamista tiedoista on saatu näyttöä, jonka mukaan Kiinan keskuspankki seuraa pankkien rekisteröintiä ja konsultaatiota koskevan asetuksen 9 §:n mukaisesti yritysten lainatilannetta tarkastelemalla vuosittain lainoja, joita yritykset käyttävät kunakin vuonna.
(82)
Kaikki edellä esitetyt seikat osoittavat, että toimintasuunnitelmien ja paperiteollisuuden rahoituksen välillä on yhteys.
- Valtion puuttuminen pankkisektorin toimintaan
(83)
Tutkimuksessa vahvistettiin yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, että kahdelle niistä myönnettiin useimmissa tapauksissa automaattisesti alin mahdollinen korkoprosentti Kiinan keskuspankin asettamissa rajoissa ja kaksi muuta yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa sai etua lainojensa merkittävästä uudelleenjärjestelystä vuonna 2008. Kiinan valtion omistamat pankit ostivat kaikki lainat, jotka oli maksettava ulkomaisille pankeille, eikä uudelleenjärjestellyissä lainoissa ollut merkittävää riskipreemiota, joka olisi ylittänyt Kiinan keskuspankin korkoprosentin vertailuarvon.
(84)
Tutkimuksessa vahvistettiin lisäksi, että Kiinan rahoitusmarkkinoille on ominaista valtion puuttuminen toimintaan, koska useimmat suurimmista pankeista ovat valtion omistuksessa. Kiinan viranomaiset toimittivat vain hyvin niukasti tietoja pankkien osakkeenomistuksesta/omistajuudesta Kiinassa. Kuten jäljempänä esitetään, komissio kuitenkin keräsi käytettävissä olevia tietoja voidakseen tehdä edustavia päätelmiä. Analysoidessaan sitä, ovatko pankit laitoksia, joille on annettu viranomaisten toimivaltaa tai jotka käyttävät tällaista toimivaltaa, komissio etsi tietoja myös valtion omistuksesta pankeissa sekä muista seikoista, kuten valtion asemasta hallitusneuvostoissa, valtion harjoittamasta toiminnan valvonnasta, valtion politiikan tai etujen edistämisestä ja pankkien perustamisesta (onko niillä perussääntö).
(85)
Käytettävissä olevista tiedoista pääteltiin, että valtion omistuksessa olevilla pankeilla on Kiinassa suurin markkinaosuus ja ne ovat tärkeimpiä toimijoita Kiinan rahoitusmarkkinoilla; Deutsche Bankin vuonna 2006 tekemän Kiinan pankkisektoria koskevan tutkimuksen mukaan valtion omistamien pankkien osuus saattaa olla yli 2/3 Kiinan markkinoista. WTO:n kauppapoliittisessa maatutkinnassa todettiin samasta asiasta, että valtion merkittävä omistajuus on huomionarvoinen seikka Kiinan rahoitussektorilla. (5) On syytä huomata, että neljä suurta valtion omistamaa pankkia (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank and Industrial ja Commercial Bank) vaikuttavat edustavan yli puolta Kiinan pankkisektorista. Poliittiset pankit ja muut valtion omistamat pankit ovat yli 50-prosenttisesti valtion omistuksessa. Komissio pyysi tietoja myös valtion valvonnan rakenteesta näissä kiinalaisissa pankeissa sekä valtion politiikan tai etujen harjoittamisesta paperiteollisuuden alalla (esim. hallitus ja yhtiökokous, osakkaiden/johtajien kokousten pöytäkirjat, osakkaiden/johtajien kansalaisuudet, lainanantopolitiikka ja riskinarviointi yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille myönnettyjen lainojen osalta). Näitä tietoja ei kuitenkaan saatu Kiinan viranomaisilta eikä pankeilta. Ne vain viittasivat toistuvasti tietoihin toimittamissaan pankkien vuosikertomuksissa. Pankkien vuosikertomuksissa olevat tiedot eivät kuitenkaan sisältäneet (eivätkä voikaan sisältää) niin tarkkoja tietoja kuin pyydettiin.
Tämän vuoksi komission oli turvauduttava käytettävissä oleviin tietoihin. Se päätteli käytettävissä olevien tietojen perusteella, että nämä pankit ovat valtion valvonnassa ja harjoittavat viranomaistoimintaa niin, että niiden toiminnan voidaan katsoa kuuluvan valtiolle. Tiedot, joita käytettiin edellä mainittujen päätelmien tekemiseen, on saatu Kiinan viranomaisten toimittamista tiedoista, kiinalaisten pankkien vuosikertomuksista, jotka joko Kiinan viranomaiset toimittivat tai jotka olivat julkisesti saatavilla, Deutsche Bankin vuonna 2006 tekemästä Kiinan pankkisektoria koskevasta tutkimuksesta, yhteistyössä toimineilta vientiä harjoittavilta tuottajilta saaduista tiedoista sekä valituksessa esitetyistä tiedoista. Ulkomaisista pankeista tehtyjen riippumattomien arvioiden mukaan ne edustavat niin vähäistä osaa Kiinan pankkisektorista, että niillä on merkityksetön asema politiikkaperusteisessa lainanannossa; asiaa koskevien tietojen mukaan osuus saattaisi olla niinkin pieni kuin 1 prosentti Kiinan markkinoista (6). Myös julkisesti saatavilla olevat asiaa koskevat tiedot vahvistavat, että kiinalaiset pankit, etenkin suuret liikepankit, nojautuvat edelleen valtion omistamiin osakkeenomistajiin ja valtioon pääoman kartuttamiseksi, jos pääomasta on puutetta luottokannan kasvun vuoksi. (7) Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille luottoja myöntäneistä pankeista valtaosa on valtion omistuksessa. Käytettävissä olevien tietojen perusteella havaittiin, että ainakin 13 ilmoitetuista 19 pankista on valtion omistamia, mukaan luettuna kaksi poliittista pankkia (Export-Import Bank of China, the China Development Bank) ja suuret kiinalaiset liikepankit, kuten Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank ja Industrial and Commercial Bank of China.
Komissio pyysi muista valtion omistamista pankeista samoja edellä mainittuja tietoja valtion valvonnasta ja valtion politiikan tai etujen ajamisesta paperiteollisuuden alalla. Mitään tarkkoja tietoja ei taaskaan toimitettu, lukuun ottamatta toistuvaa kehotusta tutustua tietoihin pankkien vuosikertomuksissa, joista suurin osa oli pelkästään kiinaksi ilman englanninkielistä käännöstä. Pankkien vuosikertomuksissa olevat tiedot eivät voi kuitenkaan olla niin tarkkoja kuin pyydettiin. Tutkimuksessa vahvistettiin poliittisista pankeista, että niiden asemaa ja suhdetta valtioon ei säännellä selvillä oikeudellisilla säännöksillä. Kiinan viranomaisten tarkastuskäynnin aikana esittämien toteamusten perusteella vaikuttaa kuitenkin siltä, että poliittiset pankit tukevat valtion politiikkaa Kiinassa eivätkä toimi voittoa saavuttaakseen. Kaikki edellä esitetyt tiedot vahvistavat, että nämä neljä pankkia ovat valtion valvonnassa ja harjoittavat viranomaistoimintaa niin, että niiden toiminnan voidaan katsoa kuuluvan valtiolle.
(86)
Komissio pyrki myös tutkimaan poliittisten pankkien (käytettävissä olevien tietojen mukaan näitä ovat the Export-Import Bank of China, the China Development Bank ja Agricultural Development Bank of China) ja valtion omistamien liikepankkien välisiä eroja. Komissio pyysi selvityksiä näistä kahdesta erityyppisestä rahoituslaitoksesta. Kiinan viranomaiset totesivat, että poliittisten pankkien sektoria säänteleviä kirjallisia oikeudellisia säännöksiä ei ole, mutta Kiinan viranomaiset ovat parhaillaan laatimassa poliittisia pankkeja koskevaa lakia. Viranomaiset myös väittivät, että yhtä poliittista pankkia (the China Development Bank) ei pitäisi pitää poliittisena pankkina, koska siitä on tullut osakasyhtiö ja se on keskellä siirtymäkautta. Toimitettujen tietojen mukaan poliittisia pankkeja kohdellaan eri tavalla kuin valtion omistamia liikepankkeja. Vaikka ei olekaan sääntöjä, jotka koskevat poliittisten pankkien sektoria tai niiden toimintaa Kiinan rahoitusmarkkinoilla, Kiinan keskuspankin yleiskirjeiden - joissa ne mainitaan nimenomaisesti - perusteella vaikuttaa siltä, että poliittisilla pankeilla on erityisasema valtion omistamiin liikepankkeihin verrattuna. Mitä China Development Bank -pankkiin tulee, Kiinan valtiolla (Kiinan valtiovarainministeriön kautta) on hallussaan yli 50 prosenttia pankin osakkeista, minkä vuoksi sen muuttumisella osakasyhtiöksi ei ole mitään vaikutusta valtion valvontaan.
(87)
Toinen seikka, joka vääristää Kiinan rahoitusmarkkinoita, on Kiinan keskuspankin rooli, kun se asettaa korkoprosenttien määräytymistä ja vaihtelua koskevia erityisrajoja. Tutkimuksessa vahvistettiinkin, että Kiinan keskuspankilla on erityissääntöjä, jotka sääntelevät korkoprosenttien kelluntaa Kiinassa. Käytettävissä olevien tietojen mukaan nämä säännöt vahvistetaan Kiinan keskuspankin talletuksien ja lainojen korkoprosenttien mukauttamista koskevassa yleiskirjeessä nro 251 (Yinfa [2004] No 251), jäljempänä ’yleiskirje nro 251’. Rahoituslaitoksia vaaditaan tarjoamaan lainoja korolla, joka on tietyn vaihteluvälin rajoissa Kiinan keskuspankin viitekorkoon nähden. Liikepankkien ja poliittisten pankkien kaupallisesti hallinnoimille lainoille ei ole koron ylärajaa vaan vain alaraja. Kaupunkien ja maaseudun luotto-osuuskunnille on sekä ylä- että alarajat. Edullisten lainojen ja lainojen, joiden osalta valtioneuvostolla on erityisiä säännöksiä, korot eivät kellu ylöspäin. Komissio pyysi Kiinan viranomaisilta selvityksiä yleiskirjeessä nro 251 olevista määritelmistä ja sanamuodoista sekä sitä edeltävästä lainsäädännöstä eli rahoituslaitosten luottoprosenttien kelluntarajojen laajentamista koskevasta Kiinan keskuspankin yleiskirjeestä nro 250 (YinFa [2003] No. 250). Kiinan viranomaiset selittivät, että mainitut yleiskirjeet muodostavat osan korkoprosenttien markkinalähtöisyysuudistuksesta Kiinassa, mutta eivät antaneet lisäselityksiä. Kiinan viranomaisia pyydettiin myös selittämään, mitä valtioneuvoston täsmentämät edulliset lainat ja muut lainat ovat.
Kiinan viranomaiset väittivät, että asianomaisten kiinalaisten tekstien sanamuodossa viitataan hypoteettiseen tilanteeseen, jossa valtioneuvosto saattaisi täsmentää muita lainoja. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet muita selityksiä tai asiaan liittyviä asiakirjoja, jotka olisivat selittäneet, miksi edullisten lainojen määritelmä esiintyy Kiinan lainsäädännössä. Muun tyyppisten lainojen osalta on epäselvää - vaikka Kiinan viranomaisten väite hyväksyttäisiinkin - miksi lainsäätäjä on pitänyt tarpeellisena tarjota mahdollisuutta valtioneuvoston määrittelemiin muihin lainoihin. Komissio pyysi selvitystä myös kaupallisesti hoidetuista politiikkaperusteisista lainoista, jotka mainittiin edellä mainitussa yleiskirjeessä. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet asiasta mitään selvityksiä tai näyttöä. Kiinan viranomaisia pyydettiin myös toimittamaan mahdollisia em. yleiskirjeeseen liittyviä päivityksiä tai myöhempää lainsäädäntöä, joka liittyy liikepankkien ja poliittisten pankkien lainapolitiikkaan, mutta tällaisia tietoja ei toimitettu.
(88)
On vielä huomattava, että Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet mitään muita tietoja tai tilastoja Kiinan pankkijärjestelmän rakenteesta.
(89)
Edellä olevien. 74-88 kappaleen perusteella ja ottaen huomioon yhteistyön puutteen (ja 90 kappaleessa esitetyt huomiot) komissio päättelee, että Kiinan rahoitusmarkkinat ovat vääristyneet, koska valtio puuttuu niiden toimintaan ja muiden kuin valtion pankkien ja muiden rahoituslaitosten veloittamat korot linjautuvat todennäköisesti valtion korkoihin. Sen vuoksi muiden kuin valtion pankkien ja muiden rahoituslaitosten veloittamia korkoja ei voida pitää asianmukaisina kaupallisina vertailuarvoina määritettäessä, koituuko valtion lainoista etua.
ii) Taloudellinen tuki
(90)
Kun lisäksi tarkastellaan näyttöä kokonaisuudessaan, voidaan päätellä, että suurin osa kahdelle yhteistyössä toimineelle tuottajalle myönnetyistä lainoista on saatu poliittisista tai muista valtion omista pankeista, joita pidetään julkisina eliminä, koska niillä on tiivis yhteys valtioon. Ne ovat yli 50-prosenttisesti valtion omistuksessa ja näin ollen niitä pidetään valtion valvonnassa olevina. On myös lisänäyttöä siitä, että pankit tosiasiassa harjoittavat viranomaistoimintaa, koska kuten 65 kappaleessa selitetään, valtio (eli Kiinan keskuspankki) puuttuu selvästi siihen, miten liikepankit tekevät päätöksiä kiinalaisille yrityksille myönnettävien lainojen koroista, ja joissakin tapauksissa (ks. 83 kappale) yrityksille myönnettiin lähes automaattisesti mahdollisimman alhainen korko valtion asettamissa rajoissa. Näissä olosuhteissa näiden tahojen lainanantokäytäntöjen voidaan katsoa riippuvan suoraan valtiosta. Pankkien harjoittama viranomaistoiminta tulee esiin myös siinä, miten vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma, päätös nro 40 ja liikepankkeja koskevan lain 34 § toimivat valtion teollisuuspolitiikan noudattamisen suhteen (ks. 74-81). On myös erittäin paljon puolueettomien tutkimusten ja raporttien tukemia aihetodisteita, jotka osoittavat, että valtio puuttuu edelleen voimakkaasti Kiinan rahoitusjärjestelmän toimintaan (ks. 312 kappale). Kiina ei myöskään toimittanut tietoja, joiden perusteella olisi ollut mahdollista ymmärtää paremmin valtion omistamien pankkien suhdetta valtioon (ks. 68-70 kappale ja 84-86 kappale). Näin ollen poliittisten tai muiden valtion omistamien pankkien myöntämien lainojen tapauksessa komissio päättelee, että päällystetyn paperin tuottajat ovat saaneet taloudellista tukea valtion suoran varojen siirron muodossa perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
iii) Etu
(91)
Vastaanottajalle on koitunut perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdassa ja 6 artiklan b alakohdassa tarkoitettua etua, koska valtion lainoja on myönnetty markkinaehtoja suotuisammin ehdoin. Koska on vahvistettu, että muut kuin valtion lainat Kiinassa eivät toimi asianmukaisena markkinoiden vertailuarvona, vertailuarvo on muodostettu laskennallisesti käyttäen 96-102 kappaleessa kuvattua menetelmää.
iv) Erityisyys
(92)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaa näyttöön, minkä vuoksi komission oli perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti. Kyseisen 28 artiklan 6 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Jos asianomainen osapuoli ei toimi yhteistyössä tai toimii vain osittain yhteistyössä siten, että asiaan vaikuttavia tietoja ei toimiteta, lopputulos voi olla mainitulle osapuolelle huonompi kuin jos se olisi toiminut yhteistyössä”. Huomioon otettiin seuraavat seikat:
-
Valituksen tekijän toimittama näyttö erityisyydestä.
-
Havainnot (ks. 77 ja 78 kappale), joiden mukaan erityisiä tukia kanavoidaan paperiteollisuudelle erityisen alakohtaisen suunnitelman eli paperiteollisuussuunnitelman kautta.
-
Näyttö (ks. 76 kappale), jonka mukaan paperiteollisuus on kannustettava toimiala (päätös nro 40).
-
Liikepankkeja koskevan lain nro 13 [2003] 34 §:n säännökset (ks. 79 kappale), joiden mukaan liikepankkien on toteuttava lainanantotoimintaansa kansallisen talouden ja sosiaalisen kehityksen tarpeiden mukaisesti ja valtion teollisuuspolitiikkaa noudattaen eli tässä tapauksessa paperiteollisuussuunnitelmaa noudattaen.
-
Havainnot (ks. 81 kappale), joiden mukaan Kiinan valtion suunnitelmilla ohjeistetaan pankkeja myöntämään lainoja paperiteollisuudelle ja yritysten luottokelpoisuusluokitusta pidetään korkeana, koska niitä varten on erityisiä toimintasuunnitelmia.
(93)
Edellä esitetyn perusteella ja koska Kiinan viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä, käytettävissä oleva näyttö osoittaa, että paperiteollisuudessa toimiville yrityksille myönnetyt tuet eivät ole yleisesti saatavilla, minkä vuoksi ne ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Kiinan viranomaisten yhteistyön puutteen vuoksi ei ole mitään, mikä osoittaisi, että tuen saaminen perustuu objektiivisiin kriteereihin tai edellytyksiin perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
d) Päätelmä
(94)
Edellä esitetty huomioon ottaen paperiteollisuuden rahoitusta olisi pidettävä tukena.
(95)
Kun otetaan huomioon rahoitustuki, vientiä harjoittaville tuottajille koituva etu ja tuen erityisyys, tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
e) Tuen määrän laskeminen
(96)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Perusasetuksen 6 artiklan b kohdan mukaan tuensaajalle koituneeksi eduksi katsotaan viranomaisilta saadusta lainasta maksettujen luottokustannusten määrän ja vastaavasta kaupallisesta lainasta, jonka yritys voisi saada markkinoilta, maksettavien luottokustannusten määrän erotus.
(97)
Koska kiinalaisten pankkien antamat lainat osoittavat valtion merkittävää puuttumista pankkisektorin toimintaan eivätkä heijastele korkoja, joita havaittaisiin toimivilla markkinoilla, asianmukainen markkina-arvo on muodostettu laskennallisesti käyttäen jäljempänä kuvattua menetelmää. Koska Kiinan viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä, komissio on lisäksi hyödyntänyt käytettävissä olevia tietoja saadakseen asianmukaisen vertailuarvon korkoprosentille.
(98)
Asianmukaisen vertailuarvon laskemisessa pidettiin kohtuullisena soveltaa Kiinan korkoprosentteja, joita oikaistiin normaalien markkinariskien huomioon ottamiseksi. Tilanteessa, jossa viejien rahoitustilanne on vahvistettu vääristyneillä markkinoilla eikä kiinalaisilta pankeilta saada luotettavaa tietoa riskien mittaamisesta ja luottokelpoisuusluokitusten asettamisesta, katsotaan että kiinalaisten viejien luottokelpoisuutta ei pidä hyväksyä sellaisenaan, vaan on sovellettava marginaalia, joka osoittaa Kiinan vääristyneiden markkinoiden mahdollisen vaikutuksen yritysten rahoitustilanteeseen.
(99)
Sekä Kiinan viranomaisia että yhteistyössä toimineita vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin toimittamaan tietoja kiinalaisten pankkien lainanantopolitiikasta sekä siitä, miten lainoja myönnettiin vientiä harjoittaville tuottajille (ks. 68-72 kappale). Osapuolet eivät toimittaneet näitä tietoja, vaikka niiltä niitä toistuvasti pyydettiin. Kun otetaan huomioon yhteistyöstä kieltäytyminen ja kaikki käytettävissä olevat tiedot, voidaan perusasetuksen 28 artiklan 6 kohdan mukaisesti katsoa, että kaikki yritykset Kiinassa sijoittuisivat vain korkeimpaan ”sijoituskelvottoman” luokkaan (Bloombergin BB), ja Kiinan keskuspankin normaaliin antolainauskorkoon voidaan soveltaa preemiota, jota odotetaan sovellettavan tähän luokitukseen kuuluvien yritysten liikkeelle laskemiin joukkovelkakirjoihin. Ulkomaan valuutassa saatujen lainojen osalta komissio soveltaa asiaan liittyvissä kiinalaisissa lainasopimuksissa mainittuun normaaliin antolainauskorkoon (LIBOR-korkoon) preemiota, jota odotetaan sovellettavan tähän luokkaan kuuluvien yritysten liikkeelle laskemiin joukkovelkakirjoihin. Kun kuitenkin otetaan huomioon Kiinan viranomaisten lähes täydellinen kieltäytyminen yhteistyöstä tietojen toimittamisessa valtion omistamista pankeista, perusasetuksen 28 artiklan 6 kohdan mukaisesti katsotaan, että kaikkien käytettävissä olevien tietojen perusteella on asianmukaista alentaa luottokelpoisuusluokitus luokkaan BB (sijoituskelvoton - spekulatiivinen).
(100)
Vientiä harjoittaville tuottajille koitunut etu on laskettu ottaen huomioon korkoprosenttien ero prosentteina kerrottuna jäljellä olevalla lainasummalla eli korolla, jota ei ole maksettu tutkimusajanjaksolla. Tämä määrä jaettiin sitten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien kokonaisliikevaihdolle.
(101)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja kieltäytyi siis toimittamasta tärkeää velkojen uudelleenjärjestelysopimusta, kuten 73 kappaleessa selitettiin. Tämän seurauksena ei ollut mahdollista varmentaa sopimuksen piiriin kuuluvista lainoista ilmoitettuja perustietoja, kuten korkoprosenttia, laina-aikaa tai takaisinmaksuaikataulua. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei myöskään kyennyt todistamaan, että se maksoi takaisin pääomat sopimuksen piiriin kuuluvista lainoista. Sen vuoksi etuutta laskettaessa näitä lainoja pidettiin avustuksena ja ne jaettiin tutkimusajanjaksolle niiden korkojen lisäksi, joita ei maksettu tutkimusajanjaksolla (ks. 100 kappale).
(102)
Tätä järjestelmää hyödyntäneille yrityksille vahvistettu tutkimusajanjakson aikainen tukiprosentti on 5,37 prosenttia (APP-yritykset) ja 1,26 prosenttia (Chenming-yritykset).
4.2.2 TULOVERO-OHJELMAT
- Huipputeknologian ja uuden teknologian yrityksiksi tunnustettujen yritysten edullinen verokohtelu
(103)
Järjestelmässä sovelletaan 15 prosentin alennettua tuloveroa normaalin 25 prosentin sijaan yrityksiin, joille on myönnetty huipputeknologiayrityksen ja uuden teknologian yrityksen todistus.
a) Oikeusperusta
(104)
Järjestelmässä on kyse edullisesta verokohtelusta, ja siitä säädetään Kiinan yritystuloverolain (nro 63, annettu 16 päivänä maaliskuuta 2007) 28 §:ssä sekä huipputeknologiayrityksiä ja uuden teknologian yrityksiä koskevissa hallintotoimenpiteissä. Tähän järjestelmään liittyy myös valtion verohallinnon tiedonanto nro 985, jossa käsitellään huipputeknologiayritysten ja uuden teknologian yritysten tuloverojen maksua (Guo Shui Han [2008] No. 985) ja annetaan lisätietoja sen täytäntöönpanosta.
b) Tukikelpoisuus
(105)
Hallintotoimenpiteiden 10 §:ssä luetellaan tukikelpoisuuskriteerit, jotka yrityksen on täytettävä voidakseen saada etua järjestelmästä. Jos yritys täyttää kaikki 10 §:ssä esitetyt edellytykset, sen on toimitettava hakemus asiaankuuluville viranomaisille saman säädöksen 11 §:ssä esitetyn menettelyn mukaisesti.
c) Käytännön toteutus
(106)
Yrityksen, joka aikoo hakea tukea järjestelmästä, on tehtävä online-hakemus paikalliseen tiede- ja teknologiavirastoon, joka tekee alustavan tarkastelun. Tämän jälkeen paikallinen tiede- ja teknologiavirasto antaa suositukseen provinssin tiede- ja teknologiaosastolle. Ennen kuin tiede- ja teknologiaosasto tekee päätöksen todistuksen myöntämisestä, se voi myös tehdä tutkimuksen hakijan toimitiloissa.
d) Tutkimuksen havainnot
(107)
Tukijärjestelmää hyödynsi kolme yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka saivat etuuksia tutkimusajanjaksolla. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet hallinnollisia sääntöjä, mutta vientiä harjoittavat tuottajat toimittivat saatavilla olevat lainsäädäntötekstit. Näiden tekstien perusteellakin on kuitenkin vaikea ymmärtää hakumenettelyä, joka jäi edelleen epäselväksi ja epäymmärrettäväksi.
e) Päätelmä
(108)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(109)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(110)
Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy tiettyihin yrityksiin ja toimialoihin, jotka on luokiteltu kannustettaviksi, kuten päällystetyn paperin tuotantoyritykset. Kiinan yritystuloverolain (nro 63, annettu 16 päivänä maaliskuuta 2007) verokannustimia käsittelevän 4 luvun 25 §:n mukaan valtio myöntää yritystuloverokannustimia avainaloille ja -hankkeille, joita valtio tukee ja kannustaa. Komission käsityksen mukaan valtioneuvoston päätöksessä nro 40 (14 §) ja teollisuuden rakennemuutoksia koskevassa oppaassa esitetään periaatteet ja luokittelu, joiden perusteella yritystä pidetään kannustettavana. Tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei ole objektiivisia kriteereitä eikä pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Vientiä harjoittavilta tuottajilta saatiin tarkastuskäynnillä joitakin hallinnollisia sääntöjä, mutta Kiinan viranomaisten yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ei voitu arvioida, onko tällaisia objektiivisia kriteereitä olemassa.
(111)
Sen vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(112)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Vastaanottajille koituneena etuna pidetään normaalin veroprosentin mukaisesti maksettavan normaalin kokonaisveron määrää sen jälkeen, kun siitä on vähennetty alennetun edullisen veroprosentin mukaan maksettu määrä. Tuen määrä (osoittaja) on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(113)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 1,22 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,58 prosenttia (Chenming-ryhmä).
- Tutkimus- ja kehittämistoiminnan (T&K) edullinen verokohtelu
(114)
Tästä järjestelmästä myönnetään etuutta kaikille yrityksille, joiden tunnustetaan toteuttavan T&K-hankkeita. Tämän perusteella yritystuloveroa alennetaan 50 prosenttia hyväksyttyjen hankkeiden todellisista kuluista.
a) Oikeusperusta
(115)
Järjestelmässä on kyse edullisesta verokohtelusta, ja siitä säädetään 16 päivänä maaliskuuta 2007 annetun Kiinan yritystuloverolain nro 6330 §:n 1 momentissa, 6 päivänä joulukuuta 2007 annetun Kiinan yritystuloverolain täytäntöönpanosäännöksiä koskevan Kiinan valtioneuvoston asetuksen nro 51295 §:ssä ja avainaloja koskevassa oppaassa (tiedoksianto nro 6, 2007).
b) Tukikelpoisuus
(116)
Tästä järjestelmästä myönnetään etuutta yrityksille, joiden tunnustetaan toteuttavan T&K-hankkeita. Järjestelmästä voivat saada tukea ainoastaan sellaisten uuden ja huipputeknologian yritysten T&K-hankkeet, jotka saavat ensisijaista tukea valtiolta, ja huipputeknologian teollisuuden avainalojen oppaassa luetellut hankkeet kansallisen kehitys- ja uudistuskomission hyväksymän kehittämisprioriteetin nojalla.
c) Käytännön toteutus
(117)
Yrityksen, joka aikoo hakea tukea tästä järjestelmästä, on toimitettava yksityiskohtaiset tiedot T&K-hankkeesta paikalliseen tiede- ja teknologiavirastoon. Tutkittuaan tiedot verovirasto myöntää hyväksymisen. Yritystuloveron alaista määrää alennetaan 50 prosenttia hyväksyttyjen hankkeiden todellisista kuluista.
d) Tutkimuksen havainnot
(118)
Järjestelmää hyödynsivät yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, jotka saivat etuuksia tutkimusajanjaksolla. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet hallinnollisia sääntöjä, mutta vientiä harjoittavat tuottajat toimittivat saatavilla olevat lainsäädäntötekstit. Näiden tekstien perusteellakin on kuitenkin vaikea ymmärtää hakumenettelyä, joka jäi edelleen epäselväksi ja epäymmärrettäväksi.
e) Päätelmä
(119)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(120)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(121)
Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy tiettyihin yrityksiin ja toimialoihin, jotka on luokiteltu kannustettaviksi, kuten päällystetyn paperin tuotantoyritykset. Tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei ole objektiivisia kriteereitä eikä pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Vientiä harjoittavilta tuottajilta saatiin tarkastuskäynnillä joitakin hallinnollisia sääntöjä, mutta Kiinan viranomaisten yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ei voitu arvioida, onko tällaisia objektiivisia kriteereitä olemassa.
(122)
Sen vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(123)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Etuna pidetään normaalin veroprosentin mukaisesti maksettavan normaalin kokonaisveron määrää sen jälkeen, kun siitä on vähennetty määrä, joka maksettiin hyväksyttyjen T&K-hankkeiden todellisiin kustannuksiin sovelletun ylimääräisen 50 prosentin alennuksen mukaan. Tuen määrä (osoittaja) on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(124)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 0,02 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,05 prosenttia (Chenming-ryhmä).
- Osinkojen vapautus valintakelpoisten kotimaisten yritysten välillä
(125)
Järjestelmää sovelletaan sellaisiin kotimaisiin yrityksiin Kiinassa, joilla on osakkeenomistajia muissa kotimaisissa yrityksissä Kiinassa. Ensin mainitut saavat tuloveron vapautusta tietyistä osingoista, joita viimeksi mainitut maksavat.
a) Oikeusperusta
(126)
Järjestelmässä on kyse edullisesta verokohtelusta, josta säädetään Kiinan yritystuloverolain 26 §:ssä ja jota selitetään tarkemmin 6 päivänä joulukuuta 2007 annetun Kiinan yritystuloverolain täytäntöönpanosäännöksiä koskevan Kiinan valtioneuvoston asetuksen nro 51283 §:ssä.
b) Tukikelpoisuus
(127)
Järjestelmästä myönnetään etuutta kaikille kotimaisille yrityksille, jotka omistavat osakkeita muissa kotimaisissa yrityksissä Kiinassa.
c) Käytännön toteutus
(128)
Yritykset voivat hyödyntää järjestelmää suoraan veroilmoituksensa kautta.
d) Tutkimuksen havainnot
(129)
Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien yritysten tuloverotodistuksessa on summa, joka on vapautettu tuloverosta. Summa on esitetty kohdassa, joka koskee tukikelpoisten asukkaiden ja yritysten osinkoja, bonuksia ja muuta pääomasijoitustuloa tuloveroilmoituksen liitteen 5 ehtojen mukaisesti (vuotuinen ilmoitus verovapautuksista). Kyseiset yritykset eivät maksaneet lainkaan tuloveroa näistä summista.
e) Päätelmä
(130)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(131)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(132)
Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy vain niihin kotimaisiin yrityksiin, jotka saavat osinkotuloa muista kotimaisista yrityksistä Kiinassa, eikä huomioon oteta yrityksiä, jotka sijoittavat ulkomaisiin yrityksiin.
(133)
Koska kaikki edellä mainitut verojärjestelmät on Kiinan tuloverolain 4 luvun mukaan rajattu koskemaan yksinomaisesti merkittäviä toimialoja ja valtion tukemia tai kannustamia hankkeita, kuten 25 §:ssä todetaan, myös tämä järjestelmä on erityinen, koska se on rajattu koskemaan vain tiettyjä yrityksiä ja toimialoja, jotka on luokiteltu kannustettaviksi, kuten päällystetyn paperin tuotantoyritykset. Komission käsityksen mukaan valtioneuvoston päätöksessä nro 40 (14 §) ja teollisuuden rakennemuutoksia koskevassa oppaassa esitetään periaatteet ja luokittelu, joiden perusteella yritystä pidetään kannustettavana. Tällöin tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei ole objektiivisia kriteereitä eikä pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Vientiä harjoittavilta tuottajilta saatiin tarkastuskäynnillä joitakin hallinnollisia sääntöjä, mutta Kiinan viranomaisten yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ei voitu arvioida, onko tällaisia objektiivisia kriteereitä olemassa.
(134)
Sen vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(135)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Etuna pidetään maksettavan kokonaisveron määrää, johon on sisällytetty muista kotimaisista yrityksistä saatu osinkotulo, sen jälkeen kun siitä on vähennetty määrä, joka tosiasiallisesti maksettiin osinkoverovapautuksen jälkeen. Tuen määrä (osoittaja) on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(136)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 1,34 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,21 prosenttia (Chenming-ryhmä).
4.2.3 VÄLILLISIÄ VEROJA JA TUONTITARIFFEJA KOSKEVAT OHJELMAT
- Tuotujen laitteiden alv- ja tariffivapautus
(137)
Tästä järjestelmästä myönnetään etuutta pääomahyödykkeiden alv-vapautuksen ja tullivapaan tuonnin muodossa ulkomaisrahoitteisille tai kotimaisille yrityksille, jotka voivat saada Kiinan viranomaisten myöntämän valtion kannustamia hankkeita koskevan todistuksen asiaa koskevan investointi-, vero- ja tullilainsäädännön mukaisesti.
a) Oikeusperusta
(138)
Järjestelmä perustuu seuraaviin eri säädöksiin: valtioneuvoston yleiskirje nro 37/1997 tuotujen laitteiden veropolitiikan mukauttamisesta, valtiovarainministeriön, tullihallinnon ja valtion verohallinnon ilmoitus nro 43 [2008], kansallisen kehittämis- ja uudistamiskomission NDRC:n ilmoitus nro 3162006 (22 päivänä helmikuuta 2006) seikoista, jotka koskevat valtion kannustamiin kotimaisiin tai ulkomaisiin ulkomaisrahoitteisiin hankkeisiin liittyvän vahvistuskirjeen käsittelyä, sekä luettelo tuontitavaroista, joita ulkomaisrahoitteiset tai kotimaiset yritykset eivät voi tuoda tullivapaasti [2008].
b) Tukikelpoisuus
(139)
Tukikelpoisia ovat ainoastaan ulkomaisrahoitteiset tai kotimaiset yritykset, jotka voivat saada valtion kannustamia hankkeita koskevan todistuksen.
c) Käytännön toteutus
(140)
Kansallisen kehittämis- ja uudistamiskomission NDRC:n ilmoituksen nro 316 [2006] (22 päivänä helmikuuta 2006) seikoista, jotka koskevat valtion kannustamiin kotimaisiin tai ulkomaisiin ulkomaisrahoitteisiin hankkeisiin liittyvän vahvistuskirjeen käsittelyä, I.1 §:n mukaan ulkomaiset investointihankkeet, jotka kuuluvat kannustettavaan luokkaan asiakirjoissa ”Catalogue of industries for Guiding Foreign Investment” ja ”Catalogue of Priority Industries for Foreign Investment in Central-Western Region with technology transfer”, vapautetaan tullista ja alv:stä omaan käyttöön tuotujen laitteiden sekä laitteen mukana tuotujen osien ja varaosien osalta sopimuksen mukaan; vapautuksen piiriin eivät kuulu hyödykkeet, jotka luetellaan asiakirjassa ”Catalogue of Import Commodities under Foreign Investment Projects” sellaisina, joita ei vapauteta verosta. Kun kannustettavaan luokkaan kuuluvien ulkomaisten investointihankkeiden kokonaisinvestointien määrä on vähintään 30 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria, hankevahvistuskirjeen myöntää NDRC. Kun kannustettavaan luokkaan kuuluvien ulkomaisten investointihankkeiden kokonaisinvestointien määrä on alle 30 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria, hankevahvistuskirjeen myöntävät provinssitason komissiot tai taloudelliset kunnat. Kun yritys on saanut kannustettavien hankkeiden luokkaan kuuluvan hankevahvistuskirjeen, se esittää todistukset ja muut hakuasiakirjat paikallisille tulliviranomaisille saadakseen tulli- ja alv-vapautuksen laitteiden tuonnissa.
d) Tutkimuksen havainnot
(141)
Kaikki yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat saivat etua tästä järjestelmästä.
e) Päätelmä
(142)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(143)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(144)
Tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, koska lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävät viranomaiset toimivat, rajataan järjestelmään pääsy vain yrityksiin, jotka tekevät investointeja lainsäädännössä (esim. ”Catalogue for guidance of industries for foreign investment” ja ”Catalogue of key industries, products and technologies which the state currently encourages development”) tiukasti määriteltyihin toimialoihin. Tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei ole objektiivisia kriteereitä eikä pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Vientiä harjoittavilta tuottajilta saatiin tarkastuskäynnillä joitakin hallinnollisia sääntöjä, mutta Kiinan viranomaisten yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ei voitu arvioida, onko tällaisia objektiivisia kriteereitä olemassa.
(145)
Sen vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(146)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Etu lasketaan ottaen huomioon alv- ja tullivapautus laitteiden tuonnissa. Perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuen määrä (osoittaja) on jaettu tutkimusajanjaksolle käyttäen käyttöikää, joka vastaa keskimääräistä tavanomaista kuolettamisaikaa kyseisellä tuotannonalalla (eli 15 vuotta). Tuloksesi saatu määrä jaettiin tämän jälkeen yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(147)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 1,17 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,61 prosenttia (Chenming-ryhmä).
- Kotimaassa tuotettujen laitteiden alv-alennukset
(148)
Tästä järjestelmästä saa etuutta alv-alennuksina, jotka maksetaan ulkomaisrahoitteisten yritysten ostamista kotimaassa tuotetuista laitteista.
a) Oikeusperusta
(149)
Järjestelmä perustuu valtion verohallinnon yleiskirjeeseen nro 171 [1999] (20/09/1999) ulkomaisrahoitteisten yritysten ostamien kotimaassa valmistettujen laitteiden veropalautusten hallintoa koskevien väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotosta, ja sen käyttö lopetettiin yleiskirjeellä nro 176 [Caishui 2008] ulkomaisrahoitteisten yritysten ostamien kotimaassa valmistettujen laitteiden veropalautusten päättämisestä. Jälkimmäisessä säädetään siirtymäkaudesta ohjelman päättymisen jälkeen 1 päivästä tammikuuta 2009.
b) Tukikelpoisuus
(150)
Tukikelpoisuus on rajattu ulkomaisrahoitteisiin yrityksiin, jotka ostavat kotimaassa valmistettuja laitteita.
c) Käytännön toteutus
(151)
Ohjelman tarkoituksena on palauttaa alv, joka on maksettu ulkomaisrahoitteisen yrityksen kotimaassa tuotetun laitteen ostosta, jos laite ei kuulu luetteloon laitteista, joille verovapautta ei myönnetä, ja jos laitteen arvo ei ylitä ulkomaisrahoitteisen yrityksen investointien kokonaisrajaa, joka on määritelty kotimaassa tuotettujen laitteiden ostoja koskevissa hallinnollisissa toimenpiteissä.
d) Tutkimuksen havainnot
(152)
Kaikki yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat saivat etua tästä järjestelmästä.
e) Päätelmä
(153)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(154)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(155)
Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy tietyntyyppisiin yrityksiin (eli ulkomaisrahoitteisiin yrityksiin). Tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei ole objektiivisia kriteereitä eikä pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Vientiä harjoittavilta tuottajilta saatiin tarkastuskäynnillä joitakin hallinnollisia sääntöjä, mutta Kiinan viranomaisten yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ei voitu arvioida, onko tällaisia objektiivisia kriteereitä olemassa.
(156)
Lisäksi järjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti erityinen, koska tuki on riippuvainen siitä, että käytetään kotimaisia eikä tuotuja hyödykkeitä.
(157)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(158)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Vastaanottajille koitunut etu lasketaan ottaen huomioon alv, joka on korvattu kotimaassa tuotettujen laitteiden ostosta. Perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuen määrä (osoittaja) on jaettu tutkimusajanjaksolle käyttäen käyttöikää, joka vastaa keskimääräistä tavanomaista kuolettamisaikaa kyseisellä tuotannonalalla (eli 15 vuotta). Tuloksesi saatu määrä jaettiin tämän jälkeen yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(159)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 0,03 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,05 prosenttia (Chenming-ryhmä).
- Kaupungin kunnossapito- ja rakentamisverot sekä koulutuslisät ulkomaisrahoitteisille yrityksille (FIE-yrityksille)
(160)
Tässä järjestelmässä vapautetaan ulkomaisrahoitteiset yritykset kaupungin kunnossapito- ja rakentamisveroista sekä koulutuslisistä.
a) Oikeusperusta
(161)
Järjestelmä perustuu väliaikaisiin sääntöihin Kiinan kansantasavallan kaupungin kunnossapitoverosta (Guo Fa, julkaistu 8 päivänä helmikuuta 1985, nro 19) ja valtiovarainministeriön asetukseen useista erityisaiheista, jotka koskevat Kiinan kansantasavallan kaupungin kunnossapitoveroa koskevien väliaikaisten sääntöjen täytäntöönpanoa (Cai Shui Zi, julkaistu 22 päivänä maaliskuuta 1985, nro 69).
b) Tukikelpoisuus
(162)
Tukikelpoisuus on rajattu ulkomaisrahoitteisiin yrityksiin.
c) Käytännön toteutus
(163)
Kiinan kansantasavallan kaupungin kunnossapitoveroa koskevien väliaikaisten sääntöjen mukaan kaupunkien kunnossapito- ja rakennusveron veroperuste on veronmaksajien tosiasiallisesti maksaman tuoteveron, alv:n ja yritysveron määrä, ja se maksetaan samalla kuin tuotevero, alv ja yritysvero.
d) Tutkimuksen havainnot
(164)
Kuten 347 ja 348 kappaleessa selitetään, tämän järjestelmän mukaista verovelvollisuutta sovelletaan 1 päivästä joulukuuta 2010 lähtien kaikkiin Kiinassa toimiviin yrityksiin.
e) Päätelmä
(165)
Edellä esitetty huomioon ottaen ja 30 päivään marraskuuta 2010 asti ulottuvien tietojen perusteella järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(166)
Tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, vapautetaan tietyntyyppiset yritykset (eli ulkomaisrahoitteiset yritykset) velvoitteesta maksaa kaupunkien kunnossapito- ja rakennusveroa.
(167)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
(168)
Kiinan viranomaisten ja asianomaisten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamien tietojen perusteella kuitenkin päätellään, että osapuolet pystyivät osoittamaan, että asianomaiset viejät eivät enää saa etua tästä järjestelmästä.
(169)
Näin ollen perusasetuksen 15 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät. Sen vuoksi päätellään, että järjestelmään ei olisi sovellettava tasoitustoimenpiteitä.
4.2.4 AVUSTUSOHJELMAT
(170)
Valituksessa mainituista eri avustusohjelmista yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien havaittiin hyödyntävän kahta: kuuluisien tuotemerkkien avustusta ja erityisrahastoa ulkomaankaupan kehittämiseksi ja ulkomaisten investointiprojektien houkuttelemiseksi Shandongin provinssiin. Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ilmoittivat myös muista ohjelmista, joita oli käytetty. Kiinan viranomaisille ilmoitettiin näiden ohjelmien esiintymisestä, ja niistä pyydettiin tarvittavia lisätietoja. Kiinan viranomaiset totesivat, että ohjelmia, jotka eivät sisälly valitukseen, ei voida tutkia, koska tämä on vastoin WTO:n sääntöjä. Kiinan viranomaisten väitteiden mukaan komission pyyntöä oli pidettävä WTO:n tukisopimuksen näyttöä ja neuvotteluja koskevien sääntöjen vastaisena. Lisäksi Kiinan viranomaiset totesivat, että komission kyseisistä järjestelmistä esittämät tiedot olivat yleisiä, ja vaikka oletettaisiinkin, että ohjelmia voitaisiin tutkia, komission pitäisi lähettää Kiinan viranomaisille uusi, riittävästi perusteltu pyyntö, jossa pyydetään tarkkoja tietoja väitetyistä tuista, jotka ovat merkityksellisiä tutkimuksen kannalta.
(171)
On huomattava, että on tavanomainen EU:n käytäntö ilmoittaa tutkittavan maan viranomaisille muidenkin kuin valituksessa mainittujen sellaisten väitettyjen tukijärjestelmien esiintymisestä, joita yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ovat hyödyntäneet, ja pyytää niitä koskevia tietoja ja selvityksiä. Noudatettu käytäntö on asiaa koskevien WTO:n sääntöjen mukainen. Komissio ilmoitti Kiinan viranomaisille tällaisten järjestelmien esiintymisestä, kun nämä järjestelmät tulivat tietoon, ja toimitti Kiinan viranomaisille tiedot, jotka se oli saanut yhteistyössä toimineilta kiinalaisilta vientiä harjoittavilta tuottajilta. Komissio tarjosi Kiinan viranomaisille mahdollisuutta neuvotteluihin näistä järjestelmistä, minkä jälkeen neuvotteluja järjestettiin. Näin ollen WTO:n tukisopimuksen 12.1, 13.1 ja 13.2 artiklan sekä perusasetuksen 11 artiklan 10 kohdan säännöksiä noudatettiin täysimittaisesti. Jäljempänä esitetyissä havainnoissa on otettu huomioon Kiinan viranomaisten kyseisistä ohjelmista toimittamat tiedot.
i) Valituksessa mainitut ohjelmat
- Kuuluisat tuotemerkit
a) Oikeusperusta
(172)
Järjestelmä pannaan täytäntöön Shandongin provinssin ilmoituksella nro 75, joka koskee erityisavustusrahaston budjettia vuonna 2008 itse vietyjen tuotemerkkien kehittämiseksi [Lucaiqizhi (2008)]. Järjestelmästä annetaan avustuksia yrityksille tuotemerkkien viennin edistämiseksi ja kuuluisien tuotemerkkien markkinaosuuden kasvattamiseksi.
b) Tukikelpoisuus
(173)
Avustukseen ovat oikeutettuja vain kuuluisia tuotemerkkejä vievät yritykset, jotka ovat sijoittautuneet Shandongin provinssiin. Tukikelpoisuuskriteerien tueksi ei toimitettu mitään lainsäädäntöä tai hallinnollisia asiakirjoja.
c) Käytännön toteutus
(174)
Järjestelmällä pyritään palkitsemana yrityksiä, jotka on tunnustettu kuuluisia tuotemerkkejä vieviksi yrityksiksi Shandongin provinssissa, jotta edistetään niiden kehitystä ja kilpailukykyä. Yritysten ei tarvitse hakea ohjelmaan, joten hyväksymisasiakirjoja ei ole.
d) Tutkimuksen havainnot
(175)
Yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja sai etua tästä järjestelmästä.
e) Päätelmä
(176)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli kyseessä on suora varojen siirto, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(177)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(178)
Tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, koska siihen pääsy on rajattu tiettyihin yrityksiin eli kuuluisia tuotemerkkejä vieviin yrityksiin. Koska tukikelpoisuuskriteereistä ei ole mitään oikeudellista tai hallinnollista tietoa, ei ole mitään, mikä osoittaisi, että tuen saaminen perustuu objektiivisiin kriteereihin ja edellytyksiin perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(179)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(180)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Tämä määrä (osoittaja) on jaettu yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(181)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli merkityksetön Chenming-ryhmälle (alle 0,01 prosenttia).
- Ulkomaisten investointihankkeiden erityiskannustusrahastot
a) Oikeusperusta
(182)
Järjestelmää koskeva virallinen asiakirja on Shouguangin provinssihallinnon ilmoitus edistyneiden yritysten palkitsemisesta vuonna 2008. Järjestelmästä, joka perustettiin 9 päivänä helmikuuta 2008, palkitaan yrityksiä, jotka ovat saavuttaneet erinomaisen tuloksen vuonna 2008.
b) Tukikelpoisuus
(183)
Järjestelmästä voivat saada tukea yritykset, jotka on tunnustettu ”edistyneiksi yrityksiksi ulkomaisten investointien houkuttelemisessa” ja ”edistyneiksi yrityksiksi ulkomaankaupan alalla” eli joiden ulkomaankaupan tulos on ollut merkittävä tai jotka ovat houkutelleet merkittävästi ulkomaisia investointeja. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet mitään lakeja tai asetuksia politiikasta tai määritelmistä, jotka koskevat ”edistyneitä yrityksiä ulkomaisten investointien houkuttelemisessa” ja ”edistyneitä yrityksiä ulkomaankaupan alalla”
c) Käytännön toteutus
(184)
Shouguangin provinssihallinto vastaa varojen myöntämisestä niille yrityksille, jotka on tunnustettu ”edistyneiksi yrityksiksi ulkomaisten investointien houkuttelemisessa” ja ”edistyneiksi yrityksiksi ulkomaankaupan alalla”.
(185)
Kiinan viranomaisten mukaan yritysten ei tarvitse hakea järjestelmään, joten hyväksymisasiakirjoja ei ole.
d) Tutkimuksen havainnot
(186)
Yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja sai etua tästä järjestelmästä.
e) Päätelmä
(187)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli kyseessä on suora varojen siirto, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(188)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(189)
Tukijärjestelmä on erityinen perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, koska siihen pääsy on rajattu tiettyihin yrityksiin eli edistyneisiin yrityksiin ulkomaisten investointien houkuttelemisessa ja edistyneisiin yrityksiin ulkomaankaupan alalla. Koska tukikelpoisuuskriteereistä ei ole mitään oikeudellista tai hallinnollista tietoa, ei ole mitään, mikä osoittaisi, että tuen saaminen perustuu objektiivisiin kriteereihin ja edellytyksiin perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(190)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(191)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Tämä määrä (osoittaja) on jaettu yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(192)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli merkityksetön Chenming-ryhmälle (alle 0,01 prosenttia).
ii) Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamat ohjelmat
- Polkumyyntimenettelyn vastaajien avustus
a) Oikeusperusta
(193)
Järjestelmää koskeva virallinen asiakirja on polkumyynti-, tuki- ja suojatoimenpidetutkimuksen vastaajien tukipolitiikan täytäntöönpanoa koskevat säännöt. Kiinan viranomaiset väittävät, että ohjelma päätettiin vuonna 2008, mutta asiaa koskevaa oikeudellista ilmoitusta ei toimitettu.
b) Tukikelpoisuus
(194)
Kyseessä on alueellisen/provinssin rahoitusviraston myöntämä tuki, jolla helpotetaan yrityksen osallistumista Yhdysvaltojen polkumyyntitutkimuksiin. Tukikelpoisten yritysten on rekisteröidyttävä Shandongin provinssissa (pois luettuna Qingdao) ja toimittava kauppaministeriön ja provinssin viranomaisten ohjeiden mukaisesti.
c) Käytännön toteutus
(195)
Järjestelmä on alueellisesti erityinen (saatavilla vain Shandongin provinssissa suurinta kaupunkia Qingdaota lukuun ottamatta), eivätkä valintaperusteet ole oikeudellisesti objektiivisia.
(196)
Asiaa koskevan lain mukaan hakijalle myönnetään 40 prosenttia lakimiesten palkkioista.
d) Tutkimuksen havainnot
(197)
Yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja sai etua tästä järjestelmästä.
e) Päätelmä
(198)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli kyseessä on suora varojen siirto, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(199)
Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy yrityksiin tietyllä maantieteellisellä alueella.
(200)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(201)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Tämä määrä (osoittaja) on jaettu yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(202)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli merkityksetön Chenming-ryhmälle (alle 0,01 prosenttia).
- Shouguangin teknologian uudistusavustus
a) Oikeusperusta
(203)
Ohjelma pantiin täytäntöön Shouguangin kunnallishallinnon antamalla lausunnolla nro 37 huipputeknologian alan kehittämisen nopeuttamisesta (Shoufa [2005]). Kiinan viranomaiset väittivät, että järjestelmää koskevat lainsäädäntöpuitteet ovat olemassa mutta eivät toimittaneet kopiota niistä.
b) Tukikelpoisuus
(204)
Järjestelmästä tarjotaan tukea yritysten kilpailukyvyn parantamiseksi. Tukikelpoisuuskriteerien tueksi ei toimitettu mitään lainsäädäntöä tai hallinnollisia asiakirjoja.
c) Käytännön toteutus
(205)
Kiinan viranomaisten mukaan kyseessä on paikallinen avustus, jolla edistetään T&K-toimintaa, energiansäästöä ja ympäristönsuojelua. Siihen ei liity hakumenettelyä. Aluehallinto julkaisee ajoittain ilmoituksia, joissa ilmoitetaan vientiä harjoittavat tuottajat, joille on myönnetty tietyn suuruinen avustus.
d) Tutkimuksen havainnot
(206)
Yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja sai etua järjestelmästä.
e) Päätelmä
(207)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli kyseessä on suora varojen siirto, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(208)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(209)
Tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, koska siihen pääsy on rajattu tiettyihin yrityksiin. Koska tukikelpoisuuskriteereistä ei ole mitään oikeudellista tai hallinnollista tietoa, ei ole mitään, mikä osoittaisi, että tuen saaminen perustuu objektiivisiin kriteereihin ja edellytyksiin perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(210)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(211)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Tämä määrä (osoittaja) on jaettu yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(212)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 0,59 prosenttia (Chenming-ryhmä).
- Suzhoun teollisuuspuiston immateriaalioikeuksien rahasto
a) Oikeusperusta
(213)
Järjestelmä pannaan täytäntöön Suzhoun teollisuuspuiston immateriaalioikeuksien vahvistamista koskevien väliaikaisten toimenpiteiden ja Suzhoun teollisuuspuiston immateriaalioikeuksien rahastoa koskevien hallintosääntöjen mukaisesti.
b) Tukikelpoisuus
(214)
Järjestelmästä voivat saada tukea vain yritykset, jotka ovat sijoittautuneet Suzhoun teollisuuspuistoon ja saaneet Registry of Computer Software Copyright -todistuksen ja Registry of Integrated Circuit Layout Design -todistuksen ja joiden tuotteista on hiljattain tullut kuuluisia tuotemerkkejä.
c) Käytännön toteutus
(215)
Jotta tukikelpoinen yritys voisi saada avustusta patenttihakemusta tai tavaramerkin myöntämistä varten, sen on täytettävä Suzhoun provinssin tai ylemmän tason kuuluisan tuotemerkin myöntämistä koskeva hakemus ja toimitettava se teollisuuspuiston tiede- ja teknologiavirastoon. Avustukset myöntää Suzhoun teollisuuspuisto. Puiston rahoituksesta ei ole mitään tietoja eikä myöskään siitä, miltä valtion viranomaiselta puisto saa avustussummat.
d) Tutkimuksen havainnot
(216)
Yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja sai etua järjestelmästä. Komissio kuitenkin huomauttaa, että yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta ei esitetty mitään asiaan liittyviä asiakirjoja (hakemusta tai avustuksen myöntämispäätöstä).
e) Päätelmä
(217)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli kyseessä on suora varojen siirto, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(218)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(219)
Tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, koska siihen pääsy on rajattu tiettyihin yrityksiin. Koska tukikelpoisuuskriteereistä ei ole mitään oikeudellista tai hallinnollista tietoa, ei ole mitään, mikä osoittaisi, että tuen saaminen perustuu objektiivisiin kriteereihin ja edellytyksiin perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(220)
Lisäksi tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy yrityksiin tietyllä maantieteellisellä alueella. Järjestelmästä saavat tukea vain yritykset, jotka ovat sijoittautuneet Suzhoun teollisuuspuistoon.
(221)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(222)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Tämä määrä (osoittaja) on jaettu yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(223)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli alle 0,01 prosenttia (APP-ryhmä).
- Huipputeknologian kehitysrahaston tuki
a) Oikeusperusta
(224)
Kiinan viranomaiset tai vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimittaneet tietoja oikeusperustasta. Ohjelmasta myönnetään rahoitustukea yrityksille Suzhoun teollisuuspuistossa, ja Kiinan viranomaisten mukaan ohjelmalla pyritään kiihdyttämään Suzhoun teollisuuspuiston uudistusta ja ajanmukaistusta sekä edistämään puistossa sijaitsevien yritysten tieteellisen tutkimuksen laatua.
b) Tukikelpoisuus
(225)
Järjestelmästä voivat saada tukea vain Suzhoun teollisuuspuistossa sijaitsevat yritykset, jotka täyttävät useissa suunnitelmissa esitetyt vaatimukset ja joilla on relevantteja tieteellisiä tutkimusprojekteja. Kiinan viranomaiset toimittivat kuvauksen ohjelmasta mutteivät kopioita asiaan liittyvistä suunnitelmista.
c) Käytännön toteutus
(226)
Tukea myönnetään yrityksille, jotka investoivat teollisuuspuistoon ja hakevat avustusta tietyn tyyppisiin toimiin (tutkimus ja kehittäminen, uusiin tuotteisiin liittyvä avustaminen, immateriaalioikeuksien hallinnointi, ulkomaiden markkinoiden kehittäminen, projektikoordinaatio valtion kanssa, julkiset teknologiapalvelut). Avustukset myöntää Suzhoun teollisuuspuisto. Puiston rahoituksesta ei ole mitään tietoja eikä myöskään siitä, miltä valtion viranomaiselta puisto saa avustussummat.
d) Tutkimuksen havainnot
(227)
Yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja sai etua järjestelmästä.
e) Päätelmä
(228)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli kyseessä on suora varojen siirto, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(229)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(230)
Tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, koska siihen pääsy on rajattu tiettyihin yrityksiin. Koska tukikelpoisuuskriteereistä ei ole mitään oikeudellista tai hallinnollista tietoa, ei ole mitään, mikä osoittaisi, että tuen saaminen perustuu objektiivisiin kriteereihin ja edellytyksiin perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(231)
Lisäksi tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy yrityksiin tietyllä maantieteellisellä alueella. Järjestelmästä saavat tukea vain yritykset, jotka ovat sijoittautuneet Suzhoun teollisuuspuistoon.
(232)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
f) Tuen määrän laskeminen
(233)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Tämä määrä (osoittaja) on jaettu yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(234)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 0,03 prosenttia (APP-ryhmä).
- Suzhoun teollisuuspuistolta saatu avustus kasvun ylläpitämiseksi
a) Oikeusperusta
(235)
Kiinan viranomaiset tai vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimittaneet tietoja oikeusperustasta. Kiinan viranomaiset totesivat, että ohjelma pannaan täytäntöön tasaisen, vakaan ja nopean kasvun edistämistä koskevan Suzhoun teollisuuspuiston lausunnon mukaisesti, ja sen tarkoituksena on edistää teollisuuden rakenteellista kasvua ja ulkomaankauppaa.
b) Tukikelpoisuus
(236)
Järjestelmästä saavat tukea vain yritykset, jotka ovat sijoittautuneet Suzhoun teollisuuspuistoon. Kiinan viranomaiset eivät esittäneet mitään selviä tukikelpoisuusperusteita. Avustuksen saamista varten teollisuuspuistoon sijoittautuneiden yritysten on kuitenkin saavutettava vuonna 2009 edellisen vuoden tulosta parempi vientitulos.
c) Käytännön toteutus
(237)
Kiinan viranomaisten mukaan yritysten ei tarvitse hakea tukea järjestelmästä, vaikka yhteistyössä toiminut viejä esitti Suzhoun teollisuuspuiston huipputeknologian kehitysrahaston hakulomakkeen. Kiinan viranomaisten mukaan järjestelmä liittyy yritysten vientitulokseen, ja yritykset saavat tietyn RMB-määrän kustakin dollarista, jonka verran niiden vientimäärä ja -arvo ovat kasvaneet. RMB-kannustin on eriytetty tuotetyyppien ja mallien perusteella. Avustukset myöntää Suzhoun teollisuuspuisto. Puiston rahoituksesta ei ole mitään tietoja eikä myöskään siitä, miltä valtion viranomaiselta puisto saa avustussummat.
d) Tutkimuksen havainnot
(238)
Yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja sai etua järjestelmästä.
e) Päätelmä
(239)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli kyseessä on suora varojen siirto, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(240)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.
(241)
Tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy yrityksiin tietyllä maantieteellisellä alueella. Järjestelmästä saavat tukea vain yritykset, jotka ovat sijoittautuneet Suzhoun teollisuuspuistoon.
(242)
Lisäksi järjestelmä on oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, joten se on perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen ja tasoitustoimenpiteiden alainen. Avustus liittyy vientitulokseen ja lasketaan sen perusteella, koska saatu etuus perustuu siihen, miten paljon vientimäärä ja -arvo ovat kasvaneet vuodesta toiseen.
(243)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
e) Tuen määrän laskeminen
(244)
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Tämä määrä (osoittaja) on jaettu yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tutkimusajanjakson kokonaisviennin liikevaihdolle, koska tuki on vientituloksesta riippuvainen.
(245)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 0,05 prosenttia (APP-ryhmä).
- Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamat ohjelmat, joita ei arvioitu
(246)
Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ilmoittivat seuraavista järjestelmistä ja ohjelmista, jotka liittyvät energiansäästöihin ja ympäristönsuojeluun:
-
Erityisrahasto Jiangsun provinssissa sijaitsevan Taihu-järven saastuneen veden käsittelyä varten
-
Erityisrahasto Suzhoun teollisuuspuiston energiansäästöä varten
-
Erityisrahasto Suzhoun kunnan alueella tärkeimpien saastuttajien kokonaispäästöjen vähentämiseksi
-
Tuki veden säästämistä ja päästöjen vähentämistä varten
-
Suzhoun ympäristönsuojeluviraston myöntämä ympäristönsuojeluavustus
-
Energiansäästöavustus Shouguangissa
(247)
Koska kyseessä olivat pienet etuusmäärät, näiden järjestelmien ja ohjelmien tarkempaa tutkimista ei pidetty tarpeellisena.
4.2.5 VALTION TARJOAMAT TAVARAT JA PALVELUT RIITTÄMÄTTÖMÄNÄ PIDETTÄVÄÄ VASTIKETTA VASTAAN
i) Valituksessa mainitut ohjelmat, jotka arvioitiin
- Maankäyttöoikeuksien tarjoaminen
a) Oikeusperusta ja tukikelpoisuus
(248)
Valituksessa olevan väitteen mukaan Kiinan viranomaiset olivat tarjonneet yhteistyössä toimineille viejille maankäyttöoikeuksia riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan. Vastauksena tähän Kiinan viranomaiset toimittivat maanhallintolain ja säännökset valtion omistaman rakennusmaan käyttöoikeuksien myöntämisestä tarjousten, huutokauppojen ja hintanoteerausten kautta (nro 39, 28 päivänä syyskuuta 2007). Kiinan viranomaiset kieltäytyivät toimittamasta mitään tietoja todellisista maankäyttöoikeuksien hinnoista, maan hintojen vähimmäisarvoista, joita ne väittivät olevan, maan hintojen vähimmäisarvojen arvioinnista tai menetelmästä, jota noudatetaan, kun valtio lunastaa maata aiemmilta käyttäjiltä.
b) Käytännön toteutus
(249)
Maanhallintalain 2 §:n mukaan kaikki maa on valtion omistamaa, koska Kiinan perustuslain ja asiaa koskevan lainsäädännön mukaan kaikki maa kuuluu kollektiivisesti Kiinan kansalle. Mitään maata ei voi myydä, mutta maankäyttöoikeuksia voidaan myöntää lain mukaisesti: valtion viranomaiset myöntävät näitä oikeuksia julkisten tarjouskilpailujen, hintanoteerausten tai huutokauppojen kautta.
c) Tutkimuksen havainnot
(250)
Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ovat ilmoittaneet tietoja hallussaan olevasta maasta sekä maankäyttöoikeuksia koskevista sopimuksista/todistuksista, mutta Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet mitään tietoja maankäyttöoikeuksien hinnoittelusta.
d) Päätelmä
(251)
Sen vuoksi Kiinan viranomaisten tarjoamia maankäyttöoikeuksia olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena hyödykkeiden tarjoamisen muodossa, ja siitä on koitunut etua vastaanottaville yrityksille. Kiinassa ei ole toimivia maamarkkinoita, ja ulkoisten viitearvojen käyttö osoittaa, että yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien maankäyttöoikeuksista maksamat summat ovat huomattavasti alle tavanomaisten markkinahintojen, kuten 260-262 kappaleessa selitetään.
(252)
Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaa näyttöön, minkä vuoksi komission oli perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti. Kyseisen 28 artiklan 6 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Jos asianomainen osapuoli ei toimi yhteistyössä tai toimii vain osittain yhteistyössä siten, että asiaan vaikuttavia tietoja ei toimiteta, lopputulos voi olla mainitulle osapuolelle huonompi kuin jos se olisi toiminut yhteistyössä”. Huomioon otettiin seuraavat seikat:
(253)
Valituksen tekijöiden toimittama näyttö erityisyydestä.
(254)
Havainnot (ks. 77 ja 78 kappale), joiden mukaan erityisiä tukia kanavoidaan paperiteollisuudelle erityisen alakohtaisen suunnitelman eli paperiteollisuussuunnitelman kautta. Edellä mainitun suunnitelman 7-11 §:ssä esitetään erityisiä sääntöjä teollisuuden yleissuunnitelmasta ja todetaan, minkä tyyppistä paperiteollisuutta olisi perustettava maan eri maantieteellisille alueille.
(255)
Näyttö (ks. 76 kappale), jonka mukaan paperiteollisuus on kannustettava toimiala (päätös nro 40).
(256)
Havainnot (ks. 260-262 kappale), joiden mukaan Kiinassa ei ole toimivia maamarkkinoita.
(257)
Vientiä harjoittavilta tuottajilta saadut - ja rinnakkaisessa polkumyyntitutkimuksessa vahvistetut - tiedot, joiden mukaan maa osoitettiin niiden käyttöön paperinvalmistusprojekteja varten (8).
(258)
Edellä esitetyn perusteella ja koska Kiinan viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä, käytettävissä oleva näyttö osoittaa, että paperiteollisuudessa toimiville yrityksille myönnetyt tuet eivät ole yleisesti saatavilla, minkä vuoksi ne ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Kiinan viranomaisten yhteistyön puutteen vuoksi ei ole mitään, mikä osoittaisi, että tuen saaminen perustuu objektiivisiin kriteereihin ja edellytyksiin perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(259)
Tämän vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.
e) Tuen määrän laskeminen
(260)
Edellä esitetyn huomioon ottaen olisi pääteltävä, että tilanne Kiinassa maankäyttöoikeuksien osalta ei perustu markkinoihin. Vaikuttaa itse asiassa siltä, että Kiinassa ei ole lainkaan yksityisiä vertailuarvoja. Sen vuoksi Kiinan kustannusten tai hintojen oikaiseminen ei ole mahdollista. Näissä olosuhteissa katsotaan, että Kiinassa ei ole maamarkkinoita ja perusasetuksen 6 artiklan d kohdan ii alakohdan mukaisesti ulkoisten vertailuarvojen käyttö etuuden mittaamista varten on perusteltua. Koska Kiinan viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä eivätkä esittäneet mitään ehdotuksia ulkoisesta vertailuarvosta, komission oli hyödynnettävä käytettävissä olevia tietoja asianmukaisen ulkoisen vertailuarvon vahvistamiseksi. Tältä osin pidettiin asianmukaisena käyttää Taiwanin, Penghun, Kinmenin ja Matsun erilliseltä tullialueelta, jäljempänä ’Taiwan’, saatuja tietoja vertailuarvona.
(261)
Komissio katsoo, että maan hinnat Taiwanissa tarjoavat parhaan likiarvon niistä Kiinan alueista, joilla yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat sijaitsevat. Kaikki vientiä harjoittavat tuottajat ovat sijoittautuneet Kiinan itäosaan Shanghain ympäristöön kehittyneisiin provinsseihin, joissa BKT on korkea ja väestöntiheys on suuri. Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Vastaanottajille koitunut etu lasketaan ottaen huomioon kunkin yrityksen maankäyttöoikeuksista maksaman summan ja taiwanilaisen vertailuarvon perusteella normaalisti maksettavan summan välinen erotus.
(262)
Laskelmissaan komissio käytti Taiwanille vahvistettua keskimääräistä maan hintaa neliömetriä kohti oikaistuna valuutan arvon heikkenemisellä maankäyttöoikeuksia koskevien sopimusten tekopäivästä lukien. Teollisuuskäyttöön tarkoitetun maan hintoja koskevat tiedot saatiin Taiwanin talousministeriön teollisuusviraston verkkosivulta. Valuutan arvon heikkeneminen laskettiin Taiwanin inflaatioasteen perusteella (saatu Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n julkaisusta ”2009 World Economic Outlook”). Perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuen määrä (osoittaja) on jaettu tutkimusajanjaksolle käyttäen tavanomaista teolliseen käyttöön tarkoitettujen maankäyttöoikeuksien käyttöaikaa Kiinassa eli 50 vuotta. Tämä määrä jaettiin tämän jälkeen yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(263)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 2,81 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,69 prosenttia (Chenming-ryhmä).
ii) Valituksessa mainitut järjestelmät, joita ei arvioitu
- Sähkön tarjoaminen
(264)
Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ei todettu saaneen etua tästä järjestelmästä tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi ei ollut tarpeen arvioida, onko tämä järjestelmä tasoitustoimenpiteiden alainen.
- Paperinvalmistuskemikaalien tarjoaminen
(265)
Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ei todettu saaneen etua tästä järjestelmästä tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi ei ollut tarpeen arvioida, onko tämä järjestelmä tasoitustoimenpiteiden alainen.
4.3. TUKEEN LIITTYVIÄ OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSIA
4.3.1 JOHDANTO
(266)
Kiinan viranomaiset, kaksi vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää (APP ja Chenming) sekä EU:n valituksen tekijä toimittivat huomautuksia lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen.
(267)
EU:n valituksen tekijä tuki komission havaintoja.
(268)
Kiinan viranomaiset sekä APP ja Chenming kiistivät komission havainnot. Koska väitteitä on jo käsitelty kattavasti lopullisten päätelmien ilmoittamisen yhteydessä, niitä ei enää toisteta tässä asetuksessa.
4.3.2 KAKSINKERTAISEEN KORJAUSTOIMENPITEESEEN LIITTYVÄT VÄITTEET
(269)
Kiinan viranomaiset väittivät, että tasoitustoimenpiteitä koskeva ehdotus johtaa kaksinkertaiseen korjaustoimenpiteeseen. Todettiin, että EU:n käytäntönä Kiinaa koskevissa polkumyyntitutkimuksissa on määrittää normaaliarvo käyttämällä kolmansissa maissa, jotka ovat markkinatalousmaita, toimivilta tuottajilta saatuja tietoja. Tällöin tällaisissa tapauksissa tasoitustulli olisi kaksinkertainen korjaustoimenpide saman seikan käsittelemiseksi, koska polkumyyntitullit tosiasiassa ”kumoavat” tuet, joita väitetysti on myönnetty kiinalaisille yrityksille.
(270)
APP väitti, että jos normaaliarvo perustuu kotimarkkinamyyntiin vertailumaassa, markkinatalouskohtelua koskevan pyynnön hylkäämisellä ja ei-tuetun normaaliarvon käytöllä on se vaikutus, että tulli kohoaa tuen määrän verran ja tuet otetaan huomioon kahteen kertaan.
(271)
Kiinan viranomaiset totesivat, että samoja väitettyjä vääristymiä on jo käsitelty rinnakkaisessa polkumyyntimenettelyssä. Kiinan viranomaiset totesivat myös, että komission käytäntö on vastoin EU:n ja WTO:n lainsäädäntöä ja että komission olisi joko päätettävä tasoitustullimenettely tai myönnettävä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille markkinatalouskohtelu rinnakkaisessa polkumyyntimenettelyssä. Kiinan viranomaiset totesivat vielä, että ne eivät hyväksy komission väitettä, jonka mukaan kaksinkertaista laskemista ei tapahdu, koska vahinkomarginaali on alempi kuin polkumyyntimarginaali. Lopuksi Kiinan viranomaiset väittivät, että WTO:n valituselimen asiassa DS379 (9) (Yhdysvaltojen ja Kiinan välinen kiista) kaksinkertaisesta korjaustoimenpiteestä antamien päätelmien mukaisesti tämä menettely olisi päätettävä.
(272)
Nämä väitteet oli hylättävä. Tältä osin todetaan, että kaksinkertaisella korjaustoimenpiteellä ei ole merkitystä tässä menettelyssä. Riippumatta siitä, voiko polkumyynti- ja tasoitustullien samanaikainen käyttöönotto johtaa mahdolliseen ”kaksinkertaiseen korjaustoimenpiteeseen”, kun kyseessä on muu kuin markkinatalousmaa, tilanne voisi esiintyä vain, kun polkumyyntimarginaali ja tuen määrä kumuloituvat eli kun kahden tyyppisen tullin yhdistetty taso ylittää sen, kumpi on korkeampi: polkumyyntimarginaali vai tuen määrä. Tämä ei ole tilanne tässä tapauksessa, kuten jäljempänä selitetään.
(273)
Ensinnäkin on muistettava, että EU soveltaa alemman tullin sääntöä, kun saman tuotteen osalta otetaan käyttöön sekä polkumyynti- että tasoitustulli. Toisin sanoen EU:n tutkimuksissa komissio vahvistaa polkumyynnin, tuen ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon tason. Tullien taso ei voi missään tapauksessa olla korkeampi kuin vahinkomarginaali, ja tässä tapauksessa vahinkomarginaali on sama molemmissa menettelyissä. Rinnakkaisessa polkumyyntitutkimuksessa komissio vahvisti polkumyyntimarginaalin, joka on paljon korkeampi kuin vahinkomarginaali. Alhaisemman tullin säännön mukaan komission ehdotti vahinkomarginaaliin perustuvien toimenpiteiden käyttöönottoa (ks. lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 6 päivänä toukokuuta 2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 451/2011 (10). Näin ollen tässä tukien vastaisessa tutkimuksessa havaittu tukimarginaali ei tuo mitään lisäsuojaa unionin tuotannonalalle verrattuna polkumyyntimarginaaliin, koska vahinkomarginaali kattaa jo polkumyyntitullin. Sen vuoksi näissä kahdessa rinnakkaisessa menettelyssä ei ole tullien päällekkäisyyttä tai kumulaatiota, eikä näin ollen voi olla oikeudellista vaatimusta, jonka mukaan polkumyynnin ja tuen olisi ”kumottava” toisensa, vaikka oletettaisiinkin, että kaksinkertainen korjaustoimenpide olisi mahdollinen 269 kappaleessa kuvatun mukaisesti. Polkumyyntimenettelyssä havaittu polkumyynti- ja vahinkomarginaalien ero oli itse asiassa paljon korkeampi kuin tässä tutkimuksessa havaittu tuen määrä. On myös korostettava, että todellisuudessa maksettavien tullien osalta komission käytäntönä on ottaa ensin käyttöön tulli, joka on saatu tulokseksi tukia koskevasta tutkimuksesta. Jos edellä mainitun tullitason ja vahinkomarginaalin välillä on edelleen eroa, se voidaan täyttää tullilla, joka saadaan tulokseksi polkumyyntitutkimuksesta. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että kyseessä olisi kaksinkertainen laskeminen, koska tullien yhdistetty taso olisi voinut olla perusteltu jo pelkän polkumyyntitutkimuksen tuloksena.
(274)
On vielä huomattava, että Kiinan viranomaisten ehdottamia keinoja ei ole sallittu lainsäädännössä, koska i) tutkimuksessa vahvistettiin sellaisten tasoitustoimenpiteiden alaisten tukien esiintyminen, jotka aiheuttivat merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle, ja toimenpiteiden käyttöönoton havaittiin olevan unionin etujen mukaista, minkä vuoksi menettelyä ei voida päättää, ii) kaikki kiinalaiset osapuolet eivät pyytäneet markkinatalouskohtelua rinnakkaisessa polkumyyntimenettelyssä, iii) markkinatalouskohtelua ei voida myöntää automaattisesti osapuolille, jotka eivät ole sitä pyytäneet, ja iv) tapauksissa, joissa markkinatalouskohtelua ei myönnetty, tämä tehtiin, koska osapuolilla oli vakavia puutteita polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan mukaisten kriteereiden 1, 2 ja 3 täyttämisessä.
4.3.3 EPÄEDULLISTEN PÄÄTELMIEN TEKEMISTÄ KOSKEVAT VÄITTEET
(275)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio teki lain vastaisesti epäedullisia päätelmiä riittämättömän yhteistyön seurauksena. Tältä osin ne viittasivat perusasetuksen 28 artiklan 6 kohtaan, jossa mainitaan mm. että jos asianomainen osapuoli ei toimi yhteistyössä tai toimii vain osittain yhteistyössä, lopputulos voi olla mainitulle osapuolelle huonompi kuin jos se olisi toiminut yhteistyössä. Kiinan viranomaisten mukaan epäedullisten päätelmien tekeminen on vastoin WTO:n tukisopimuksen 12 artiklan 7 kohtaa sekä WTO:n polkumyyntisopimuksen liitettä II.
(276)
Tältä osin on todettava, että Kiinan viranomaisten tulkinta perusasetuksen 28 artiklan 6 kohdasta on perusteeton. Komissio ei tehnyt ”epäedullisia päätelmiä” Kiinan viranomaisista siten, että se olisi tahallaan valinnut epäedullisemmat tulokset kyseisten viejien osalta, eikä se pyrkinyt ottamaan käyttöön rangaistusluonteista vaihtoehtoa tukien esiintymisen tai tasoitustullien määrän suhteen. Tutkivana viranomaisena komissio pyysi Kiinan viranomaisia toimittamaan kohtuullisessa määräajassa tiettyjä tietoja. Kiinan viranomaiset eivät kuitenkaan toimittaneet tietoja, joita pidettiin tarpeellisina tutkimuksen kannalta (esim. kopiot suunnitelmista, tiedot pankeista, pankkien suorittama arviointi niiden myöntäessä lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille, maankäyttöoikeuksien hinnoittelu). Näissä olosuhteissa komissio oli pakotettu käyttämään perusasetuksen 28 artiklan säännöksiä, jotka koskevat käytettävissä olevia tietoja edustavien päätelmien tekemiseksi. On syytä korostaa, että tällä ei pyritty tekemään rangaistusluonteisia päätelmiä Kiinan viranomaisten osalta. Komissio ei esimerkiksi hylännyt maankäyttöoikeuksia koskevia tietoja, vaan pikemminkin on niin, että Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet kaikkia vaadittuja tietoja maankäyttöoikeuksien hinnoittelusta. Komissio ei myöskään soveltanut kielteisiä päätelmiä Kiinan viranomaisiin päällystetyn paperin tuotantoyrityksille myönnettyjen edullisten lainojen osalta, mutta sen oli löydettävä puuttuvat tiedot suunnitelmista, pankkien roolista sekä pankkien lainanantopolitiikasta yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille, koska Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet näitä tietoja. Näin ollen komissio käytti kaikkia Kiinan viranomaisten toimittamia tietoja. Jos toimitetut tiedot eivät olleet riittäviä tai niitä ei pidetty luotettavina, komission oli täydennettävä niitä muilla asiaankuuluvilla tiedoilla päätelmien tekemiseksi. Joissakin tapauksissa ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että tulokset olivat epäsuotuisampia Kiinan viranomaisten kannalta verrattuna tilanteeseen, jossa se olisi toiminut täysimääräisesti yhteistyössä, mutta komissio ei pyrkinyt tällaiseen tulokseen.
(277)
Komission toimintatapaa tässä tapauksessa voidaan verrata tapaan, jolla WTO:n paneelit ovat soveltaneet ”epäedullisten päätelmien” käsitettä tukisopimuksen liitteessä V olevan 7 kohdan mukaisesti. Esimerkiksi EC-Aircraf -paneeli sovelsi epäedullisia päätelmiä kahteen kertaan Espanjan ”PROFIT”-T&K-ohjelman osalta tapauksissa, joissa EU toimitti riittämättömät tiedot. Sekä rahoituksen määrän että erityisyyttä koskevan kysymyksen osalta paneeli jätti EU:n toimittaman näytön huomiotta ja käytti sen sijaan valituksen tekijän (Yhdysvaltojen) ehdottamaa ratkaisua päätelmissään. (11) Näin ei kuitenkaan tehty tässä tutkimuksessa, koska komissio ei jättänyt huomiotta mitään Kiinan viranomaisten toimittamia tietoja eikä korvannut niitä valituksen tekijän esittämällä ratkaisulla vaan käytti kaikkia käytössään olevia tietoja päätelmien tekemiseen. Edellä esitetyn perusteella päätellään, että edellä esitetyt väitteet on hylättävä.
(278)
Koska komissio ei tehnyt epäedullisia päätelmiä Kiinan viranomaisten tai minkään viejän osalta, väitteellä, jonka mukaan epäedullisten päätelmien soveltaminen valtion viranomaisiin on vastoin WTO:n oikeuskäytäntöä, ei ole merkitystä.
(279)
Väite oli hylättävä, koska mitkään tosiseikat eivät tukeneet sitä. Komissio tiedotti Kiinan viranomaisille 28 artiklan säännöksistä ja tapauksista, joissa näitä säännöksiä voidaan soveltaa, ensimmäisessä kirjeessä, jonka Kiinan viranomaiset saivat menettelyn vireillepanon yhteydessä, sekä viimeisessä kirjeessä, jonka Kiinan viranomaiset saivat ennen paikan päällä tehtyä tarkastuskäyntiä. Lisäksi Kiinan viranomaisille tiedotettiin seurauksista, joita yhteistyöstä kieltäytymisestä on (ks. 59 kappale).
(280)
Kiinan viranomaiset väittivät vielä, että komissio ei koskaan pyytänyt sitä järjestämään tapaamisia valtion omistamien pankkien kanssa.
(281)
Tämä väite oli hylättävä. Komissio pyysi Kiinan viranomaisten suoraa osallistumista pyrkiessään järjestämään tapaamisia niiden pankkien kanssa, jotka olivat antaneet lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille. Tätä varten Kiinan viranomaisille toimitettiin luettelo pankeista, jotka olivat antaneet tällaisia lainoja. Kiinan viranomaisia pyydettiin myös varmistamaan, että poliittisten pankkien ja muiden rahoituslaitosten edustajia olisi paikalla Kiinan viranomaisten toimitiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikana, jotta ne olisivat voineet vastata niille osoitettuihin kyselylomakkeen kysymyksiin. Kiinan viranomaiset eivät toimineet mitenkään näiden pyyntöjen täyttämiseksi.
(282)
Kiinan viranomaiset väittivät, että epäedullisten päätelmien tekeminen on perusteetonta tässä tapauksessa, koska viranomaiset toimittivat parhaan kykynsä mukaan tiedot, jotka olivat niiden saatavissa. Kiinan viranomaiset totesivat, että pankit ovat menettelyssä kolmansia osapuolia eivätkä asianomaisia osapuolia, kuten ne on määritelty WTO:n tukisopimuksen 12 artiklan 9 kohdassa, minkä vuoksi niillä ei ole velvoitetta toimia yhteistyössä. Lisäksi todettiin, että komissio toimi mielivaltaisesti ja epäjohdonmukaisesti WTO:n sääntöihin nähden, koska Kiinan viranomaiset toimittivat riittävästi tietoja pankkien lainanannosta ja maankäyttöoikeuksista.
(283)
Nämä väitteet oli hylättävä. Tältä osin halutaan muistuttaa, että komissio ei soveltanut epäedullisia päätelmiä Kiinan viranomaisiin. Lisäksi kuten 276 kappaleessa todettiin, komissio käytti kaikkia Kiinan viranomaisten toimittamia tietoja, mutta koska merkittäviä tietoja puuttui, sen oli täydennettävä niitä muista lähteistä saatavilla tiedoilla voidakseen tehdä edustavia päätelmiä.
(284)
Asianomaisista osapuolista esitettyjen väitteiden osalta on muistettava, että WTO:n tukisopimuksen 12 artiklan 9 kohdassa todetaan selvästi, että muutkin kuin mainitut kotimaiset tai ulkomaiset osapuolet voidaan lukea asianomaisiksi osapuoliksi. Tässä menettelyssä komissio pyysi valituksen perusteella tietoja päällystetyn paperin tuotantoyrityksille myönnetyistä edullisista lainoista. Tällaiset tiedot liittyvät lisäksi suoraan pankkeihin, jotka ovat suurimmaksi osaksi valtion omistuksessa. Asiasta ilmoitettiin sekä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille että Kiinan viranomaisille. Koska pankkien lainanannosta ei toimitettu riittävästi tietoja, komission oli turvauduttava käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti.
4.3.4 PARHAIDEN KÄYTETTÄVISSÄ OLEVIEN TIETOJEN KÄYTTÖÄ KOSKEVAT VÄITTEET
(285)
APP väitti, että komissio ei voi hylätä tietoja, jotka eivät ole kaikilta osin ihanteellisia, jos tiedot toimittanut asianomainen osapuoli on kuitenkin toiminut parhaan kykynsä mukaan. APP väitti lisäksi, että sellaisissakin tapauksissa, joissa osapuoli ei ole toiminut yhteistyössä parhaan kykynsä mukaan, komission on käytettävissä olevia tietoja hyödyntäessään otettava huomioon kaikki asianomaisen osapuolen toimittamat perustellut tosiseikat, vaikka kyseiset seikat eivät muodostaisikaan osapuolelta pyydettyjä täydellisiä tietoja. Sen vuoksi komissiolla on velvollisuus sekä perusasetuksen että tukisopimuksen mukaan olla hylkäämättä tällaisia tietoja.
(286)
Kiinan viranomaiset katsoivat, että käytettävissä oleviin tietoihin turvautuminen ei ole sallittua, jos asianomainen jäsen tai osapuoli on osoittanut, että se on toiminut parhaan kykynsä mukaan ja toimittanut tietoja, jotka ovat varmennettavissa ja jotka on toimitettu niin, että niitä voidaan käyttää tutkimuksessa, ajoissa sekä tutkivan viranomaisen vaatimalla välineellä tai konekielellä.
(287)
Näin ei ollut tässä tapauksessa. Tältä osin on muistettava, että komissio turvautui käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 28 artiklan ja tukisopimuksen 12 artiklan 7 kohdan mukaisesti, koska Kiinan viranomaiset ja vientiä harjoittavat tuottajat eivät toistuvista pyynnöistä huolimatta toimittaneet tietoja, joita pidettiin tarpeellisina tutkimuksessa edustavien päätelmien tekemiseksi. Komission oli pyrittävä ratkaisemaan perusongelma, johon se törmäsi tutkivana viranomaisena, eli se, että Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tietoja suunnitelmista, pankkien roolista, luottoriskin arvioimisesta vientiä harjoittaville tuottajille myönnettyjen lainojen yhteydessä, maankäyttöoikeuksien hinnoittelusta tai oikeudellisista asiakirjoista, jotka liittyivät eri tutkittuihin järjestelmiin. Myöskään yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimittaneet tietoja kiinalaisten pankkien myöntämistä lainoista. Sen vuoksi Kiinan viranomaisten ja vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyötapa ei täytä WTO:n valituselimen vaatimuksia, jotka se vahvisti asiassa ”United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan”; siinä todettiin, että asianomaisilta osapuolilta vaadittu yhteistyön taso on korkea ja että asianomaisten osapuolten on toimittava parhaan kykynsä mukaan (12). Komission on vaikea ymmärtää, miksi Kiinan viranomaiset ja vientiä harjoittavat tuottajat eivät voineet toimittaa/järjestää puuttuvia asiakirjoja eivätkä Kiinan viranomaiset tai vientiä harjoittavat tuottajat tarjonneet uskottavia selityksiä. Kiinan viranomaiset totesivat myös, että edellytykset parhaiden käytettävissä olevien tietojen käyttöön eivät täyttyneet ja että Kiinan viranomaiset saattoivat olla toimittamatta joitakin tietoja yksinkertaisesti siksi, että tällaisia tietoja ei ole, tiedot eivät ole enää relevantteja tai saatavilla taikka niitä ei pyydetty kyselylomakkeessa tai etukäteen ennen tarkastuskäyntiä.
(288)
Tämä väite oli hylättävä. On huomattava, että tukien myöntämistä koskevassa jaksossa (kappaleet 64-73) on selvästi osoitettu, että käytettävissä olevien tietojen hyödyntäminen oli ainoa komission käytettävissä oleva vaihtoehto tutkivana viranomaisena, jotta se olisi voinut tehdä edustavia päätelmiä. Pyydettyjen tietojen tyypistä on muistettava, että komissio pyysi olemassa olevia tietoja (esim. tietoja suunnitelmista, pankkien roolista, luottoriskin arvioimisesta vientiä harjoittaville tuottajille myönnettyjen lainojen yhteydessä, maankäyttöoikeuksien hinnoittelusta tai oikeudellisista asiakirjoista, jotka liittyivät eri tutkittuihin järjestelmiin) ja tarjosi Kiinan viranomaisille mahdollisuuden toimittaa tällaisia tietoja useaan otteeseen menettelyn vireillepanon jälkeen.
(289)
On myös korostettava, että komission oli tutkivana viranomaisena tutkittava valituksessa esitettyjä väitteitä, joista oli toimitettu riittävää näyttöä tutkimuksen vireillepanoa varten (esim. viisivuotissuunnitelmien ja teollisuuspolitiikan käyttö edullisiin lainajärjestelyihin päällystetyn paperin tuotantoyrityksille, pankkien rooli julkisina eliminä, suorien/epäsuorien vero- ja avustusohjelmien olemassaolo), ja näin ollen Kiinan viranomaisia pyydettiin asianomaisena osapuolena toimittamaan kaikki tarpeellisina pidetyt tiedot. Kiinan viranomaiset valitsivat kuitenkin erilaisen lähestymistavan, joka käytännössä tarkoitti, että ne pitivät itseään tutkivana viranomaisena. Kiinan viranomaiset halusivat itse päättää, mitä ne pitivät relevantteina, ja toimittivat vain asiakirjoja, joita ne pitivät relevantteina antamatta tutkivalle viranomaiselle mahdollisuutta tutkia näitä asioita. Tämä tulee täydellisesti esiin siinä, miten Kiinan viranomaiset suhtautuivat valtion omistamiin pankkeihin (ks. 282 kappale).
Kiinan viranomaisten mukaan tällaiset pankit ovat ”kolmansia osapuolia”; valituksessa oli kuitenkin annettu riittävästi näyttöä siitä, että ne ovat julkisia elimiä, minkä vuoksi komissiolla oli oikeus pyytää Kiinan viranomaisia toimittamaan tietoja niiden toiminnasta. Kiinan viranomaiset tekivät itsenäisen päätöksen, jonka mukaan nämä pankit eivät ole julkisia elimiä, ja kieltäytyivät toimittamasta mitään tietoja niistä. Tällaisen päätöksen tekemien kuuluu kuitenkin tutkivalle viranomaiselle eli komissiolle eikä Kiinan viranomaisille. Tällainen käyttäytyminen ei selvästikään ole edellä mainitun WTO:n oikeuskäytännön mukaista, jossa todetaan, että asianomaisten osapuolten on toimittava parhaan kykynsä mukaan. On vaikea nähdä, miten tällainen käyttäytyminen vastaisi asiassa ”United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan” tehtyjä valituselimen päätelmiä, joiden mukaan yhteistyö on prosessi, joka edellyttää yhteisiä toimia, joilla osapuolet pyrkivät yhteiseen tavoitteeseen. (13) On myös huomattava, että komissio antoi kaikille asianomaisille osapuolille runsaasti aikaa toimittaa pyydetyt tiedot ja noudatti tutkimuksen tekemisessä tukisopimuksen liitettä VI; siinä vahvistetaan toimitiloissa tehtäviä tarkastuksia koskevat säännöt, joissa mm. mahdollistetaan tarkempien tietojen pyytäminen paikan päällä ottaen huomioon saadut tiedot.
(290)
Kiinan viranomaiset väittivät, että pyydetyt suunnitelmat ovat laajoja, koska niissä on 282 000 sivua, ja näin ollen on kohtuuton lisärasite kääntää ne. Viranomaiset myös väittivät, etteivät ne ole tietoisia suunnitelmista tehdyistä riippumattomista käännöksistä ja etteivät ne ole toimittaneet kansallisia viisivuotissuunnitelmia Yhdysvaltojen menettelyä varten.
(291)
Tämä väite oli hylättävä. Edellä 65 kappaleessa mainitut suunnitelmat, jotka Kiinan viranomaiset toimittivat kiinankielisinä, olivat yhteensä alle 300 sivua. Väite 282 000 sivusta ei saa vahvistusta siitä, mitä Kiinan viranomaiset ovat todenneet virallisesti. Väite on joka tapauksessa huolestuttava, koska se saattaa osoittaa vieläkin yksityiskohtaisempaa valtion puuttumista asiaan kuin mitä tässä tutkimuksessa ja rinnakkaisessa polkumyyntitutkimuksessa havaittiin. Riippumattomissa käännöksissä esiintyvien suunnitelmien osalta on huomattava, että komissio sai tällaisia asiakirjoja muilta asianomaisilta osapuolilta, ja sikäli kuin tällaisia käännöksiä saatiin, niitä käytettiin tätä tutkimusta varten. Lopuksi olisi vielä selvennettävä, että komissio ei halunnut väittää, että Kiinan viranomaiset olisivat toimittaneet suunnitelmat Yhdysvaltojen menettelyä varten. Edellä 66 kappaleessa ainoastaan mainitaan, että käännettyjä tietoja vaikuttaa olevan olemassa.
4.3.5 VÄITTEET SELLAISTEN TIETOJEN KÄYTÖSTÄ, JOTKA EIVÄT OLE KAIKILTA OSIN IHANTEELLISIA
(292)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komission on ennen parhaiden käytettävissä olevien tietojen soveltamista tehtävä perusasetuksen 28 artiklan 3 kohdassa vaadittu analyysi ja pääteltävä, täyttyvätkö siinä asetut erityisedellytykset.
(293)
Komissio turvautui käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 28 artiklan säännösten mukaisesti, koska 28 artiklan 3 kohdassa asetetut erityisedellytykset eivät täyttyneet. Kuten edellä on selitetty, Kiinan viranomaiset joko toimittivat puutteellisia tietoja tai monissa tapauksissa eivät toimittaneet edes pyydettyjä tietoja. On muistettava, että suunnitelmia koskevia tietoja ei joko toimitettu lainkaan tai toimitettiin vain osittain, pankkien roolia koskevat tiedot olivat puutteellisia tai riittämättömiä, tietoja pankkien tekemistä arvioinneista niiden myöntäessä lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille ei toimitettu, maankäyttöoikeuksien hinnoittelusta ei toimitettu tietoja eikä erinäisiä oikeudellisia asiakirjoja, joissa viitataan tiettyihin vero- ja avustusohjelmiin, toimitettu myöskään. Tietojen epätäydellisyyden tai niiden täyden puuttumisen takia komissio ei kyennyt tarkistamaan tiettyjä toimitettuja tietoja. Edellä esitetyn perusteella Kiinan viranomaisten ei voitu katsoa näissä olosuhteissa toimivan parhaan kykynsä mukaan, ja ottaen huomioon kohtuuttomat vaikeudet kohtuullisen tarkkojen päätelmien tekemisessä komission täytyi turvautua käytettävissä olevien tietojen soveltamiseen.
(294)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komission olisi pitänyt käyttää parhaina käytettävissä olevina tietoina Kiinan viranomaisten jo toimittamia tietoja.
(295)
Tältä osin on huomattava, että komissio käytti kaikkia asianomaisten osapuolten toimittamia tietoja (myös kaikkia Kiinan viranomaisten toimittamia tietoja) ja julkisesti saatavilla olevista lähteistä löydettyjä tietoja voidakseen tehdä edustavia päätelmiä.
(296)
Lainoista väitettiin, että kun tietyiltä pankeilta ei saatu tietoja, joiden perusteella olisi voitu arvioida luottoriskit lainanannossa, komission olisi pitänyt käyttää Kiinan keskuspankin ja pankkisääntelykomission antamia selvityksiä samoin kuin liikepankkien vuosikertomuksia.
(297)
Tämä väite oli hylättävä. On huomattava, että pankit eivät toimittaneet tarvittavia tietoja nimenomaisista pyynnöistä huolimatta. Kiinan keskuspankin ja pankkisääntelykomission toimittamat tiedot olivat hyvin yleisluonteisia eivätkä millään tavoin liittyneet suoraan lainoihin, joita myönnettiin yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille. Kiinan viranomaiset toimittivat joukon liikepankkien vuosikertomuksia (joista jotkin vain kiinaksi) ja väittivät, että liikepankit tekevät omat päätöksensä liiketoiminnastaan lain mukaisesti ilman yksikköjen tai yksityishenkilöiden puuttumista asiaan. Nämä ovat kuitenkin vain toteamuksia, joiden pohjalta ei voida varmistaa, miten pankit arvioivat luottoriskin vai arvioivatko mitenkään myöntäessään lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille, ja niitä on tarkasteltava ottaen huomioon tietyt tutkimuksessa esiin tulleet tapaukset, joissa yritykset selvästi saivat lainoja ilman luottoriskin arviointia.
(298)
Maankäyttöoikeuksista väitettiin, että komission olisi pitänyt käyttää Kiinan viranomaisten toimittamia tietoja, jotka - Kiinan viranomaisten mukaan - osoittavat toimivien markkinoiden olemassaolon. Kiinan viranomaisten mukaan komission pyytämät tiedot maankäyttöoikeuksien vähimmäishinnoista olivat valtavan laajat, eikä niitä pyydetty kyselylomakkeessa tai etukäteen ennen tarkastuskäyntiä.
(299)
Tämä väite oli hylättävä. Ilman tietoja maankäyttöoikeuksien hinnoittelusta ei ole mahdollista tehdä mitään päätelmiä siitä, onko Kiinassa toimivat maamarkkinat, jotka heijastelevat tarjontaa ja kysyntää sääteleviä voimia. On myös huomattava, että komissio on antanut Kiinan viranomaisille runsaasti aikaa toimittaa tällaiset tiedot alueilta, joilla yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ovat sijoittautuneita, mutta Kiinan viranomaiset eivät ole toimittaneet mitään lukuja tähän liittyen. Komissio on joka tapauksessa noudattanut tukisopimuksen liitettä VI, jossa annetaan paikan päällä tehtäviä tarkastuksia koskevat säännöt ja jossa mm. annetaan mahdollisuus pyytää paikan päällä lisätietoja saatujen tietojen perusteella.
4.3.6 JULKISTEN ELINTEN MÄÄRITELMÄÄ KOSKEVAT VÄITTEET
(300)
Kiinan viranomaiset väittivät, että valtion omistajuus ei ole hyväksyttävä peruste pitää pankkia tai laitosta julkisena elimenä ja että tällaisen analyysin tekemistä varten komission olisi käytettävä EU:n valtiontukisääntöjä. Kiinan viranomaiset myös vaativat, että WTO:n valituselimen asiassa DS379 (Yhdysvaltojen ja Kiinan välinen kiista) julkisen elimen määritelmän osalta antamien päätelmien mukaisesti tämä menettely olisi päätettävä.
(301)
Tämä väite oli hylättävä. Komissio selitti 90 kappaleessa julkisen elimen määritelmää. Määritelmä on yhdenmukainen tukien vastaisia menettelyjä koskevan WTO:n oikeuskäytännön ja edellä mainitun valituselimen raportin kanssa. Sen vuoksi ei ole tarvetta poiketa siitä, mikä on yleisesti hyväksytty, ja käyttää toista vertailukohtaa (eli EU:n valtiontukisääntöjä), jota sovelletaan hyvin erilaiseen lainsäädännön alaan. On huomattava, että valtiotukia koskeva lainsäädäntö toimii täysin erilaisessa yhteydessä: sillä ei ole tarkoitus säännellä kansainvälistä tavarakauppaa vaan täydentää yhtenäismarkkinoita. Lopuksi on vielä todettava, että tämän menettelyn päättämistä koskevalle vaatimukselle ei ole mitään oikeudellista tai tosiseikkoihin pohjautuvaa perustetta.
4.3.7 EDULLISET LAINAJÄRJESTELYT PÄÄLLYSTETYN PAPERIN TUOTANTOYRITYKSILLE
(302)
Kiinan viranomaiset totesivat päällystetyn paperin tuotantoyrityksille myönnetyistä edullisista lainoista, että komissio ei ollut toimittanut riittävää näyttöä erityisestä tuesta tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa vaaditun mukaisesti. Kiinan viranomaisten mukaan komission analyysissä ei onnistuttu osoittamaan oikeudellisesti väitetyn tuen erityisyyttä.
(303)
Kaksi yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa väittivät lisäksi, etteivät Kiinan valtion omistamien pankkien myöntämät lainat ole erityistä tukea.
(304)
Tämä oli hylättävä. On muistettava, että erityisyys vahvistettiin kaikista asiakirjoista saatujen tietojen, myös Kiinan viranomaisten toimittamien tietojen, perusteella, kuten 92 kappaleessa todettiin. Nämä tiedot vahvistavat, että tuki on oikeudellisesti erityistä tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti.
(305)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio ei onnistunut esittämään tuen myöntämisestä tukisopimuksen 2 artiklan 4 kohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti asiaa tukevaa näyttöä, sillä komission käyttämää näyttöä ei voida pitää asiaa tukevana näyttönä, koska se ei ole vahvistavaa, objektiivista, todennettavaa eikä luotettavaa.
(306)
Tämä väite oli hylättävä. On muistettava, että 92 kappaleessa kuvatut tosiseikat tukivat näyttöä erityisyydestä (alakohtaisten suunnitelmien kautta myönnetyt erityiset tuet, paperiteollisuuden pitäminen kannustettavana alana, liikepankkien ja Kiinan valtion suunnittelujärjestelmän rooli sekä yritysten korkea luottokelpoisuusluokitus, koska niitä varten on erityisiä toimintasuunnitelmia). Nämä tiedot ovat vahvistavia, koska ne ovat selkeitä, objektiivisia ja vakuuttavia. Ne on saatu eri lähteistä, asianomaiset osapuolet ovat toimittaneet ne tai ne ovat olleet julkisesti saatavilla.
(307)
Vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmasta väitettiin, että siinä ei määrätä paperiteollisuuden erityisestä tuesta tai edullisesta kohtelusta. Kiinan viranomaisten mukaan sillä, että suunnitelmassa todetaan, että rahoituslaitokset eivät saa antaa lainoja hankkeille, jotka eivät täytä suunnitelman määräyksiä, on tarkoitus vain lakkauttaa hankkeet, jotka aiheuttavat vakavaa saastumista.
(308)
Tämä väite oli hylättävä. On huomattava, että vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmassa käytetty sanamuoto, kuten 77 kappaleessa selitettiin yksityiskohtaisemmin, ei jätä sijaa epäilyksille paperiteollisuuden erityisistä tuista ja edullisesta kohtelusta. Asiaa koskevien tekstien sanamuoto ei tue väitettä siitä, että rahoituslaitoksiin viittaavat yksityiskohtaiset säännöt olisivat olemassa vain ympäristösyistä.
(309)
Toimintasuunnitelmista ja liitteenä olevista asiakirjoista, kuten integrointiprojektista ja hakemistoluettelosta, Kiinan viranomaiset toistivat väitteensä, jonka mukaan ne eivät ole sellaisenaan sitovia Kiinan lainsäädännön mukaisesti, vaan edellyttävät oikeudellisesti sitovaa täytäntöönpanosäädöstä. Lisäksi väitettiin, että suunnitelmat ovat liian epätarkkoja, jotta ne voitaisiin ottaa huomioon erityisyydestä päätettäessä, ja paperiteollisuuden pitäminen kannustettavana toimialana ei todista, että Kiinan viranomaiset nimenomaisesti rajaisivat tuen saannin tiettyihin yrityksiin.
(310)
Nämä väitteet oli hylättävä. On muistettava, että tutkimuksessa vahvistettiin suunnitelmien olevan oikeudellisesti sitovia (ks. 78 kappale). Tutkimuksessa vahvistettiin myös, että ”kannustettavan toimialan” asema merkitsee paperiteollisuuden alan yrityksille erityisiä etuuksia.
(311)
Lainojen myöntämisestä väitettiin, että analyysistä, joka tehtiin yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille lainoja myöntäneiden kiinalaispankkien vuosikertomuksista, ei käy ilmi, että lainat olisi myönnetty toimintasuunnitelmien vuoksi.
(312)
Tämä väite oli hylättävä. Kuten edellä on todettu, pankkien vuosikertomuksissa ei ole erityistä tietoa lainojen myöntämisestä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille. Vuosikertomukset ovat yleisluonteisia asiakirjoja, joissa ei anneta mitään tietoja siitä, miten kiinalaiset pankit myönsivät lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille ja arvioivat niiden luottoriskejä. Asianomaisilta osapuolilta pyydettiin toistuvasti näitä tietoja, joita pidettiin ratkaisevan tärkeinä, etenkin ottaen huomioon Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n vuoden 2006 raportti (14), jonka mukaan pankkien vapautuminen kilpailulle Kiinassa ei ole täydellistä eikä luottoriskejä oteta asianmukaisesti huomioon, IMF:n vuoden 2009 raportti (15), jossa korostettiin, että korot eivät ole vapautuneet Kiinassa ja että Kiinan taloudessa on jatkuvasti merkittäviä vääristymiä, IMF:n vuoden 2010 maakohtainen raportti (16), jonka mukaan pääomakustannukset Kiinassa ovat suhteellisen alhaiset, luotonanto tapahtuu toisinaan muilla kuin hintaperusteilla ja yritysten suuret säästöt liittyvät osittain eri panosten (mukaan luettuna pääoman ja maan) alhaisiin kustannuksiin, OECD:n Kiinaa koskeva talouskatsaus (17) sekä OECD:n talousosaston valmisteluasiakirja nro 747 Kiinan rahoitussektorin uudistuksista (18), missä todettiin, että valtiolla on hallitseva omistus rahoituslaitoksista, ja tämä herättää kysymyksiä siitä, missä määrin pankkien lainanantopäätökset perustuvat puhtaasti kaupallisiin näkökohtiin, kun pankkien perinteinen rooli vaikuttaa samalta kuin valtion virastojen ja niillä on siteitä hallitukseen.
(313)
Edellä mainitusta luottokelpoisuusluokitusta koskevasta muistiosta Kiinan viranomaiset väittivät, että yhtä muistiota ei voida pitää erityisyyttä tukevana näyttönä. Kiinan viranomaiset katsoivat, että elleivät useimmat tai jopa kaikki yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille myönnetyt lainat osoita, että teollisuuspolitiikka mahdollisti yritysten korkeamman luottokelpoisuusluokituksen tutkimusajanjaksolla, komissio ei voi soveltaa yhden tietyn tapauksen ehtoja kaikkiin lainapäätöksiin.
(314)
Tämä väite oli hylättävä. On muistettava, että 81 kappaleessa mainitussa luottokelpoisuusluokitusta koskevassa muistiossa liitetään yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien positiiviset tulevaisuudennäkymät suoraan yhteen paperiteollisuutta koskevien toimintasuunnitelmien ja niiden tavoitteiden täyttymisen kanssa. Tehdessään päätelmiään komissio antoi huomattavasti painoarvoa tälle asiakirjalle yhdessä paperiteollisuussuunnitelman kanssa, koska muita tässä yhteydessä pyydettyjä tietoja, kuten tietoa lainojen riskinarvioinnista, ei toimitettu toistuvista pyynnöistä huolimatta, kuten edellä on kuvattu.
(315)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että analysoidessaan väitteitä edullisesta lainanannosta komissio ei ole ottanut huomioon Kiinan keskuspankin yleiskirjettä nro 228 erityislainojen hallinnoinnin parantamisesta (YINFA [1999]). Kiinan viranomaisten mukaan edellä mainitussa yleiskirjeessä vahvistetaan, että edullinen lainananto tai erityislainat on poistettu.
(316)
Tämä väite oli hylättävä. On muistettava, että komissio havaitsi, kuten 87 kappaleessa selitetään, että on olemassa vuoden 1999 yleiskirjettä tuoreempiakin Kiinan keskuspankin yleiskirjeitä, joissa mainitaan selvästi edulliset lainat ja muut valtioneuvoston täsmentämät lainat. Näin ollen Kiinan viranomaisten väitteet edullisen lainanannon ja erityislainojen lakkauttamisesta eivät saa tukea tosiseikoista. Edellä esitetystä huolimatta on syytä huomata, että vuoden 1999 yleiskirjeessä todetaan, että kokonaan valtion omistuksessa olevien pankkien on kommunikoitava aktiivisesti asianomaisista toimialoista vastaavien viranomaisten kanssa, jotta viranomaiset pysyvät selvillä tilanteesta ja voivat antaa tukensa. Kyseessä on jälleen lausunto, joka vahvistaa valtion viranomaisten harjoittaman valvonnan kokonaan valtion omistuksessa olevissa pankeissa.
(317)
Valituksen tekijän toimittamasta erityisyyttä koskevasta näytöstä väitettiin, että kyseessä ovat vain viittaukset Yhdysvaltojen eri tutkimusten tuloksiin, joissa erityisyys vahvistettiin mm. viittauksilla viisivuotissuunnitelmiin.
(318)
Tältä osin komissio haluaa huomauttaa, että se käytti kaikkia käytössään olevia asiaankuuluvia tietoja voidakseen tehdä edustavia päätelmiä. Valituksessa mainittuja julkisesti saatavilla olevia tietoja, vaikka ne viittaisivatkin toisen tutkivan viranomaisen päätelmiin, pidettiin asiaankuuluvina, ja niiden käyttö oli asianmukaista.
(319)
Päätöksestä nro 40 ja hakemistoluettelosta väitettiin, että niissä ei nimenomaisesti määritelty päällystettyä hienopaperia valmistavaa teollisuutta kannustettavaksi toimialaksi tai kannustettaviksi hankkeiksi. Väitettiin myös, että Kiinassa termiä ”kannustettavat hankkeet” käytetään monilla taloudellisen toiminnan sektoreilla ja se kattaa useita toimialoja.
(320)
Nämä väitteet oli hylättävä. On muistettava, että päätöksessä nro 40 ja hakemistoluettelossa määritellään paperiteollisuus, johon päällystettyä hienopaperia tuottava teollisuus kuuluu, kannustettavaksi toimialaksi tai kannustettaviksi hankkeiksi. Kannustettavista hankkeista on huomattava, että ne kattavat vain tiettyjä toimia 26 sektorilla, eikä tätä luokittelua, joka kattaa vain tietyn yritysten alaryhmän Kiinassa, voida pitää yleisluonteisena tai ei-erityisenä. Komissio piti tätä luonnollisimpana tulkintana, koska saatavilla ei ollut selityksiä (eikä tukevia asiakirjoja) siitä, miten Kiinan viranomaiset täsmälleen ottaen soveltavat ”paperiteollisuuden” käsitettä esimerkiksi päätöksessä nro 40 ja hakemistoluettelossa.
(321)
Liikepankkeja koskevasta laista Kiinan viranomaiset väittivät, että sen 34 § on yleisluonteinen ja että saman lain 41 §:n säännösten mukaan liikepankeilla ei ole velvoitetta myöntää lainoja teollisuuspolitiikan perusteella.
(322)
Nämä väitteet oli hylättävä. On huomattava, että 34 §:n sanamuodossa liitetään liikepankkien lainanantotoiminta suoraan valtion teollisuuspolitiikkaan. Näin ollen sitä ei voida pitää yleisluonteisena ja vapaaehtoisena. Edellä mainitun lain 41 §:stä on huomattava, että siinä viitataan liikepankkien oikeuteen myöntää lainoja osapuolille muttei viitata edellytyksiin, jotka pankkien on otettava huomioon lainapäätöksiä tehdessään.
(323)
APP väitti, että se oli toimittanut komissiolle riittävät tiedot ja asiakirjat, jotka osoittavat, että APP luokiteltiin luokkaan A-1 (Moody's) vuosina 2007 ja 2008, eikä ollut oikein, että komissio ei ottanut huomioon tätä luokitusta vaan sovelsi Bloombergin BB-luokitusta.
(324)
Komissio tutki tarkasti APP-ryhmän toimittamat luottoluokitusraportit. Näissä raporteissa liitetään paperiteollisuuden lupaavat tulevaisuudennäkymät paperiteollisuuden kehittämispolitiikan täytäntöönpanoon. Sen vuoksi näissä asiakirjoissa olevat tiedot itse asiassa vahvistavat komission havaintoja siitä, että viejien nykyinen taloudellinen tilanne on vahvistettu vääristyneillä markkinoilla, minkä vuoksi kiinalaisten viejien luottokelpoisuutta ei voitu hyväksyä sellaisenaan. Tämä väite oli hylättävä.
(325)
Lisäksi APP väitti, että sisäiset varainhoitoraportit, jotka mainittiin tässä kohden APP:n yleisistä päätelmistä tekemissä huomautuksissa, ovat paljon tyydyttävämpiä kuin tiedot, joita tällä hetkellä käytetään.
(326)
Tämä väite oli hylättävä. Näissä raporteissa esitetyt luvut ovat tulosta yrityksen taloudellisesta tilanteesta, joka on saavutettu vääristyneillä markkinoilla ja johon on tietenkin vaikuttanut edullinen lainananto, jonka komissio vahvisti. Kyseessä on kierre, jossa yritys saa edullisesti lainaa, jolla on positiivinen vaikutus sen taloudellisiin indikaattoreihin, joilla puolestaan on positiivinen vaikutus tulevien lainojen ehtoihin.
(327)
APP väitti, että menetelmä, jota komissio käytti laskiessaan lainojen vertailuarvoja Yhdysvaltojen dollareina ja euroina, on virheellinen, ja että komissio laski kahteen kertaan LIBORin ylittävän eron, minkä vuoksi vertailuarvona toiminut korkoprosentti kasvoi.
(328)
Tämä väite oli hylättävä. Komissio ei laskenut kahteen kertaan LIBORin ylittävää eroa. Kuten lopullisissa päätelmissä todettiin, voidakseen vahvistaa vertailuarvot dollari- ja euromääräisille lainoille, joiden laina-aika ylittää vuoden, komissio lisäsi vuoden LIBOR-korkoon BB-luokkaan kuuluvien joukkovelkakirjalainojen, joiden maturiteetti on 1 vuosi, ja BB-luokkaan kuuluvien joukkovelkakirjalainojen, joiden maturiteetti on n vuotta, välisen erotuksen; n on niiden vuosien lukumäärä, joka edustaa laina-aikaa, jolle pitkäaikainen dollarimääräinen LIBOR-korko laskettiin (esim. 2, 3, …, 15 vuotta). On vielä korostettava, että edellä kuvattu erotus lisättiin ”puhtaaseen” yhden vuoden LIBOR-korkoon (eli jota ei ole korotettu x pisteellä, kuten APP väitti).
4.3.8 HUIPPUTEKNOLOGIAN JA UUDEN TEKNOLOGIAN YRITYKSIKSI TUNNUSTETTUJEN YRITYSTEN EDULLINEN VEROKOHTELU
(329)
Tästä järjestelmästä Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio ei ollut vahvistanut erityisyyttä sitä tukevan näytön perusteella. Ne totesivat, että yritysten tuloverolain 25 § on yleistä lainsäädäntöä, jota sovelletaan koko Kiinan talouteen eikä vain päällystetyn hienopaperin tuottajiin.
(330)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että järjestelmän tukikelpoisuuskriteerit ovat objektiiviset ja tarkoin määritellyt ja että tukikelpoisuus on automaattinen, minkä vuoksi järjestelmää ei voida pitää erityisenä tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(331)
Nämä väitteet oli hylättävä. Komission päätelmät tehtiin asiaa tukevan näytön perusteella. Yritysten tuloverolain 25 §:ssä rajataan järjestelmään pääsy vain tiettyihin yrityksiin ja toimialoihin, jotka on luokiteltu ”kannustettaviksi”, eli siis tiettyyn yritysten alaryhmään Kiinassa. Kuten edellä huomautettiin, komissio päätteli, että päällystetyn paperin tuotantoyritykset kuuluvat tähän ryhmään, minkä vuoksi tästä ohjelmasta saadut etuudet ovat perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityisiä. Tukikelpoisuuskriteereistä on huomattava, että asiaa koskevissa säännöksissä mainitaan mm. velvoite, jonka mukaan tuotteiden on kuuluttava valikoimaan, joka kuvataan valtion avaintuen piiriin kuuluvia uuden ja huipputeknologian yrityksiä koskevassa oppaassa, ja yritysten on harjoitettava jatkuvasti tutkimus- ja kehittämistoimintaa saadakseen uutta tieteellistä ja teknologista tietoa, hyödynnettävä innovatiivisesti uutta tietoa tai parannettava merkittävästi teknologiaa tai tuotteita. Kokonaisuudessaan tarkasteltuina näitä ehtoja ei voida pitää puolueettomina tukikelpoisuuskriteereinä, jotka johtavat tuen automaattiseen myöntämiseen tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(332)
APP pohti, pitäisikö näistä järjestelmistä tulokseksi saadun tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä laskea ennemminkin vuoden 2008 kuin vuoden 2009 (tutkimusajanjakso) veroilmoituksen ja maksujen perusteella. APP väitti, että nämä kaksi järjestelmää liittyvät tuloveroon, joka maksetaan ja suoritetaan yleensä täysimääräisesti verokautta seuraavana kalenterivuotena. Sen vuoksi vuoden 2009 tuloverosta tai sitä koskevasta edullisesta kohtelusta päätettiin vasta vuonna 2010.
(333)
Tämä väite oli hylättävä. Saatujen etuuksien tosiasialliset määrät vahvistettiin ja tarkistettiin vuoden 2009 veroilmoituksesta, minkä vuoksi ne ovat myyntiin ja tuloon liittyviä etuuksia, jotka syntyivät vuonna 2009 eli tutkimusajanjaksolla.
4.3.9 TUTKIMUS- JA KEHITTÄMISTOIMINNAN EDULLINEN VEROKOHTELU
(334)
Tästä järjestelmästä Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio ei ollut vahvistanut erityisyyttä sitä tukevan näytön perusteella. Väitettiin, että järjestelmän tukikelpoisuuskriteerit ovat objektiiviset ja tarkoin määritellyt ja että tukikelpoisuus on automaattinen, minkä vuoksi järjestelmää ei voida pitää erityisenä tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(335)
Tämä väite oli hylättävä. Tutkimuksessa vahvistettiin edullisen verokohtelun esiintyminen tiettyjen yritysten osalta, jotka tunnustetaan yrityksiksi, jotka toteuttavat tietyn tyyppisiä T&K-hankkeita eli jotka siis kuuluvat tiettyyn yritysten alaryhmään Kiinassa. Kuten edellä todettiin, nämä ovat yrityksiä, jotka kuuluvat uuden ja huipputeknologian sektoriin ja saavat ensisijaista tukea valtiolta, ja hankkeita, jotka luetellaan huipputeknologian teollisuuden avainalojen oppaassa; päällystetyn hienopaperin tuotantoyritykset kuuluvat tähän joukkoon, minkä vuoksi ohjelmasta saadut etuudet ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Tukikelpoisuuskriteereistä on huomattava, että yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamat asiaa koskevat säännökset olivat epäselviä ja epäymmärrettäviä, eikä niitä näin ollen voida pitää objektiivisina tukikelpoisuuskriteereinä, jotka johtavat tuen automaattiseen myöntämiseen. Näin ollen komission päätelmät vahvistettiin asiaa tukevan näytön perusteella tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
4.3.10 OSINKOJEN VAPAUTUS VALINTAKELPOISTEN KOTIMAISTEN YRITYSTEN VÄLILLÄ
(336)
Tästä järjestelmästä Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio ei ollut vahvistanut erityisyyttä sitä tukevan näytön perusteella. Väitettiin, että osinkojen vapautus ei ole tukisopimuksen mukainen tuki, koska se ei ole luonteeltaan tuki, ja asiaa koskevilla Kiinan säännöksillä pyritään selkeyttämään veropohjaa kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi.
(337)
APP väitti, että järjestelmä ei ole erityinen, vaan sitä sovelletaan yleisesti ja yhdenmukaisesti kaikkialla Kiinassa objektiivisten kriteereiden eli osinkotulon lähteen perusteella. Myös se väitti, että järjestelmässä ei ole kyse tuesta.
(338)
Nämä väitteet oli hylättävä. On huomattava, että kotimaisten yritysten osinkotulo on vapautettu kotimaisten yritysten yritysverovelvoitteesta. Ensinnäkin on muistettava, että tutkimuksessa vahvistettiin tiettyjen yritysten eli muista kotimaisista yrityksistä osinkoja saavien kotimaisten yritysten sekä valtion tukemien tai kannustamien merkittävien toimialojen ja hankkeiden, kuten päällystetyn paperin tuotantoyritysten, eli tiettyyn yritysten alaryhmään kuuluvien yritysten edullinen verokohtelu. Sen vuoksi tästä ohjelmasta saadut etuudet ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Toiseksi kyseessä on verokannustin, joka on valtion menettämää tuloa tukisopimuksen 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja perusasetuksen 3 artiklan a alakohdassa annetun tuen määritelmän mukaisesti. Väitteestä, jonka mukaan kannustimella pyritään välttämään kaksinkertainen verotus, on huomattava, että vaikka tukisopimuksessa todetaan, että WTO:n jäseniä ei estetä toteuttamasta toimia kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi (ks. tukisopimuksen liite I, alaviite 59), kyseessä on ”asiaväite”, eikä mitään konkreettista näyttöä toimitettu tukemaan väitettä, jonka mukaan esim. kotimaisten ja ei-kotimaisten yritysten osinkoa kohdellaan eri tavalla niiden oikeudellisten velvoitteiden vuoksi, joita Kiinalla on kolmansien maiden kanssa tehtyjen kaksinkertaista verotusta koskevien kahdenvälisten sopimusten nojalla.
(339)
Todettiin myös, että järjestelmä on täysin merkityksetön kannustettavaksi luokiteltujen yritysten ja toimialojen kannalta, mutta määritelmän mukaisesti sitä sovelletaan kaikkiin kotimaisiin yrityksiin. Kiinan viranomaiset totesivat vielä, että tukisopimuksen 2 artiklan 2 kohdassa määrätään, että yleisesti sovellettavan veroasteen asettamista ei pidä pitää erityisenä tukena. Väitettiin, että järjestelmän tukikelpoisuuskriteerit ovat objektiiviset ja tarkoin määritellyt ja että tukikelpoisuus on automaattinen, minkä vuoksi järjestelmää ei voida pitää erityisenä tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(340)
Nämä väitteet oli hylättävä. On muistettava, että järjestelmää koskevat säännökset kuuluvat yritystuloverolain 4 lukuun ”Edullinen verokohtelu”, jossa säädetään erityisistä verokannustimista valtion tukemille tai kannustamille merkittäville toimialoille ja hankkeille. Kuten edellä on selitetty, näillä edellytyksillä tästä ohjelmasta saadut etuudet ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Tutkimuksessa ei havaittu objektiivisia kriteereitä, joilla tukikelpoisuutta rajattaisiin, eikä ratkaisevaa näyttöä, jonka perusteella olisi voitu päätellä, että tukikelpoisuus on automaattinen. Tukisopimuksen 2 artiklan 2 kohdan säännöksiä koskevasta väitteestä on huomattava, että tässä järjestelmässä ei ole kyse yleisesti sovellettavan veroasteen asettamisesta vaan tietyn tyyppisistä yrityksistä peräisin olevan tietyn tyyppisen tulon vapauttamisesta verosta.
4.3.11 TUOTUJEN LAITTEIDEN ALV- JA TARIFFIVAPAUTUS
(341)
Tästä järjestelmästä Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio ei ollut vahvistanut erityisyyttä sitä tukevan näytön perusteella. Väitettiin, että tyhjentävästi lainsäädännössä määritellyt erityiset liiketoimintakategoriat eivät ole erityisiä, koska ne ulottuvat monille talouden toiminnan sektoreille ja kattavat monia toimialoja. Väitettiin, että järjestelmän tukikelpoisuuskriteerit ovat objektiiviset ja tarkoin määritellyt ja että tukikelpoisuus on automaattinen, minkä vuoksi järjestelmää ei voida pitää erityisenä tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(342)
Nämä väitteet oli hylättävä. On siis muistettava, että tästä järjestelmästä voivat saada tukea vain yritykset, jotka investoivat tiettyihin liiketoimintakategorioihin, jotka on määritelty tyhjentävästi lainsäädännössä (”Catalogue for guidance of industries for foreign investment” ja ”Catalogue of key industries, products and technologies which the state currently encourages development”). Koska tukikelpoisuus on rajattu tiettyihin liiketoimintakategorioihin, tämä vahvistaa, että järjestelmä ei ole kaikkien talouden sektoreiden käytettävissä, minkä vuoksi tästä ohjelmasta saadut etuudet ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Tutkimuksessa ei myöskään havaittu objektiivisia kriteereitä, joilla tukikelpoisuutta rajattaisiin, eikä ratkaisevaa näyttöä, jonka perusteella olisi voitu päätellä, että tukikelpoisuus on automaattinen. Näin ollen komission päätelmät vahvistettiin asiaa tukevan näytön perusteella tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(343)
APP väitti, että kuolettamisaika, jota komissio käytti laskiessaan tästä järjestelmästä tutkimusajanjaksolla aiheutunutta etuutta, ei ole oikein, vaan komission olisi pitänyt käyttää APP-ryhmän yritysten ilmoittamaa kuolettamisaikaa. APP:n mukaan menetelmä on vastoin perusasetuksen 7 artiklan 3 kohtaa.
(344)
Tämä väite oli hylättävä. APP:n ilmoittamaa kuolettamisaikaa käytetään kirjanpito- ja rahoitustarkoituksiin. Muut yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ja unionin tuotannonala ilmoittivat erilaiset kuolettamisajat. Sen vuoksi komissio tavanomaisen käytäntönsä ja perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti käytti laskelmissa koneiden käyttöikänä 15 vuoden aikaa, jota kyseisellä tuotannonalalla pidetään tavanomaisena kuolettamisaikana.
4.3.12 KOTIMAASSA TUOTETTUJEN LAITTEIDEN ALV-ALENNUKSET
(345)
Tästä järjestelmästä Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio ei ollut vahvistanut erityisyyttä sitä tukevan näytön perusteella. Kiinan viranomaisten väitteen mukaan ne olivat selittäneet järjestelmän tukikelpoisuuskriteerit, minkä vuoksi ei ole mitään syytä soveltaa käytettävissä olevia tietoja.
(346)
Nämä väitteet oli hylättävä. Tämä järjestelmä on siis varattu ulkomaisrahoitteisille yrityksille, jotka ostavat tietyn tyyppisiä kotimaassa valmistettuja laitteita, eli tietylle yritysten alaryhmälle Kiinassa, minkä vuoksi ohjelmasta saadut etuudet ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tutkimuksessa ei myöskään havaittu objektiivisia kriteereitä, joilla tukikelpoisuutta rajattaisiin, eikä ratkaisevaa näyttöä, jonka perusteella olisi voitu päätellä, että tukikelpoisuus on automaattinen. Näin ollen komission päätelmät vahvistettiin - käyttäen toimitettuja tietoja ja perusasetuksen 28 artiklan säännöksiä - asiaa tukevan näytön perusteella tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
4.3.13 KAUPUNGIN KUNNOSSAPITO- JA RAKENTAMISVEROT SEKÄ KOULUTUSLISÄT ULKOMAISRAHOITTEISILLE YRITYKSILLE
(347)
Sekä APP että Chenming väittivät, että Kiinan valtioneuvoston 18 päivänä lokakuuta 2010 julkaiseman tiedonannon (”Notice on Unifying the Urban Maintenance Construction Tax and Education Surcharges for Domestic and Foreign-invested Enterprises and Individuals”), jota sovelletaan 1 päivästä joulukuuta 2010, mukaan edellä mainittuja veroja ja lisiä sovelletaan nyt kaikkiin yrityksiin ja yksityishenkilöihin Kiinassa poikkeuksetta. Näiden väitteiden mukaan tukijärjestelmä ei ole enää tasoitustoimenpiteiden alainen.
(348)
Esitettyjä väitteitä tarkasteltiin yhdessä toimitettujen asiakirjojen ja osapuolten esittämän näytön kanssa. Kiinan viranomaisia pyydettiin vahvistamaan edellä esitetyt tiedot. Kiinan viranomaiset, jotka ovat asianomaisena osapuolena menettelyssä ja ohjelman myöntävänä viranomaisena, ilmoittivat komissiolle, että järjestelmä on peruttu eikä sitä ole korvattu muulla kannustimella, joka liittyisi samaan verovelvoitteeseen. Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamien tietojen perusteella päätellään, että molemmat ryhmät ovat osoittaneet, etteivät ne enää saa etua tästä järjestelmästä johtuvasta tuesta. Perusasetuksen 15 artiklan mukaisesti toimenpiteitä ei oteta käyttöön, jos tuki peruutetaan tai osoitetaan, että siitä ei enää koidu hyötyä kyseessä oleville viejille. Sen vuoksi ja asiakirja-aineistoon sisältyvien tietojen perusteella päätellään, että tämän järjestelmän mukaisesta tuesta ei koidu enää etua asianomaisille viejille. Tämän vuoksi 160-169 kappaleessa esitettyjä havaintoja muutettiin vastaavasti.
4.3.14 KUULUISAT TUOTEMERKIT JA ULKOMAALAISTEN INVESTOINTIHANKKEIDEN ERITYISKANNUSTUSRAHASTOT
(349)
Näistä järjestelmistä Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio ei ollut vahvistanut erityisyyttä sitä tukevan näytön perusteella. Väitteiden mukaan Kiinan viranomaiset toimittivat riittävästi tietoa näistä järjestelmistä, eikä järjestelmiä säännellä millään lailla tai asetuksella.
(350)
Nämä väitteet oli hylättävä. On muistettava, että nämä järjestelmät havaittiin erityisiksi ja tasoitustoimenpiteiden alaisiksi Kiinan viranomaisten ja yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamien tietojen perusteella siitä huolimatta, että mitään säädöksiä ei toimitettu. Se, että näitä järjestelmiä koskevia säädöksiä ei ole, kuten Kiinan viranomaiset väittivät, vahvistaa kiistatta sen, että näitä järjestelmiä koskevassa lainsäädännössä asetettuja objektiivisia kriteereitä tai edellytyksiä ei selvästikään ole. Näin ollen komission päätelmät vahvistettiin - käyttäen toimitettuja tietoja ja perusasetuksen 28 artiklan säännöksiä - asiaa tukevan näytön perusteella tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Kriteereiden tai edellytysten puuttuessa viranomaisilla vaikuttaa olevan laaja harkintavalta, ja tuen saannin katsotaan rajoittuvan tiettyihin yrityksiin.
4.3.15 HUIPPUTEKNOLOGIAN KEHITYSRAHASTON TUKI JA SUZHOUN TEOLLISUUSPUISTOLTA SAATU AVUSTUS KASVUN YLLÄPITÄMISEKSI
(351)
Näistä järjestelmistä Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio on tulkinnut virheellisesti tukisopimuksen 2 artiklan 2 kohtaa, koska teollisuuspuistot eivät ole määrättyjä maantieteellisiä alueita.
(352)
Tämä väite oli hylättävä. Suzhoun teollisuuspuisto on selvästi Kiinan kansantasavallan lainkäyttöalueeseen kuuluva taloudellinen ja hallinnollinen alue ja näin ollen määrätty maantieteellinen alue tukisopimuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Edellä esitetystä huolimatta on myös huomattava, että vaikka tutkimuksen tosiseikat eivät vahvistaisikaan edellä esitettyä, teollisuuspuisto voi määritelmällisesti ottaa vastaan vain yritysten osajoukon valtion tai myöntävän viranomaisen alueella, minkä vuoksi tukisopimuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti teollisuuspuiston myöntämiä tukia on pidettävä erityisinä.
4.3.16. MAANKÄYTTÖOIKEUKSIEN TARJOAMINEN
(353)
Maankäyttöoikeuksien osalta Kiinan viranomaiset viittasivat tukisopimuksen 14 artiklan d alakohtaan ja valituselimen päätökseen asiassa US - Softwood Lumber IV ja väittivät, että ulkoisen vertailuarvon käyttö on lain vastaista. Väitteen mukaan EU:n ja WTO:n lainsäädännössä rajoitetaan ulkoisten vertailuarvojen käyttö erittäin poikkeuksellisiin olosuhteisiin eli tilanteisiin, joissa yksityisten markkinoiden hinnat ovat vääristyneet, koska valtiolla on hallitseva asema kyseessä olevien tavaroiden tai palvelujen tarjoamisessa. Kiinan viranomaisten mukaan komissio ei ole osoittanut, että yksityisten markkinoiden hinnat olisivat vääristyneet, koska Kiinan viranomaisille oli hallitseva asema tarjoajana.
(354)
Nämä väitteet oli hylättävä. Ensinnäkin on huomattava, että WTO:n säännöt, jotka vahvistetaan valituselimen asiassa US - Softwood Lumber IV (DS257) ja paneelin asiassa US - China countervailing duties (DS379) antamissa päätelmissä, eivät kiellä ulkoisten vertailuarvojen käyttöä. Toiseksi komission lähestymistavassa otettiin täysimääräisesti huomioon WTO:n oikeuskäytännössä vaaditut erityisedellytykset, joiden vallitessa voidaan turvautua ulkoisiin vertailuarvoihin. Kuten 248-259 kappaleessa osoitettiin, maa on valtion omistuksessa Kiinassa ja valtio tarjoaa sitä vuokralle. Lisäksi Kiinan viranomaiset valvovat maan tarjoamista ja myöntämistä yrityksille, myös jälkimarkkinoilla, ja maan luovuttamiseen yrityksille liittyy tiukkoja sääntöjä; kaikki maan luovutukseen liittyvät muutokset, esimerkiksi maankäyttöoikeuksia koskevan sopimuksen siirto yritykseltä toiselle, edellyttävät valtion hyväksyntää, ja uuden haltijan on tehtävä uusi maankäyttöoikeuksia koskeva sopimus asianmukaisen viranomaisen kanssa. Edellä esitetyn perusteella päätellään, että Kiinan viranomaisilla on hallitseva asema maankäyttöoikeuksien jakamisessa ja että Kiinan ”yksityisten” markkinoiden hinnat (sikäli kuin sellaisia on - tässä tutkimuksessa sellaisia ei ole tullut esiin) ovat välttämättä vääristyneitä, koska Kiinan viranomaisilla on hallitseva asema tarjoajana ja monopoliasema maakauppojen sääntelijänä. Tämän vuoksi Kiinan viranomaisten taloudellinen tuki tosiasiassa määrittää kaikkien yksityisten hintojen tason.
(355)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että valitessaan Taiwanin ulkoiseksi vertailuarvoksi komissio ei käyttänyt ulkoista vertailuarvoa, joka liittyy tai viittaa tai on yhteydessä Kiinassa vallitseviin markkinaoloihin. Ne totesivat, että taiwanilaisen vertailuarvon käyttö maiden välisten suhteellisten etujen erojen tasaamiseksi on nimenomaisesti kielletty WTO:n säännöissä.
(356)
Nämä väitteet oli hylättävä. Komissio pitää Taiwania (19) soveltuvana ulkoisena vertailuarvona kaikkien asiakirja-aineistoon sisältyvien tietojen vuoksi: i) talouskehityksen taso ja taloudellinen rakenne Taiwanissa ja niissä Kiinan provinsseissa, joissa yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ovat sijoittautuneina, ii) näiden kahden Kiinan provinssin fyysinen läheisyys Taiwaniin, iii) infrastruktuurin korkea taso, joka vallitsee sekä Taiwanissa että näissä kahdessa Kiinan provinssissa, iv) tiiviit taloudelliset siteet ja rajatylittävä kauppa Taiwanin ja Kiinan välillä, vi) samanlainen väestöntiheys kyseisissä Kiinan provinsseissa ja Taiwanissa, vi) vertailuarvon muodostamiseen käytetyn maan tyypin ja liiketoimien samanlaisuus Taiwanissa ja Kiinassa sekä vii) Taiwanin ja Kiinan yhteiset väestörakenteelliset, kielelliset ja kulttuurilliset piirteet. Lisäksi Jiangsun ja Shandongin provinsseja pidetään tuotannoltaan johtavina provinsseina Kiinassa (20). Vaikka BKT asukasta kohti Taiwanissa ja kahdessa Kiinan provinssissa ei ole täysin sama, näiden Kiinan provinssien BKT on kasvanut nopeasti viime vuosina ja ne ovat saavuttamassa Taiwania.
Lisäksi tuoreet tiedot vaikuttavat osoittavan, että sekä Kiinalla että Taiwanilla on samanlainen kokonaistuotannon kasvuaste (21). On kuitenkin tärkeää huomata, että ei-markkinatalousmaan (Kiinan) ja vakiintuneen markkinatalousmaan (Taiwanin) BKT:n tarkka vertailu ei ole ratkaiseva tekijä, koska on tavallista, että ei-markkinatalousmaan talous laahaa toimivan markkinatalouden jäljessä BKT:n suhteen. Myös monet muut tekijät, kuten kaavoitussäännöt ja ympäristöpolitiikka, saattavat vaikuttaa teollisuusmaan tarjontaan ja kysyntään. Varsinainen kysymys on, minkälaiset olisivat vallitsevat markkinaedellytykset maankäyttöoikeuksien suhteen Kiinassa, jos se olisi toimiva markkinatalous, ja kaiken näytön perusteella ne muistuttaisivat hyvin läheisesti Taiwania.
(357)
Kaiken edellä esitetyn tiedon perusteella katsotaan, että vertailuarvon valinnassa on noudatettu valituselimen asiassa US - Softwood Lumber IV antamaa päätöstä (103 kohta), jonka mukaan valitun vertailuarvon on kuitenkin liityttävä tai viitattava tai oltava yhteydessä kyseisessä maassa vallitseviin markkinaoloihin ja sen on ilmennettävä hintaa, laatua, saatavuutta, markkinoitavuutta, kuljetusta ja muita osto- tai myyntiehtoja. Kaikki Taiwania koskevat edellytykset liittyvät kahdessa Kiinan provinssissa vallitseviin markkinaoloihin. Maata on saatavilla yhtä tiheästi asutuilla alueilla, näiden alueiden fyysinen läheisyys takaa, että maan laatu on samanlainen, ja se, että sekä Taiwanilla ja kahdella Kiinan provinssilla on sama kieli ja kulttuuri, vientiin suuntautunut talous ja merkittäviä tuotantosektoreita, vahvistaa, että hinta, markkinoitavuus ja muut maan ostoon tai myyntiin liittyvät ehdot muistuttavat toisiaan.
(358)
Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että komission käytettävissä olevien tietojen perusteella voitiin päätellä, että Kiinassa on toimivat maamarkkinat.
(359)
Tämä väite oli hylättävä. Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella ei ollut mahdollista päätellä, että Kiinassa olisi toimivat maamarkkinat. Kiinan viranomaisten komissiolle toimittamasta lainsäädännöstä käy selvästi ilmi, että kaikki maa Kiinassa on valtion omistuksessa ja sitä tarjotaan vain vuokralle. Maan tarjonta ja myöntäminen yrityksille, myös jälkimarkkinoilla, on täysin Kiinan viranomaisten valvonnassa. Maankäyttöoikeuksien jakoon liittyvästä markkinamekanismista ei toimitettu mitään näyttöä komission pyynnöistä huolimatta. Tilannetta selvitetään tarkemmin 354 kappaleessa, jossa käsitellään Kiinan viranomaisten samanlaisia väitteitä.
(360)
APP totesi, että vertailuarvona pitäisi käyttää Kiinan tämän hetken maankäyttöoikeuksien hintoja tai vaihtoehtoisesti Intian Maharashtran osavaltion tämän hetken maan hintoja. Myös Chenming ehdotti vertailukohteeksi Intian Maharashtran osavaltiota.
(361)
Kuten jo 359 kappaleessa todettiin, Kiinassa ei ole toimivia maamarkkinoita. Sen vuoksi ei ole asianmukaista käyttää vertailuarvona Kiinan tämän hetken maankäyttöoikeuksien hintoja. Perusteeksi väitteelleen, jonka mukaan Maharashtran maan hintoja voitaisiin käyttää vertailuarvona, vientiä harjoittavat tuottajat ottivat vertailukohdaksi Maharashtran BKT:n asukasta kohti sekä asukastiheyden maankäyttöoikeuksien ostohetkellä. Kuten edellä on todettu, komissio katsoo, että BKT asukasta kohti ja asukastiheys eivät voi olla ainoita ratkaisevia tekijöitä valittaessa maata/aluetta ulkoisen vertailuarvon soveltamista varten. Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ehdottama menetelmä ei missään tapauksessa ole johdonmukainen niiden esittämien väitteiden kanssa. Tutkimusajanjaksolla Mumbain, Maharashtran pääkaupungin ja kirkkaasti osavaltion kehittyneimmän alueen, tulo henkeä kohti oli 2 675 Yhdysvaltojen dollaria (128 000 Intian rupiaa), mikä on itse asiassa alempi kuin Kiinan kansallinen keskiarvo 3 529 dollaria (22) ja varsinkin BKT asukasta kohti Shandongin (5 255 dollaria) ja Jiangsun (6 550 dollaria) erittäin kehittyneillä alueilla. Myöskään asukastiheys ei ole itsessään ratkaiseva tekijä, mutta selvyyden vuoksi voidaan todeta, että Maharashtran asukastiheys on 314/km2, Jiangsun 736/km2 ja Shandongin 600/km2 eli ei samalla tasolla. Lisäksi muut tekijät kuten Intian ja Kiinan välinen fyysinen etäisyys ja yhteisten ominaispiirteiden puute johtivat siihen päätelmään, että Maharashtran vertailuarvo ei liity tai viittaa eikä ole yhteydessä Kiinassa vallitseviin markkinaoloihin. Edellä olevassa 357 kappaleessa mainituista syistä komissio pysyttelee kannassaan, jonka mukaan maan hinnat Taiwanissa soveltuvat huomattavasti paremmin ulkoiseksi vertailuarvoksi.
(362)
APP väitti, että jotkin niistä maankäyttöoikeuksista, jotka komissio otti huomioon tästä järjestelmästä saatavan etuuden laskemisessa, eivät ole enää APP:n hallussa. APP väitti myös, että kun se oli käyttänyt Taiwanin talousministeriön teollisuusviraston verkkosivulta saatuja tietoja, se oli saanut tulokseksi erilaisen keskimääräisen maanhinnan neliömetriä kohti, ja ettei komissio pyrkinyt millään tavoin etsimään teollisuusmaata koskevia edustavia tarjouksia.
(363)
APP:n käyttämän maan kokonaispinta-alan osalta komissio otti APP:n esittämän väitteen huomioon, ja se hyväksyttiin lopullisia päätelmiä koskevissa huomautuksissa esitettyjen tietojen ja näytön perusteella. Oikaistut tiedot otettiin huomioon tuen laskemisessa. Taiwanista saatujen tietojen osalta väite oli hylättävä. Vaikka osapuoli ei ehdottanut, että tätä hintaa olisi käytettävä vertailuarvon laskemiseen, on syytä korostaa seuraavia seikkoja. Komissio käytti tietoja, jotka asiakirja-aineistossa olivat käytettävissä Taiwanin maanhinnoista, ja menetelmä, jolla vertailuhintaan päädyttiin, esitettiin osapuolille ja selitettiin asiakirja-aineistoon sisältyvässä muistiossa (päivätty 11 päivänä helmikuuta 2011). APP:n esittämät tiedot liittyvät ainoastaan helmikuuhun 2011 eli eri ajankohtaan kuin mitä komissio käytti laskelmissaan, ja vaikuttaa siltä, että kyseessä on ainoastaan luettelo esimerkeistä joistakin tiedoista, jotka on saatu joiltakin Taiwanin alueilta. Komissio ei voi käsitellä APP:n esittämän vertailuarvon laskemista, koska APP ei toimittanut mitään yksityiskohtia laskelmiin käyttämästään menetelmästä eikä perustellut, miksi sen laskelmat osoittaisivat täsmällisemmin keskimääräiset maanhinnat Taiwanissa.
(364)
Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että mikään tuki, joka saadaan riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan tarjottujen maankäyttöoikeuksien muodossa, ei ole erityistä.
(365)
Tämä väite oli hylättävä. Kuten jo lopullisia päätelmiä koskevassa asiakirjassa selitettiin, Kiinan viranomaiset toimittivat tästä järjestelmästä riittämättömät tiedot, joita oli täydennettävä muilla tiedoilla ja tosiseikoilla. Päätelmät tehtiin tällä perusteella, ja niitä selvitetään ja analysoidaan 253-258 kappaleessa.
4.3.17 MUUTA
(366)
APP väitti, että korkoprosentti, jota komissio käytti muuntaakseen tuen nimellisarvon tutkimusajanjaksolla vallitsevaksi arvoksi, ei ole oikea.
(367)
Komissio otti APP:n esittämän väitteen huomioon, ja se hyväksyttiin lopullisia päätelmiä koskevissa huomautuksissa esitettyjen tietojen ja näytön perusteella. Tukea koskevissa laskelmissa käytettiin APP:n ehdottamaa korkoprosenttia. Muutos on jo otettu huomioon johdanto-osan kappaleissa, joissa käsitellään tukimarginaalisen laskemista ja tulokseksi saatuja tukimarginaaleja kyseisten järjestelmien osalta.
(368)
APP väitti, että tukimäärät on ilmoitettava prosentteina niiden ilmoitetusta cif-hinnasta eikä prosentteina liikevaihdosta ja että komission olisi sovellettava tätä menetelmää tukimarginaalien laskemisessa.
(369)
Esitettyjä väitteitä tarkasteltiin yhdessä toimitettujen asiakirjojen ja osapuolen esittämän näytön kanssa. On huomattava, että yhtä tasoitustoimenpiteiden alaiseksi vahvistettua tukijärjestelmää lukuun ottamatta mistään muusta järjestelmästä myönnetyn tuen ei havaittu olevan riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin. Sen vuoksi tuen määrä jaettiin APP-ryhmän yritysten kokonaismyynnin liikevaihdolle perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti, jossa säädetään seuraavaa: ”Jos tukea ei myönnetä suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin, tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrä määritetään jakamalla tuen kokonaisarvo sopivalla tavalla tutkimusjaksona tapahtuneelle kyseisten tuotteiden tuotannolle, myynnille tai viennille”. Koska tuki ei liity minkään tietyn tuotteen tuotantoon tai vientiin, yrityksen kokonaismyynnin liikevaihto on soveltuvin nimittäjä. On huomattava, että liikevaihdon määrittämisessä on varmistettu, että se ilmentää mahdollisimman läheisesti tuen saajana olevan yrityksen myymien tuotteiden myyntiarvoa. Muutos on jo otettu huomioon johdanto-osan kappaleissa, joissa käsitellään tukimarginaalien laskemista ja tulokseksi saatuja tukimarginaaleja kyseisten järjestelmien osalta. Kaikki muut ehdotetut menetelmät tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrän laskemiseksi olisivat vastoin perusasetuksen asiaa koskevia säännöksiä (7 ja 15 artikla) sekä komission noudattamaa hallinnollista käytäntöä tukien vastaisissa menettelyissä, kun se valitsee soveltuvan osoittajan/nimittäjän tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrän jakamista varten.
Osapuoli vetosi väitteensä perustaksi myös laskentaohjeiden (23) siihen osaan, jossa käsitellään tuen laskemista yksikköä kohti. Edellä kuvatuista syistä yksikkökohtaista laskentatapaa ei kuitenkaan pidetty soveltuvana tässä tapauksessa. Ehdotettua menetelmää pidetään ei-edustavana, koska siinä sekoitetaan liikevaihto ja ainoastaan tarkasteltavana olevan tuotteen osalta tuotetut yksiköt eikä oteta huomioon muiden tuotettujen tuotteiden yksikköjä. Yritykset eivät toimittaneet tai varmentaneet mitään tietoja kaikkien tuotteiden osalta tuotettujen yksikköjen kokonaismäärästä, eikä tukia missään tapauksessa myönnetty määrien mukaan. CIF-hinnoista on syytä huomata, että asiakirja-aineistoon sisältyvän näytön perusteella ne vaihtelevat tuotelajien sisällä ja välillä. Kyseiset tuotteet eivät kuitenkaan missään tapauksessa ole tuotekohtaisia. Komissio vahvisti lisäksi tuen määrän Kiinassa ja ilmoitti sen nimittäjänä jakamalla koko tuen arvon liikevaihdolle Kiinassa, ottaen huomioon yhteistyössä toimineiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien erityistilanteet. Näin varmistettiin, että käytetään tukien varmennettua määrää ja asianmukaisinta liikevaihtoa. Lopuksi on vielä huomattava, että kun otetaan huomioon tämän menettelyn käytännön olosuhteet eli polkumyynti- ja tasoitustullin käyttöönotto vahinkomarginaalin tasoisena, voidaan päätellä, että sillä ei ole mitään vaikutusta APP:n asemaan, mikä menetelmä valitaan tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrän ja tasoitustullin määrittämiseen.
4.4 TASOITUSTULLIN KÄYTTÖÖNOTON MAHDOLLISTAVIEN TUKIEN MÄÄRÄ
(370)
Perusasetuksen säännösten mukaisten tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä arvo-osuutena ilmaistuna on tutkimuksen kohteena olevien vientiä harjoittavien tuottajien osalta ilmoitettu seuraavassa taulukossa:
Vientiä harjoittava tuottaja
Tukimarginaali
APP-ryhmä
12,04 %
Chenming-ryhmä
4,06 %
(371)
Valituksen tekijältä ja yhteistyössä toimineilta kiinalaisilta vientiä harjoittavilta tuottajilta saatujen tietojen perusteella Kiinassa on tiedossa muitakin tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajia. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että ilmoitetun vientimäärän havaittiin olevan suurempi kuin Eurostatin tietoihin perustuvan tuontimäärän, yhteistyössä toimimisen astetta pidettiin korkeana. Sen vuoksi pidettiin aiheellisena asettaa yhteistyöstä kieltäytyneiden vientiä harjoittavien tuottajien tukitaso yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien korkeimman havaitun tukitason suuruiseksi eli 12,04 prosenttiin toimenpiteen tehokkuuden varmistamiseksi.
5. UNIONIN TUOTTAJAT
5.1. UNIONIN TUOTANTO
(372)
Tutkimusajanjaksolla samankaltaista tuotetta valmisti 14 tiedossa ollutta tuottajaa ja jotkin muut erittäin pienet tuottajat unionissa. CEPIFINEn toimittamien tietojen arvioidaan kattavan 98 prosenttia unionin tuottajien tuotannosta. Tällä perusteella unionin kokonaistuotannon arvioitiin olevan 5 270 000 tonnia tutkimusajanjaksolla. Unionin tuottajat, jotka vastaavat koko unionin tuotannosta, muodostavat perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti unionin tuotannonalan.
(373)
Päällystetyn hienopaperin tuotanto on energia- ja pääomavaltaista. Tästä syystä haetaan mittakaavaetuja, jotka selittävät tuotannon keskittymistä muutamalle suurelle toimijalle, joita täydentävät maantieteellisesti läheisille markkinoille keskittyvät pienemmät tuottajat. Viisi suurempaa tuottajaa kattaa suurimman osan unionin markkinoista, ja niiden tuotantolaitoksia on ympäri Eurooppaa. Päällystetty hienopaperi on suureksi osaksi perushyödyke, jota myydään pääasiassa paperikauppiaiden ja tukkumyyjien kautta. Näille jakelukanaville on ominaista ostovoiman erittäin suuri keskittyminen ja hintojen avoimuus hintanoteerausten kautta.
(374)
Kuten 19 kappaleessa mainittiin, yksi asianomainen osapuoli väitti, että rullapainokoneisiin soveltuva päällystetty hienopaperi olisi pitänyt jättää tämän tutkimuksen ulkopuolelle. Tällä perusteella kyseinen osapuoli väitti, että valituksen esittäneellä unionin tuotannonalalla ei ollut riittävästi tukea tässä menettelyssä. Väite oli kuitenkin hylättävä 22 ja 25 kappaleessa esitettyjen päätelmien perusteella eli sen perusteella, että rullapainokoneisiin ja arkkipainokoneisiin soveltuva päällystetty hienopaperi ovat kaksi eri tuotetta.
(375)
Kiinan viranomaiset huomauttivat, että yksi edustavista tuottajista on väitetysti etuyhteydessä kiinalaiseen yritykseen, minkä vuoksi se pitäisi sulkea pois unionin tuotannonalan määritelmästä. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että kyseisen kiinalaisen yrityksen valmistamat tuotteet eivät ole tarkasteltavana olevia tuotteita. Sen vuoksi tällä suhteella ei ole vaikutusta vahinkoanalyysiin eikä kyseisen unionin tuottajan sisällyttämiseen unionin tuotannonalan määritelmään.
6. VAHINKO
6.1. UNIONIN KULUTUS
(376)
Kulutus määritettiin seuraavien perusteella:
-
Eurostatin tiedot kolmansista maista tulevasta tuonnista, asianmukaisesti oikaistuna unionin tuottajien toimittamilla tiedoilla niistä tuotteista, jotka eivät kuulu menettelyn piiriin. Toimitetun näytön perusteella tutkimuksessa todettiin, että olettamukset olivat kohtuullisia ja perusteltuja.
-
Yhteistyössä toimineiden kiinalaisten vientiä harjoittajien tuottajien varmennettu kokonaisvientimäärä unionin markkinoille, koska ilmoitetun vientimäärän havaittiin olevan suurempi kuin Eurostatin tietoihin perustuvan tuontimäärän.
-
CEPIFINEn toimittamiin tietoihin perustuva kaikkien unionin tuottajien kokonaismyynti unionin markkinoilla.
(377)
Tämän perusteella unionin kulutukseksi vahvistettiin seuraava:
Taulukko 1
Unionin kulutus
Unionin kulutus
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Tonnia
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Indeksi
100
104
101
86
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset, Eurostatin oikaistut tiedot ja CEPIFINEn toimittamat tarkastetut tiedot.
(378)
Kaiken kaikkiaan unionin kulutus laski 14 prosenttia tarkastelujakson aikana. Ensin kulutus kasvoi 4 prosenttia vuosien 2006 ja 2007 välillä, jonka jälkeen se laski 18 prosenttia vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välillä. Kulutuksen lasku vuonna 2008 ja tutkimusajanjaksolla johtui talouskriisin vuoksi pienentyneestä kysynnästä, etenkin vuoden 2009 jälkipuoliskolla.
6.1.1 TUONTI KIINASTA UNIONIIN
(379)
Kiinalaisten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tarkasteltavana olevan tuotteen tarkastettu kokonaismyyntimäärä unionin markkinoilla oli siis suurempi kuin Eurostatin ilmoittama tuontimäärä (ks. 376 kappale). Koska tarkistettuja tietoja pidettiin tarkempina kuin käytettävissä olevia tilastoja, Kiinasta tulevan tuonnin kokonaismäärä vahvistettiin yhteistyössä toimineiden yritysten toimittamien tarkastettujen tietojen perusteella. Niiden yhteistyössä toimineiden yritysten myyntimäärää, joiden todettiin vieneen vain monikerroksista kartonkia tarkastelujakson aikana, ei otettu huomioon kokonaistuonnissa, koska pääteltiin, että monikerroksista paperia ja kartonkia ei pitäisi pitää tarkasteltavana tuotteena (ks. 47 kappale). Koska tarkasteltavana olevan tuotteen tuontitiedot viittaavat vain kahteen yritykseen, katsottiin, että luottamuksellisuussyistä ne on asianmukaista esittää indeksoituina.
Taulukko 2
Tuettu tuonti yhteensä Kiinasta
Kokonaistuonti Kiinasta
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Määrä (indeksinä)
100
218
212
283
Markkinaosuus (indeksi)
100
210
209
329
Hinnat (euroa/tonni)
677
661
657
621
Indeksi
100
98
97
92
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
(380)
Tuonnin kokonaismäärä Kiinasta lisääntyi jyrkästi ja lähes kolminkertaistui tarkastelujaksolla. Tämän johdosta sen markkinaosuus kasvoi merkittävästi vuoden 2006 tasolta noin 1 prosentista yli 4 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Tätä on tarkasteltava ottaen huomioon kysyntä, joka laski 14 prosenttia samalla kaudella. Kiinasta tulevan tuetun tuonnin keskimääräiset hinnat laskivat 8 prosenttia tarkastelujaksolla.
6.1.2 HINTOJEN ALITTAVUUS
(381)
Hinnan alittavuuden tutkimista varten verrattiin unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömille asiakkaille myymien tuotelajien painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin Kiinasta tulevan tuonnin ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, jotka oli määritetty cif-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti voimassa olevien tullien ja tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.
(382)
Kiinalaisten viejien yhteistyössä toimimisen taso oli erittäin korkea, kuten 51 kappaleessa todettiin, ja niiden katsottiin vastaavan kaikesta Kiinasta unioniin tutkimusajanjaksolla suuntautuneesta viennistä. Kun otetaan huomioon, että kaksi alun perin ilmoittautunutta kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa eivät vieneet tarkasteltavana olevaa tuotetta unionin markkinoille (ks. 52 kappale), niiden tuontia ei ole otettu huomioon hintojen alittavuutta koskevassa analyysissä. Myös yhden vientiä harjoittavan tuottajan ryhmään kuuluvan yrityksen vientimyynti suljettiin pois vertailusta, koska yksikään edustavista unionin tuottajista ei tuottanut vastaavia tuotelajeja. Tämän yrityksen vientimäärästä voidaan todeta, että se edustaa vain vähäistä osaa ryhmän kokonaisvientimyynnistä ja sen hintataso vaikutti olevan ryhmän vientimyynnin hintojen tasolla.
(383)
Vertailu osoitti, että Kiinasta peräisin olevan unionissa myydyn tarkasteltavana olevan tuotteen tuetut hinnat alittivat unionin tuottajien myyntihinnat tutkimusajanjaksolla keskimäärin 7,6 prosentilla. Alittavuusmarginaalin tasoa on tarkasteltava ottaen huomioon erittäin avoimet hinnat, joita päällystetyn hienopaperin jakelumarkkinoille ominaiset hintanoteeraukset tukevat.
6.2. UNIONIN TUOTANNONALAN JA NELJÄN EDUSTAVAN UNIONIN TUOTTAJAN TALOUDELLINEN TILANNE
6.2.1 ALUSTAVAT HUOMIOT
(384)
Kun tuetun tuonnin vaikutusta unionin tuottajiin tutkittiin, otettiin perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti huomioon kaikki taloudelliset indikaattorit, joiden avulla voitaisiin arvioida unionin tuottajien tilannetta vuodesta 2006 tutkimusajanjakson päättymiseen.
(385)
Makrotaloudellisia tekijöitä (tuotantoa, kapasiteettia, kapasiteetin käyttöastetta, myyntimäärää, markkinaosuutta, kasvua ja tasoitustoimenpiteiden alaisten tukien merkittävyyttä) arvioitiin koko unionin tuotannonalan tasolla CEPIFINEn toimittamien tietojen perusteella.
(386)
Mikrotaloudellisten tekijöiden (keskimääräiset yksikköhinnat, työllisyys, palkat, tuottavuus, varastot, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, kyky saada pääomaa) analyysi tehtiin unionin tuottajien tasolla niiltä saatujen ja varmennettujen tietojen perusteella.
(387)
Väitettiin, että vahinkoanalyysissä ei analysoitu kaikkia vahinkoindikaattoreita valituksen tekijöiden ja koko unionin tuotannonalan osalta johdonmukaisesti ja kattavasti. Osapuolet esittivät, että merkittävää vahinkoa koskevat päätelmät olisivat erilaiset, jos jotkin indikaattorit, kuten markkinaosuus, olisi vahvistettu valituksen tekijöiden tasolla.
(388)
Vaikuttaa siltä, että näiden osapuolten lausunnot perustuvat indikaattoreihin, jotka on laskettu eri tiedoista kuin niistä, jotka vahvistettiin tutkimuksen aikana ja jotka on esitetty jäljempänä. Nämä päätelmät perustuvat virheellisiin seikkoihin, eivätkä ne näin ollen ole relevantteja.
(389)
Komission käytäntönä on arvioida makroekonomiset tekijät koko unionin tuotannonalan tasolla aiheutuneen vahingon perustella, kuten edellä on selitetty. Tässä tutkimuksessa unionin tuotannonala määriteltiin niiden unionin tuottajien tasolla, jotka vastaavat koko unionin tuotannosta (ks. 372 kappale) riippumatta siitä, tukivatko tuottajat valitusta tai toimivatko ne yhteistyössä tutkimuksessa.
(390)
Mikroekonomisia tekijöitä analysoidaan edustavien unionin tuottajien tasolla riippumatta siitä, tukivatko ne valitusta vai eivät. Edustavien tuottajien osuus oli 58 prosenttia unionin tuotannosta. Yksikään muista unionin tuottajista ei väittänyt, että komission päätelmät mikroekonomisista tekijöistä olisivat epäluotettavia tai perusteettomia. Sen vuoksi ei ole mitään syitä kyseenalaistaa päätelmiä, jotka perustuvat vain edustavien unionin tuottajien toimittamiin tietoihin.
(391)
Väitettiin, että yksi neljästä edustavasta tuottajasta ei toiminut yhteistyössä täysimittaisesti, koska se oli etuyhteydessä toiseen Euroopan unionissa toimivaan tuottajaan, joka ei toiminut tutkimuksessa yhteistyössä. Yritysten väitettiin olevan etuyhteydessä sellaisten siirtymäkauden sopimusten seurauksena, jotka oli tehty, kun yhteistyössä toimiva unionin tuottaja hankki omistukseensa toisen tuottajan päällystetyn hienopaperin liiketoimintasegmentin. Väitteen mukaan näiden siirtymäkauden sopimusten kautta yhteistyössä toimiva unionin tuottaja valvoo joitakin tehtaista, jotka pysyivät osittain hankitun tuottajan omistuksessa. Väitteensä tueksi vientiä harjoittava tuottaja viittasi 31 päivänä lokakuuta 2008 tehtyyn komission päätökseen (24), jäljempänä ’päätös’, jossa tarkasteltiin hankintahetkellä, olisiko liiketoimea pidettävä hankintana yrityskeskittymien valvonnasta (’EY:n sulautuma-asetus’) 20 päivänä tammikuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (25) mukaisesti.
(392)
Toisaalta tutkimuksessa kävi ilmi, että kyseisen EU:n tuottajan hallussa olevien osakkeiden määrä oli vähäinen ja alle yhteisön tullikoodeksin soveltamisesta annetun asetuksen (26) 143 artiklassa säädetyn rajan. Myöskään siirtymäkauden sopimukset, joihin viitattiin, eivät osoittaneet yritysten välillä mitään suhdetta, joka olisi ulottunut tavanomaista ostajan ja myyjän liikesuhdetta pidemmälle. Siirtymäkauden sopimusehdoilla pyritään hallinnoimaan päällystetyn paperin myyntiä siirtymäkaudella, ja näiden ehtojen mukaan unionin tuottaja toimii siirtymäkauden ajan ainoastaan myyntiagenttia vastaavasti. Lisäksi unionin tuottajan tarkastetussa konsernitilinpäätöksessä ja kyselylomakkeeseen annetussa vastauksessa ilmoitettiin palkkiotuotot, jotka oli saatu kyseisten paperitehtaiden myyntiagenttina toimimisesta; unionin tuottajalla ei ollut tunnustettua omistajuutta eikä näin ollen kustannuksia näiden tehtaiden suhteen.
(393)
Päätöksen mukaan yritysten välisessä liiketoiminnassa oli kyse siitä, että unionin tuottaja hankki osan toisen yrityksen liiketoiminnasta, eikä kyseessä ole yritysosto. Päätöksessä ei katsota, että yrityksiä olisi pidettävä yhtenä yksikkönä hankinnan jälkeen, eikä yritysten välillä ole yhteisyritystä. Lisäksi on huomattava, että edellä mainitussa päätöksessä tutkittu maantieteellinen laajuus koski ETA-aluetta eikä EU:n aluetta. On myös huomattava, että päätöksessä komissio ei analysoinut kyseisten yritysten välistä suhdetta yhteisön tullikoodeksin soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen 143 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
(394)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että kyseiset kaksi yritystä eivät ole etuyhteydessä yhteisön tullikoodeksin soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen 143 artiklan mukaisesti, minkä vuoksi kyseinen unionin tuottaja toimi tutkimuksessa yhteistyössä täysimääräisesti.
(395)
Mikrotaloudellisten indikaattoreiden analyysissä tiedot, jotka saatiin edellä mainitun unionin tuottajan hankkimista paperitehtaista, jätettiin pois kaikilta tutkittavilta vuosilta, jotta saatiin täysin vertailukelpoinen suuntaus vuosien mittaan.
(396)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että unionin tuottajien kaikkien tytäryhtiöiden olisi pitänyt täyttää erillinen kyselylomake, koska ne ovat erillisiä oikeussubjekteja.
(397)
Kyseisen unionin tuottajan tapauksessa katsottiin, että yksi vastaus kyselylomakkeeseen on riittävä merkityksellistä vastausta ja vahinkojen analyysiä varten. Vastauksessa eriteltiin yksityiskohtaisesti tiedot yksittäisten paperitehtaiden tasolla, ja kaikki tarvittavat tiedot, jotka liittyivät etuyhteydessä oleviin samankaltaisen tuotteen tuottajiin/myyjiin, voitiin tarkastaa tarkastuskäynnillä.
(398)
Myöhemmin toimitetuissa huomautuksissa vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että sama yritys ei toiminut täysin yhteistyössä, koska se toimitti kyselylomakevastauksensa sellaisen yksikön puolesta, jota ei ole olemassa, ja että yrityksen tarkastettu tilinpäätös ei osoittanut tietoja, jotka oli toimitettu sen kyselylomakevastauksessa. Edeltävää kappaletta koskevat päätelmät pätevät myös tämän osalta.
6.2.2 UNIONIN TUOTANNONALAAN LIITTYVÄT TIEDOT (MAKROTALOUDELLISET INDIKAATTORIT)
(399)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset ja yksi kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja väittivät, että analyysissä käytetyt makrotaloudelliset tiedot ovat epätäydellisiä ja epätarkkoja, minkä vuoksi niitä ei voida käyttää tukevana näyttönä merkittävästä vahingosta.
(400)
Valituksen tehneen järjestön toimitiloihin tehdyssä tarkastuksessa vahvistettiin, että makrotaloudellisten indikaattoreiden laskemiseen käytetyt tiedot kerätään suoraan unionin tuottajilta, joiden tuotanto kattaa noin 98 prosenttia unionin kokonaistuotannosta, ja ne ovat riittävän yksityiskohtaisia, jotta voidaan yksilöidä tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevat tiedot. Käytetyt olettamukset ja/tai arviot tehtiin kohtuullisin ja oikeutetuin perustein, esimerkiksi arkkipainokoneisiin tarkoitettuja rullia ei otettu huomioon niiden selvästi merkityksettömän määrän vuoksi, mitä osoitti niiden osuus edustavien unionin tuottajien kokonaismyyntimäärästä. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
6.2.2.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
Taulukko 3
Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Tuotanto (tonnia)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Indeksi
100
102
98
80
Kapasiteetti (tonnia)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Indeksi
100
100
98
89
Kapasiteetin käyttöaste
92 %
94 %
93 %
83 %
Indeksi
100
102
101
90
Lähde: CEPIFINEn toimittamat tarkastetut tiedot.
(401)
Kuten edellä olevasta taulukosta käy ilmi, unionin tuotannonalan tuotantomäärä laski 20 prosenttia tarkastelujaksolla. Vaikka unionin kulutus lisääntyi noin 1 prosentin vuosien 2006 ja 2008 välillä, unionin tuotannonalan tuotanto laski 2 prosenttia kyseisellä kaudella ja väheni merkittävästi vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välillä unionin kulutuksen laskua seuraten.
(402)
Vuodesta 2000 lähtien unionin tuottajat ovat toteuttaneet suuria rakenneuudistuksia, joilla on pyritty käsittelemään rakenteellista liikakapasiteettia. Yhdistämällä ja sulkemalla tehtaita unionin tuotannonala vähensi päällystetyn hienopaperin tuotantokapasiteettia noin 770 000 tonnia eli 11 prosenttia vuoden 2006 ja tutkimusajanjakson välillä.
(403)
Kokonaiskapasiteetin pienenemisestä huolimatta kapasiteetin käyttöaste laski silti 92 prosentista 83 prosenttiin vuoden 2006 ja tutkimusajanjakson välillä. Lasku oli suurinta vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisellä jaksolla. Korkea kapasiteetin käyttöaste on merkittävä tekijä paperintuottajien pitkän aikavälin elinkelpoisuuden kannalta käyttöomaisuuteen tehtyjen suurten investointien takia. Sen vuoksi tutkimusajanjakson aikaista kapasiteetin käyttöastetta pidettiin alhaisena.
6.2.2.2 Myyntimäärät ja markkinaosuus
(404)
Seuraavassa taulukossa esitetyt myyntimäärät liittyvät määrään, joka myytiin ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle unionin markkinoilla.
Taulukko 4
Myyntimäärät ja markkinaosuus
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Myyntimäärä (tonnia)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Indeksi
100
102
99
81
Markkinaosuus
93 %
91 %
91 %
88 %
Indeksi
100
98
98
95
Lähde: CEPIFINEn toimittamat tarkastetut tiedot.
(405)
Vaikka unionin kulutus kasvoi 4 prosenttia vuosien 2006 ja 2007 välillä (ks. 377 kappale), unionin tuotannonalan tarkasteltavana olevan tuotteen myyntimäärä riippumattomille asiakkaille unionin markkinoilla kasvoi vain 2 prosenttia samalla kaudella. Tämä tarkoittaa sitä, että unionin tuotannonala ei pystynyt täysimittaisesti hyödyntämään kyseisellä kaudella kasvanutta kulutusta. Lisäksi vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välillä, jolloin unionin kulutus laski 15 prosenttia, kaikkien unionin tuottajien myyntimäärä laski vieläkin enemmän, 18 prosenttia. Tämän vuoksi unionin tuotannonalan myyntimäärä - kohottuaan hieman vuonna 2007 - laski jatkuvasti ja merkittävästi, mikä näkyi 5 prosenttiyksikön markkinaosuuden menetyksenä tarkastelujaksolla.
(406)
Yksi kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä väitti, että unionin tuottajien markkinaosuuteen olisi sisällytettävä myös tuonti Sveitsistä, koska tuonti tapahtui yhden edustavan unionin tuottajan omistamasta tehtaasta.
(407)
Tukien vastaisten tutkimuksen maantieteellinen soveltamisala on Euroopan unioni. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
(408)
Lisäksi väitettiin, että valituksen tekijöiden markkinaosuus kasvoi merkittävästi tarkastelujaksolla.
(409)
Markkinaosuus on makroindikaattori, jota analysoidaan koko unionin tuotannonalan eikä valituksen tekijöiden tasolla. Lisäksi valituksen tekijöiden markkinaosuutta koskeva väite on virheellinen.
6.2.2.3 Kasvu
(410)
Tarkastelujakson kehitys osoittaa, että 19 prosentin pudotus unionin tuotannonalan myyntimäärässä oli paljon suurempi kuin 14 prosentin pudotus unionin kulutuksessa. Tämän seurauksena unionin tuotannonalan markkinaosuus myös pieneni merkittävästi, 5 prosenttiyksikköä, samalla kaudella.
6.2.2.4 Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen suuruus
(411)
Kiinalaisen tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen suuruus, joka on esitetty edellä tukea koskevassa jaksossa, on merkittävä. Kun otetaan huomioon tuetun tuonnin määrä ja hinnat, todellisen tukimarginaalin vaikutusta ei voida pitää vähäisenä.
6.2.3 NELJÄÄN EDUSTAVAAN UNIONIN TUOTTAJAAN LIITTYVÄT TIEDOT (MIKROTALOUDELLISET INDIKAATTORIT)
6.2.3.1 Neljän edustavan unionin tuottajan keskimääräiset yksikköhinnat
(412)
Neljän edustavan unionin tuottajan keskimääräiset myyntihinnat noudettuna lähettäjältä-tasolla unionin markkinoiden etuyhteydettömille asiakkaille pysyivät vakaina vuosien mittaan, lukuun ottamatta vuotta 2007, jolloin ne olivat hieman tämän tason yli.
Taulukko 5
Unionin tuottajien hinnat
Unionin tuottajien hinnat
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Keskihinta (euroa/tonni)
692
717
691
699
Indeksi
100
104
100
101
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
6.2.3.2 Varastot
(413)
Varastojen osuus tuotantomäärästä tutkimusajanjaksolla oli noin 10 prosenttia. Neljän edustavan unionin tuottajan varastot kasvoivat 10 prosenttia tarkastelujaksolla, etenkin vuosien 2006 ja 2007 välillä ja myöhemmin vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välillä. Tämä tapahtui samaan aikaan, kun Kiinasta halvoin hinnoin tuleva tuettu tuonti lisääntyi jyrkästi.
Taulukko 6
Varastot
Varastot
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Varastot (tonnia)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeksi
100
107
107
110
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
6.2.3.3 Työllisyys, palkat ja tuottavuus
Taulukko 7
Työllisyys
Työllisyys
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Työntekijät (kokoaikaiseksi muutettuna - FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeksi
100
97
93
80
Työvoimakustannukset (euroa/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeksi
100
102
105
108
Tuottavuus (yksikkö/FTE)
453
478
486
484
Indeksi
100
106
107
107
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
(414)
Neljän edustavan unionin tuottajan paperitehtaiden sulkemisen ja yhdistämisen vuoksi työntekijöiden määrä väheni tarkastelujaksolla huomattavasti, 20 prosenttia (lähes 1 600 työpaikkaa).
(415)
Toimintaa on tehostettu pitämällä yllä ja kasvattamalla tuotosta työntekijää kohti, myös vuosien 2007 ja 2008 merkittävien irtisanomisten aikana. Työvoimakustannukset kasvoivat vakaasti niin, että tarkastelujaksolla kasvu oli yhteensä 8 prosenttia.
6.2.3.4 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto
Taulukko 8
Kannattavuus
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Kannattavuus
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Muutos (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Kassavirta (tuhatta euroa)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeksi
100
81
66
129
Investoinnit (tuhatta euroa)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeksi
100
99
84
58
Investointien tuotto
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Muutos (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
(416)
Neljälle edustavalle unionin tuottajalle aiheutui tappioita vuosina 2006-2008, ja taloudellinen tilanne kääntyi positiiviseksi vasta vuonna 2009, jolloin tärkeimmän raaka-aineen, sellun, hinta maailmanmarkkinoilla poikkeuksellisesti laski merkittävästi talouden taantuman vuoksi. Sellun hinnan 20 prosentin laskua pidettiin epänormaalin suurena laskuna, joka vaikutti suoraan rahoitustilanteen paranemiseen tutkimusajanjaksolla. On huomattava, että tutkimusajanjakson jälkeen sellun hinnat palasivat tutkimusajanjaksoa edeltävälle tasolle.
(417)
Kassavirta, joka osoittaa tuottajien kykyä rahoittaa itse toimintaansa, kehittyi suurin piirtein samalla tavalla kuin kannattavuus. Näin ollen kassavirta kasvoi poikkeuksellisesti tutkimusajanjaksolla sellun hintojen putoamisen seurauksena. Investointien tuotto kehittyi negatiivisesti noudatellen neljän edustavan unionin tuottajan negatiivista voittotulosta vuoteen 2008 asti ja kääntyi positiiviseksi tutkimusajanjaksolla sellun hintojen poikkeuksellisten alenemisen vuoksi.
(418)
Edellä esitetyn seurauksena neljän edustavan unionin tuottajan investointikyky supistui, kun kassavirta heikkeni merkittävästi tarkastelujaksolla tutkimusajanjaksoa lukuun ottamatta. Tämän vuoksi investoinnit putosivat 35 prosenttia tarkastelujaksolla, eikä niitä tehty kuin sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitoksiin, joiden avulla unionin tuottajat pyrkivät lievittämään jatkuvasti kohoavien energiakustannusten vaikutuksia.
(419)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kannattavuuden paranemista ei pitäisi pitää yksittäisenä tapahtumana, joka perustuu raaka-ainekustannusten poikkeukselliseen laskuun. Kustannusten lasku hyödytti molempia: sekä kaikkia paikallisia että kiinalaisia tuottajia, eikä pelkästään valituksen tekijöitä, minkä vuoksi kannattavuuden kääntyminen nousuun ei perustunut yksinomaan kustannusten laskuun vaan oli tulosta valituksen tekijöiden muuttuneesta hinnoittelusta.
(420)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti lisäksi, että kannattavuuden taustalla ovat ennemminkin päällystetyn hienopaperin kuin sellun hinnat. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että kun sellun hinnat putosivat jyrkästi vuonna 2009, päällystetyn hienopaperin hinnat pysyivät vakaina ja voitot kasvoivat tämän seurauksena. Kun otetaan huomioon, että hinnat pysyivät vakaina, hintojen ja kannattavuuden välillä ei voida näin ollen havaita korrelaatiota tällä kyseisellä kaudella.
(421)
Kannattavuus on indikaattori, jota analysoidaan edustavien unionin tuottajien tasolla eikä valituksen tekijöiden tasolla, kuten osapuoli esitti. Kerättyjen tietojen analyysi osoitti suoran yhteyden tärkeimmän raaka-aineen, sellun, hintojen poikkeuksellisen laskun ja kasvaneen kannattavuuden välillä, ja tässä lopputuotteiden vakailla hinnoilla itse asiassa oli vaikutusta kannattavuuden paranemiseen. Tämä koski todennäköisesti myös muita tuottajia markkinoilla, mutta se ei vaikuta päätelmään, jonka mukaan tilapäinen kannattavuuden paraneminen johtui raaka-aineiden hinnan poikkeuksellisesta laskusta tutkimusajanjaksolla.
6.2.3.5 Pääoman saatavuus
(422)
Paperiteollisuudelle on yleensä ominaista korkea velkaantuneisuus, joka liittyy käyttöomaisuuteen tehtäviin merkittäviin investointeihin. Tarkastelujaksolla aiheutuneiden tappioiden seurauksena neljän edustavan unionin tuottajan kyky saada pääomaa ja rahoittaa toimintaansa kohtuullisilla rahoituskustannuksilla vaarantuivat. Tämä koski erityisesti vuotta 2008, jolloin yhden neljästä edustavasta unionin tuottajasta täytyi hankkia jälleenrahoitusta merkittävällä riskipreemiolla ja pienin edustava tuottaja todettiin maksukyvyttömäksi ja toinen unionin tuottaja otti sen haltuunsa.
6.3. VAHINKOA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(423)
Tutkimuksen mukaan useimmat vahinkoindikaattorit, kuten tuotantomäärä (-20 %), kapasiteetin käyttöaste (-10 %), myyntimäärä etuyhteydettömille asiakkaille unionin markkinoilla (-19 %) ja markkinaosuus (-5 prosenttiyksikköä) heikkenivät tarkastelujaksolla. Lisäksi vuoteen 2008 asti neljän edustavan unionin tuottajan taloudelliseen tilanteeseen liittyviin vahinkoindikaattoreihin kuten investointien tuottoon ja kannattavuuteen kohdistui vakavia vaikutuksia. Kannattavuuden äkillinen kohoaminen tutkimusajanjaksolla johtui puhtaasti tilapäisestä ja poikkeuksellisesta sellun maailmanmarkkinahintojen putoamisesta. On huomattava, että tutkimusajanjaksollakin kannattavuusaste oli erittäin alhainen eikä sen katsota muuttavan päätelmää, jonka mukaan neljän edustavan unionin tuottajan taloudellinen tilanne oli erittäin heikko.
(424)
Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että edellä kuvattua vahinkotilannetta voidaan pääasiassa selittää sillä, että rakenneuudistuspyrkimyksistä ja tuottavuuden parannuksista huolimatta neljä edustavaa unionin tuottajaa eivät pystyneet nostamaan päällystetyn hienopaperin hintoja yli tason, joka kattaisi kustannukset, tai elinkelpoisen kannattavuuden tasolle. Tämä johtuu pääasiassa kiinalaisten viejien tutkimusajanjaksolla harjoittamasta hintojen alittavuudesta, jolla on merkittävä vaikutus markkinoilla, joilla hinnat ovat erittäin avoimet. Neljä edustavaa unionin tuottajaa onnistuivat alentamaan tuotantokustannuksiaan tutkimusajanjaksolla parantamalla tuottavuutta entisestään; tätä auttoi myös sellun hintojen aleneminen, joka tapahtui pääasiassa tutkimusajanjakson jälkipuoliskolla. Koska kysyntä ja tarjonta tasapainottuivat paremmin markkinoilla, kun tuottajat ryhtyivät toimiin rakenteellisen ylikapasiteetin torjumiseksi yhdistämällä ja sulkemalla laitoksia, päällystetyn hienopaperin hinnat voitiin pitää vakaalla tasolla. Neljä edustavaa unionin tuottajaa eivät olleet kuitenkaan tilanteessa, jossa ne olisivat voineet nostaa myyntihintojaan kannattavuustasolle, joka on tarpeen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden kannalta.
(425)
Kuten 19 kappaleessa mainittiin, yksi osapuoli väitti, että rullapainokoneisiin soveltuva päällystetty hienopaperi olisi pitänyt sisällyttää tähän tutkimukseen. Tällä perusteella osapuoli väitti, että tuotteen jättäminen huomiotta määritettäessä aiheutunutta merkittävää vahinkoa ja analysoitaessa suuntauksia olisi vääristänyt vahinkoa koskevia päätelmiä. Väite oli kuitenkin hylättävä 20 ja 22-25 kappaleessa esitettyjen päätelmien perusteella eli sen perusteella, että rullapainokoneisiin ja arkkipainokoneisiin soveltuva päällystetty hienopaperi ovat kaksi eri tuotetta.
(426)
Sama osapuoli väitti, että kun yksi neljästä edustavasta unionin tuottajasta osti yhden unionin tuottajan vuonna 2008, tämä osoittaa, että kyseisen edustavan unionin tuottajan tilanne oli melko terve. Ensinnäkin on huomattava, että merkittävän vahingon aiheutumista arvioidaan unionin tuotannonalan tilanteen eikä vain yhden tuottajan tilanteen perusteella. Useimmat vahinkoindikaattorit osoittivat negatiivista suuntausta, mikä todisti unionin tuotannonalan tilanteen heikentymisen tarkastelujaksolla (ks. 423 kappale). Hankintaa pidettiin osana unionin tuotannonalan rakenneuudistuspyrkimyksiä tarkastelujaksolla. On joka tapauksessa huomattava, että makroindikaattoreita kuten tuotantomäärää, kapasiteettia, myyntimäärää ja markkinaosuutta analysoitaessa hankinnalla oli neutraali vaikutus, koska makroindikaattoreiden arvioinnissa otetaan huomioon kaikki unionin tuottajat, jotka muodostavat unionin tuotannonalan 372 kappaleessa määritellyllä tavalla. Toisin sanoen näiden tekijöiden pitäisi pysyä kaiken kaikkiaan muuttumattomina, vaikka omistajuus vaihtuu.
(427)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen osapuolet väittivät, ettei ollut asiaa tukevaa näyttöä, jonka mukaan valituksen tehneille unionin tuottajille olisi aiheutunut merkittävää vahinkoa, vaan valituksen tekijöiden taloudelliset tulokset olivat vakaita ja kannattavuus kasvoi tutkimusajanjaksolla.
(428)
Ensinnäkin unionin tuotannonalan tilannetta analysoidaan edustavien unionin tuottajien tasolla eikä valituksen tekijöiden tasolla, kuten osapuoli esitti.
(429)
Toiseksi, kuten 409 kappaleessa jo todettiin, vaikuttaa siltä, että näiden osapuolten päätelmät on tehty indikaattoreista, jotka on laskettu eri tiedoista kuin niistä, jotka vahvistettiin tutkimuksen aikana ja jotka on esitetty edellä. Näin ollen nämä päätelmät ovat virheellisiä. Osapuolten analyysissä ei myöskään johdonmukaisesti käytetty kahta eri tietosarjaa makro- ja mikroindikaattoreiden osalta.
(430)
Lisäksi väitettiin, että kannattavuuden paranemista olisi pidettävä tuloksena myös tuotannonalan rakenneuudistuksista, esimerkiksi tuotannon ja työpaikkojen vähentämisestä ja tuottavuuden kasvattamisesta. Tässä tapauksessa viimeksi mainittuja tekijöitä ei voida pitää ainoina vahinkoindikaattoreina, vaan kaikkia vahinkoindikaattoreita olisi tarkasteltava yhdessä.
(431)
Perusasetuksen 8 artiklan 2 kohdassa luetellaan taloudelliset tekijät ja indeksit, jotka on arvioitava tutkittaessa tuetun tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan. Kyseisessä 8 artiklan 2 kohdassa nimenomaisesti todetaan, että luettelo ei ole tyhjentävä, eikä yksi tai useampi näistä tekijöistä välttämättä ole ratkaiseva peruste. Vaikka siis indikaattorit onkin arvioitava erikseen, päätelmät olisi tehtävä kaikkien tekijöiden analyysistä.
(432)
Osapuolet kommentoivat myös mahdollista merkittävän lisävahingon vaaraa, kun otetaan huomioon kiinalaisten tuottajien valtava kapasiteetin kasvatus, jota tuetaan valtion politiikalla ja tuilla. Tutkimuksessa käsiteltiin merkittävän vahingon esiintymistä eikä merkittävän lisävahingon vaaraa. Sen vuoksi nämä kommentit eivät vaikuttaneet päätelmiin ja ne oli jätettävä huomiotta.
(433)
Edellä esitetyn perusteella olisi pääteltävä, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
7. SYY-YHTEYS
7.1. JOHDANTO
(434)
Komissio tutki perusasetuksen 8 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti, oliko asianomaisesta maasta tuleva tuettu tuonti syynä unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon. Komissio tarkasteli tuetun tuonnin lisäksi myös muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet vahingoittaa unionin tuotannonalaa, sen varmistamiseksi, ettei niiden aiheuttamaa vahinkoa katsottaisi tuetun tuonnin aiheuttamaksi.
7.2. TUETUN TUONNIN VAIKUTUKSET
(435)
Päällystetyn hienopaperin markkinoille unionissa on ominaista ostovoiman merkittävä keskittyminen ja hintojen avoimuus hintanoteerausten kautta. Päällystetty hienopaperi on perushyödyke, joka ei mahdollista merkittäviä hintaeroja eri hankintalähteiden välillä. Suuri osa tuotteesta myydään kauppiaiden kautta, mikä pakottaa unionin tuotannonalan pitämään hinnat samalla tasolla halvoin hinnoin tulevan tuetun tuonnin kanssa. Sen vuoksi tuodun päällystetyn hienopaperin, josta 35 prosenttia tuli Kiinasta tutkimusajanjaksolla, hinnoilla on yleisesti merkittävä vaikutus hintatasoon unionin markkinoilla.
(436)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tuettu tuonti Kiinasta lisääntyi jyrkästi (+183 %) tarkastelujaksolla. Tuettu tuonti Kiinasta ensin kaksinkertaistui vuodesta 2006 vuoteen 2007, kun taas hinnat olivat 2 prosenttia alemmat vuonna 2007 kuin vuotta aikaisemmin. Vuonna 2008 tuonti Kiinasta pysyi vakaana ja keskimääräiset hinnat putosivat vielä yhden prosentin. Kiinasta tulevan tuonnin määrä (+71 %) ja markkinaosuus (+120 %) kasvoivat taas jyrkästi tutkimusajanjaksolla, ja laskevat hinnat (-5 %) alittivat neljän edustavan unionin tuottajan hinnat 7,6 prosentilla ja aiheuttivat näin hintapainetta unionin markkinoilla ja estivät unionin tuottajia nostamasta hintojaan kannattavalle tasolle.
(437)
Tarkastelujaksollahan unionin kulutus laski noin 14 prosenttia. Unionin tuotannonalan myyntimäärä putosi huomattavasti (19 %). Myynnin lasku oli kuitenkin paljon suurempi kuin kysynnän lasku ja johti markkinaosuuden kutistumiseen 5 prosenttiyksiköllä. Samaan aikaan Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi noin 3 prosenttiyksikköä. Tämä osoittaa, että Kiinasta tuleva tuettu tuonti valtasi suureksi osaksi unionin tuotannonalan markkinaosuuden.
(438)
Kiinasta unionin markkinoille tulevan halvan tuetun tuonnin jatkuva paine ei antanut unionin tuotannonalalle mahdollisuutta mukauttaa myyntihintojaan kohonneiden raaka-ainekustannusten mukaan etenkään vuonna 2008, jolloin sellun hinnat kohosivat huippuunsa. Tämä johti unionin tuotannonalan markkinaosuuden ja kannattavuuden menetykseen.
(439)
Tutkimuksen aikana ja päätelmistä ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että kiinalaisella tuonnilla ei ollut merkittävää vaikutusta määrien ja hintojen suhteen. Väitteen mukaan Kiinasta tuleva tuonti ei kasvanut äkillisesti vaan vähitellen vuosien mittaan, minkä vuoksi sen vaikutus oli melko vähäinen eikä sitä pitäisi liioitella vahingon toteamisen yhteydessä. Lisäksi väitettiin, että Kiinan hinnoilla, vaikka ne olivatkin alle unionin hintojen, ei ollut mitään vaikutusta unionin tuotannonalan suhteellisen vakaisiin hintoihin. Yksi vientiä harjoittava tuottaja kyseenalaisti komission päätelmän, jonka mukaan Kiinan hinnat estivät hinnankorotukset. Se totesi, että vuonna 2009, jolloin Kiinasta tulevan tuonnin hinnat laskivat edelleen, unionin tuotannonalan hinnat nousivat ja lisäksi mahdollistivat sen, että unionin tuotannonala tuotti voittoa.
(440)
Kiinasta tulevan tuonnin kehitystä on analysoitu tarkemmin 380 kappaleessa, ja päätelmänä oli, että määrän kasvua ei voida pitää merkityksettömänä.
(441)
Kiinasta tulevan tuonnin hinnat alittivat edustavien unionin tuottajien hinnat 7,6 prosentilla, jota on pidettävä merkittävänä markkinoilla, joilla hinnat ovat erittäin avoimet. Kuten 412 kappaleessa todettiin, edustavien unionin tuottajien hinnat olivat vakaat tarkastelujaksolla ja kohosivat poikkeuksellisesti vuonna 2007, jolloin Kiinasta tuleva tuonti ei lisääntynyt. Vuonna 2009 unionin tuottajat pystyivät pitämään hintansa vakaina sillä seurauksella, että ne menettivät markkinaosuuttaan ja kannattavuuttaan, jotka ne olivat saavuttaneet vakaiden hintojen ja raaka-ainekustannusten laskun ansiosta.
(442)
Yksi kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että päällystetyn hienopaperin tuonti Kiinasta ei vaikuttanut unionin tuotannonalan hintoihin, koska tuonti ei ole verrattavissa edustavien unionin tuottajien valmistamaan ja myymään päällystettyyn hienopaperiin, koska vain 10:tä prosenttia edustavien unionin tuottajien myynnistä verrattiin määritettäessä hintoja alittavuutta ja vahinkoa aiheuttamatonta hintatasoa. On huomattava, että nämä määritykset tehdään käyttäen täysin vertailukelpoisia tuotteita, joiden kaikki ominaisuudet vastaavat suoraan toisiaan, jotta varmistetaan tasapuolinen vertailu. Kiinalaisten tuottajien tuottama päällystetty hienopaperi ja unionin tuottajien tuottama päällystetty hienopaperi ovat vertailukelpoisia tuotteita, kuten 50 kappaleessa todettiin, ja näin ollen ne ovat suorassa kilpailussa keskenään unionin markkinoilla.
(443)
Lisäksi väitettiin, että päätelmät, joiden mukaan päällystetyn hienopaperin markkinat ovat hyödykemarkkinat, joille on ominaista suuri avoimuus, ovat virheellisiä, koska unionin tuottajat myyvät noin puolet tuotteistaan suoraan loppukäyttäjille. Toisin kuin väitettiin, edustavat unionin tuottajat myivät suurimman osan tuotteistaan kauppiaiden kautta joko suoraan tai välillisesti (sopimusmyynti, jossa tuotteet kuljetetaan suoraan asiakkaalle mutta tilaus ja laskutus hoidetaan kauppiaiden kautta). Kauppiailla onkin keskeinen tehtävä sekä tuotteiden varastoinnissa että avointen hintojen tarjoamisessa markkinoilla.
(444)
Edellä esitettyä Kiinasta tulevan tuonnin suuntausta ei voida pitää merkityksettömänä, minkä vuoksi päätellään, että Kiinasta halvoin hinnoin tulevan tuetun tuonnin voimakkaalla kasvulla oli merkittävä negatiivinen vaikutus unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen.
7.3. MUIDEN TEKIJÖIDEN VAIKUTUS
7.3.1 KULUTUKSEN KEHITTYMINEN UNIONIN MARKKINOILLA JA TALOUSKRIISI
(445)
Päällystetyn hienopaperin kulutus unionissa kasvoi ensin vuonna 2007, jonka jälkeen se laski vuonna 2008 ja tutkimusajanjaksolla (ks. 378 kappale). Tarkastelujaksolla unionin tuotannonala menetti markkinaosuuttaan. Yksi yhteistyössä toimineista kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista ja Kiinan viranomaiset väittivät, että unionin tuotannonalan myyntimäärän, markkinaosuuden ja tuotannon lasku johtui kulutuksen laskusta, joka aiheutui talouskriisistä ja sähköisen median laajenemisesta, eikä sitä pitäisi pitää kiinalaisesta tuonnista johtuvana. Väitteensä tueksi Kiinan viranomaiset lainasivat paperi- ja selluteollisuuden kesäkuussa 2009 julkaisemaa kilpailukyky- ja työllisyysmanifestia, jäljempänä ’manifesti’.
(446)
Vaikkei voidakaan jättää täysin huomiotta sitä, että unionin kulutuksen negatiivinen kehitys olisi syystä tai toisesta vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välillä vaikuttanut negatiivisesti unionin tuotannonalan tilanteeseen myyntimäärien ja tuotannon osalta, on kuitenkin huomattava, että kiinalaiset viejät onnistuivat samaan aikaan ja etenkin vuodesta 2008 vuoteen 2009 kasvattamaan myyntimääräänsä ja markkinaosuuttaan tuetun tuonnin markkinoille aiheuttaman hintapaineen kautta.
(447)
Kiinan viranomaisten siteeraama manifesti kattaa koko paperi- ja selluteollisuuden, ja sillä on yleinen poliittinen tarkoitus. Asiakirjaan sisältyvien tietojen perusteella tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta ja myynnistä ei voitu tehdä erillisiä päätelmiä. Sen vuoksi ei ole mahdollista päätellä, pätevätkö manifestissa esitetyt lausunnot tai päätelmät sellaisenaan tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Koska tutkimuksessa ei myöskään käynyt ilmi, että talouskriisin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä olisi tiivis yhteys, väite oli hylättävä.
(448)
Sen vuoksi katsotaan, että unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikkenemistä ei voida selittää vähentyneellä kulutuksella, vaan sen pääasiallisena aiheuttajana on Kiinasta tulleen tuetun tuonnin voimakas kasvu ja kiinalaisten viejien harjoittama hintojen alittavuus. Vaikka kysynnän supistuminen vaikutti vahinkoon, se ei poista syy-yhteyttä aiheutuneen merkittävän vahingon ja lisääntyneen tuetun tuonnin väliltä.
7.3.2 RAAKA-AINEEN HINNAT
(449)
Neljän edustavan unionin tuottajan keskimääräiset tuotantokustannukset kohosivat hieman (2 %) vuosien 2006 ja 2008 välillä ja laskivat 5 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Tutkimuksen mukaan neljän edustavan unionin tuottajan tuotantokustannukset päällystetyn hienopaperin tuotannossa seurailivat sellun hintojen kehitystä; selluhan on yksi tärkeimmistä raaka-aineista paperintuotannossa. Sellun keskimääräinen hinta kohosi 8 prosenttia vuosien 2006 ja 2008 välillä, minkä jälkeen se laski jyrkästi vuoden 2008 lopusta tutkimusajanjakson viimeiseen kuukauteen asti. Sellun hinta oli keskimäärin 19 prosenttia alempi vuonna 2009 kuin edeltävänä vuonna.
(450)
Markkinoilla, joilla unionin tuotannonalalle vahingollista tuettua tuontia ei esiinny, voidaan odottaa, että hintoja mukautetaan säännöllisesti tuotantokustannusten eri osatekijöiden kehityksen huomioon ottamiseksi. Näin ei kuitenkaan tapahtunut ennen vuotta 2008. Unionin tuottajien oli itse asiassa pakko pitää myyntihintansa alhaalla, vaikka sellun hinnat nousivat vuonna 2008, jotta ne voivat kilpailla Kiinasta halvoin hinnoin tulevan tuetun tuonnin kanssa, ja tämä johti niiden kannattavuuden huomattavaan putoamiseen kyseisellä kaudella. Tilanne koheni tutkimusajanjaksolla sellun hintojen epänormaalin laskun vuoksi, kun taas päällystetyn hienopaperin hinnat voitiin pitää vakaina samaan aikaan. Tälläkään poikkeuksellisella kaudella edelleen erittäin alhaiset voittotasot eivät kuitenkaan antaneet neljälle edustavalle unionin tuottajalle mahdollisuutta toipua jatkuvasta tuetusta tuonnista. Raaka-ainekustannusten laskusta huolimatta hintatasoja ei vieläkään voitu nostaa tasolle, jolla olisi voitu saavuttaa vankat voittomarginaalit, joita tämä pääomavaltainen tuotannonala tarvitsee.
(451)
Näin ollen päätellään, että Kiinasta tuleva tuettu tuonti, joka alitti neljän edustavan unionin tuottajan hinnat, laski hintoja unionin markkinoilla ja esti neljää edustavaa unionin tuottajaa nostamasta myyntihintojaan tasolle, jolla ne olisivat kattaneet kustannukset tai saavuttaneet kohtuullisen kannattavuuden. Kun otetaan huomioon, että raaka-aineen hinnat laskivat merkittävästi tutkimusajanjaksolla, voidaan päätellä, että niillä ei voinut olla vaikutusta unionin tuotannonalalle samalla kaudella aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon.
7.3.3 EDUSTAVIEN UNIONIN TUOTTAJIEN VIENTITULOS
(452)
Myös vientitoimintaa tarkasteltiin yhtenä tuetun tuonnin ohella tiedossa olevana tekijänä, joka olisi samaan aikaan voinut aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, sen varmistamiseksi, ettei näiden muiden tekijöiden mahdollisesti aiheuttamaa vahinkoa pidettäisi tuetun tuonnin aiheuttamana. Analyysissä tuli esiin, että neljän edustavan unionin tuottajan vientimyynti etuyhteydettömille osapuolille edusti merkittävää osaa niiden myynnistä (noin 26 %) tarkastelujaksolla. Vaikka myös vientimyynnin määrä laski tarkastelujaksolla 16 prosenttia, lasku oli vähäisempää kuin myyntimäärän lasku unionin markkinoilla (19 %). Näin ollen katsotaan, että vientimäärän väheneminen ei voi selittää neljälle edustavalle unionin tuottajalle aiheutuneen vahingon tasoa. Koska viennillä on merkittävä asema siinä, että kapasiteetin käyttöaste pysyy korkeana koneisiin tehtyjen investointien suurten kiinteiden kustannusten kattamiseksi, katsottiin että vaikka vientitulos heikkeni, sillä oli kaiken kaikkiaan positiivinen vaikutus. Tämän vuoksi katsotaan, että vaikka vientitoiminnan väheneminen olisikin osaltaan vaikuttanut unionin tuotannonalan yleisesti heikkoon tulokseen, toisaalta se lievensi unionin markkinoilla kärsittyjä tappioita, eikä se poista vahvistettua syy-yhteyttä Kiinasta tulevan tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(453)
Yksi osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan vienti laski merkittävästi sen vuoksi, että euro oli niin vahva Yhdysvaltojen dollariin nähden, ja että tämän tekijän aiheuttamaa vahinkoa ei pitäisi laskea Kiinasta tulevan tuonnin syyksi. Kuten edellä todettiin, unionin tuotannonalan vientituloksen heikkeneminen - heikkenemisen syistä riippumatta - ei ole pääasiallinen syy tuottajille aiheutuneeseen vahinkoon eikä näin ollen poista 444 kappaleessa vahvistettua syy-yhteyttä.
7.3.4 TUONTI MUISTA KOLMANSISTA MAISTA
(454)
Tuontimäärät ja -hinnat muista kolmansista maista vuoden 2006 ja tutkimusajanjakson välillä noudattelivat seuraavia suuntauksia:
Taulukko 9
Kolmansista maista tuleva tuonti
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Sveitsi
Tuonti (tonnia)
194 748
191 636
226 736
172 233
Indeksi
100
98
116
88
Markkinaosuus
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Indeksi
100
95
115
103
Hinta (euroa/tonni)
787
782
758
793
Indeksi
100
99
97
105
Indonesia
Tuonti (tonnia)
19 834
30 714
27 178
49 877
Indeksi
100
155
137
251
Markkinaosuus
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Indeksi
100
149
135
292
Hinta (euroa/tonni)
855
818
845
681
Indeksi
100
96
99
80
Etelä-Korea
Tuonti (tonnia)
45 154
65 251
46 498
46 068
Indeksi
100
145
103
102
Markkinaosuus
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Indeksi
100
139
102
118
Hinta (euroa/tonni)
562
669
664
618
Indeksi
100
119
118
110
Kaikki muut maat
Tuonti (tonnia)
58 623
70 984
62 844
100 711
Indeksi
100
121
107
172
Markkinaosuus
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Indeksi
100
117
106
199
Hinta (euroa/tonni)
962
860
914
824
Indeksi
100
89
95
86
Lähde: Eurostat.
(455)
Tärkeimmät muut kolmannet maat, jotka vievät päällystettyä hienopaperia unionin markkinoille, ovat Sveitsi, Indonesia ja Etelä-Korea. Tuontimäärien suuntauksista voidaan nähdä, että Kiinasta tulevan tuonnin lisääntyminen oli merkittävämpää kuin mistään muista kolmansista maista. Sveitsistä tuotuja tuotteita myytiin aina merkittävästi korkeammin hinnoin kuin Kiinasta tuotuja tuotteita. Sveitsiläisten tuotteiden markkinaosuus pysyi suhteellisen vakaalla tasolla vuotta 2008 lukuun ottamatta, jolloin osuus nousi tilapäisesti yli 4 prosenttiin ennen palaamistaan suunnilleen vuoden 2006 tasolle tutkimusajanjaksolla. Päällystetyn hienopaperin tuonti Sveitsistä muodostui pääasiassa yhden neljästä edustavasta unionin tuottajasta omistaman yhden yrityksen tuotannosta, ja korkeammat yksikköhinnat saattavat liittyä eri tuotevalikoimaan ja myyntirakenteisiin. Myös Indonesiasta peräisin oleva tuonti tuli unioniin korkeammilla hinnoilla kuin kiinalaisten tuotteiden tuonti lukuun ottamatta tutkimusajanjaksoa, jolloin hinnat putosivat mitä todennäköisimmin pitkälti sellun hintojen laskun vuoksi. Tästä seurannut lisääntynyt tuonti, joka kuitenkin pysytteli määrällisesti alhaisena tutkimusajanjaksolla, johti markkinaosuuteen, joka sekin pysytteli alhaisella tasolla kyseisellä kaudella. Tuonti Etelä-Koreasta unioniin oli määrällisesti vähäistä koko tarkastelujakson ja markkinaosuus pysytteli vakaalla tasolla. Vaikka Etelä-Koreasta tulevan tuonnin hinnat olivat verrattavissa Kiinasta tulevan tuonnin hintoihin, korealaisen tuonnin hinnat eivät laskeneet jatkuvasti kuten kiinalaisen tuonnin hinnat tekivät koko tarkastelujakson ajan. Kaikista muista maista tulevan tuonnin hinnat olivat merkittävästi korkeammat kuin Kiinasta tulevan tuonnin ja tuontimäärät olivat vähäiset.
(456)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti ei vaikuttanut unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon.
7.3.5 RAKENTEELLINEN YLIKAPASITEETTI
(457)
Yksi yhteistyössä toiminut kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui unionin tuotannonalan ylikapasiteetista. Kapasiteetin vähentäminen ja unionin tuotannonalan yhdistyminen eivät näin ollen olleet seurausta kiinalaisesta tuonnista, vaan niitä olisi pidettävä ylikapasiteettia torjuvina toimina. Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että unionin tuotannonalalle aiheutui tappioita tarkastelujaksolla, etenkin vuonna 2008, tuottajien rakenneuudistuksista huolimatta, koska unionin tuotannonala ei edelleenkään pystynyt nostamaan hintojaan kustannukset ylittävälle tasolle, kuten 435-444 kappaleessa todettiin. Tilanne aiheutui pääasiassa unionin tuotannonalan hinnat alittavan tuetun tuonnin aiheuttamasta hintapaineesta. Väite oli sen vuoksi hylättävä.
(458)
Lisäksi väitettiin, että unionin tuotannonalan rakenneuudistus saatiin päätökseen vuonna 2009, kun kaksi suurta tuottajaa yhdistyivät, minkä tuloksena unionin tuotannonalan tilanne koheni välittömästi. Rakenneuudistuksia tehtiin vuodesta 2000 lähtien tutkimusajanjaksoon asti. Mainitun yhdistymisen positiivisten vaikutusten olisi pitänyt näkyä kapasiteetin käyttöasteen paranemisena ja ainakin vakaina myyntimäärinä, mutta nämä molemmat indikaattorit heikkenivät tutkimusajanjaksolla. Toisaalta vahvistettiin, että unionin tuotannonalan parantunut kannattavuus tutkimusajanjaksolla aiheutui ensisijaisesti ja suoraan poikkeuksellisesta sellun hintojen laskusta. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
7.4. SYY-YHTEYTTÄ KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(459)
Edellä esitetty analyysi osoittaa, että Kiinasta peräisin olevan halvan tuetun tuonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat merkittävästi tarkastelujaksolla. Lisäksi havaittiin, että tuonti tapahtui tuetuin hinnoin, jotka olivat alle hintojen, jotka unionin tuotannonala veloitti samanlaisista tuotelajeista unionin markkinoilla.
(460)
Kiinasta halvoin hinnoin tulevan tuetun tuonnin määrän ja markkinaosuuden kasvu osui ajallisesti yhteen unionin kysynnän laskun kanssa vuoden 2006 ja tutkimusajanjakson välillä mutta myös unionin tuottajien markkinaosuuden negatiivisen kehityksen kanssa samalla kaudella. Samaan aikaan voitiin havaita negatiivista kehitystä unionin tuotannonalan taloudellisen ja rahoituksellisen tilanteen keskeisissä indikaattoreissa (ks. 423 kappale).
(461)
Tarkasteltaessa muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, kävi ilmi, että tekijät eivät olleet sellaisia, että ne olisivat poistaneet syy-yhteyden Kiinasta tulevan tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(462)
Edellä esitetyn analyysin perusteella, jossa on asianmukaisesti erotettu toisistaan yhtäältä kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutukset unionin tuotannonalan tilanteeseen ja toisaalta tuettuun hintaan tapahtuneen tuonnin vahingolliset vaikutukset, olisi pääteltävä, että Kiinasta tuleva tuettu tuonti on aiheuttanut unionin tuotannonalalle perusasetuksen 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
8. UNIONIN ETU
8.1. ALUSTAVAT HUOMIOT
(463)
Perusasetuksen 31 artiklan mukaisesti tutkittiin, olisiko edellä esitetyistä päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi unionin edun mukaista. Tätä varten mahdollisten toimenpiteiden vaikutusta tarkasteltavana olevan tuotteen unionin tuottajiin, tuojiin, kauppiaisiin ja jakelijoihin sekä käyttäjiin samoin kuin toimenpiteiden toteuttamatta jättämisen vaikutuksia tarkasteltiin kaikkien esitettyjen todisteiden perusteella perusasetuksen 31 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
8.2. UNIONIN TUOTANNONALA
(464)
Unionin tuotannonala koostuu 14:sta tiedossa olevasta tuottajasta, jotka CEPIFINEn arvion mukaan edustavat 98:aa prosenttia päällystetyn hienopaperin unionin tuotannosta. Tuottajat sijaitsevat unionin eri jäsenvaltioissa ja työllistävät suoraan yli 11 000 henkeä tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon liittyen.
(465)
Kaksi tiedossa olleista tuottajista vastusti tutkimuksen vireillepanoa muttei toimittanut mitään lisätietoja eikä toiminut yhteistyössä tutkimuksessa. Käytettävissä olevien tietojen perusteella ja etenkin CEPIFINEn toimittamien tietojen perusteella, jotka osoittivat unionin tuotannonalan tilanteen heikkenemisen, on kuitenkin kohtuullista olettaa, että tuettu tuonti vaikutti negatiivisesti myös näihin kahteen yritykseen. Yhteistyöstä kieltäytymistä ei näin ollen pidetty merkkinä siitä, että niiden tilanne eroaisi muiden unionin tuottajien tilanteesta.
(466)
Unionin tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa Kiinasta tulevasta tuetusta tuonnista. On muistettava, että useimpien vahinkoindikaattorien kehitys oli negatiivista tarkastelujaksolla. Vakavia vaikutuksia kohdistui erityisesti neljän edustavan unionin tuottajan taloudelliseen tilanteeseen liittyviin vahinkoindikaattoreihin, kuten kannattavuuteen ja investointien tuottoon, siitä huolimatta, että tilanne tutkimusajanjaksolla koheni hieman. Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkenee erittäin todennäköisesti edelleen.
(467)
Tasoitustullien käyttöönoton odotetaan palauttavan unionin markkinoille tehokkaat ja tasapuoliset kilpailuedellytykset, jolloin unionin tuotannonala voi mukauttaa päällystetyn hienopaperin hinnat sellaisiksi, että niissä tulevat esiin eri komponenttien kustannukset. Voidaan odottaa, että toimenpiteiden käyttöönotto tarjoaisi unionin tuotannonalalle tilaisuuden saada takaisin ainakin osa tarkastelujaksolla menetetystä markkinaosuudesta, mikä edelleen parantaisi sen taloudellista tilannetta ja kannattavuutta.
(468)
Sen vuoksi pääteltiin, että lopullisten tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa olisi unionin tuotannonalan etujen mukaista.
8.3. TUOJAT JA KAUPPIAAT
(469)
Kyselylomakkeita lähetettiin valituksessa luetelluille 14:lle tiedossa olleelle etuyhteydettömälle tuojalle ja kauppiaalle unionissa. Tutkimuksen aikana ilmoittautui myös useita muita kauppiaita. Lopulta tutkimuksessa toimi yhteistyössä 13 yritystä, vaikkakin jotkin näistä toimittivat vain osittaisia vastauksia. Tuojien havaittiin toimivan markkinoilla myös kauppiaina, minkä vuoksi kaikista näistä osapuolista käytetään jäljempänä nimitystä ’kauppiaat’.
(470)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että kaikki kauppiaat ostivat päällystettyä hienopaperia useista lähteistä ja pääasiassa unionin tuottajilta. Kauppiaista kaksi ei ostanut Kiinasta tuotua päällystettyä hienopaperia lainkaan tai osti vain toisinaan. Tarkasteltavana olevan tuotteen ostoista määrällisiä tietoja toimittaneiden kymmenen yrityksen osuus Kiinasta tulevan tuonnin kokonaismäärästä oli yhteensä 47 prosenttia. Tuonti, myös Kiinasta tuleva tuonti, oli vain vähäinen osa niiden kokonaisliiketoiminnasta, joten ehdotettujen toimenpiteiden mahdolliset negatiiviset vaikutukset ovat todennäköisesti vähäiset. Kaikki kauppiaat totesivat, että unionissa ja Kiinassa tuotettu päällystetty hienopaperi on enimmäkseen samanlaatuista ja keskenään vaihdettavissa. Tutkimuksessa vahvistui lisäksi, että muita hankintalähteitä on paljon, ja kauppiaat voivat hyödyntää niitä ainakin pidemmällä aikavälillä.
(471)
Kaksi tuontia harjoittavaa kauppiasta osti päällystettyä hienopaperia pääasiassa Kiinasta. Molemmat yritykset totesivat, että niillä olisi vaikeuksia hankkia tuotteita unionin tuottajilta, koska niiden olisi turvauduttava perinteisiin myyntikanaviin ja jakelusopimuksiin tuottajien vaatiman vähimmäistilausmäärän vuoksi. Tämä ei kuitenkaan suoraan vaikuta unionin tuottajilta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin saatavuuteen, koska unionin tuottajilla on riittävästi käytettävissä olevaa kapasiteettia. Väite oli sen vuoksi hylättävä.
(472)
Mahdollisen kustannusten nousun siirtämisestä asiakkaiden kannettavaksi kaikki yhteistyössä toimineet kauppiaat viittasivat hintojen suureen avoimuuteen unionin markkinoilla ja totesivat, että ne pystyisivät nostamaan myyntihintojaan loppuasiakkaille ainoastaan, jos unionin yleinen hintataso kohoaisi. Tällä perusteella ja kun otetaan huomioon, että tasoitustullien haluttuna vaikutuksena on mm. nostaa hintatasoa unionissa kustannukset kattavalle tasolle, voidaan odottaa, että tuojat pystyisivät siirtämään tasoitustullien aiheuttamat mahdolliset hinnannousut ainakin osittain asiakkaidensa maksettavaksi. On myös muistettava, kuten edellä on mainittu, että Kiinasta tulevan tuonnin havaittiin muodostavan vain hyvin pienen osan kauppiaiden kokonaisliiketoiminnasta ja että tasoitustullien vaikutus tulisi sen vuoksi olemaan hyvin vähäinen. Lisäksi katsotaan myös, että tuojat saavat suuremmat voitot kiinalaisilta tuottajilta hankkimansa päällystetyn hienopaperin jälleenmyynnistä, minkä vuoksi ne pystyvät myös tekemään vähemmän voittoa ottamalla kantaakseen ainakin osittain kustannusten kohoamisen.
(473)
Sen vuoksi lopullisten toimenpiteiden käyttöönotolla ei pitäisi olla merkittävää negatiivista vaikutusta tuojiin ja kauppiaisiin.
8.4. KÄYTTÄJÄT
(474)
Kyselylomakkeita lähetettiin valituksessa luetelluille kahdeksalle tiedossa olleelle käyttäjälle unionissa. Tutkimuksen aikana ilmoittautui myös useita muita käyttäjiä. Kaikkiaan viisi yritystä toimitti täydellisen tai osittaisen vastauksen kyselylomakkeeseen. Nämä yritykset sijaitsevat eri puolilla unionia ja edustavat painotaloja ja kustantamoja. Koska painotalojen ja kustantamoiden markkinaedellytysten ja kustannusrakenteiden havaittiin eroavan toisistaan, toimenpiteiden vaikutusta analysoitiin erikseen kunkin ryhmän osalta.
8.4.1 PAINOTALOT
(475)
Vain yksi painotalo toimitti perustietoja. Painotalon toimittamien tietojen mukaan päällystetyn hienopaperin osuus painetun materiaalin kokonaistuotantokustannuksista oli suhteellisen suuri. Tutkimuksessa osoitettiin, että painotalot hankkivat päällystettyä hienopaperia enimmäkseen unionin tuottajilta, mutta samalla vahvistettiin, että unionissa ja Kiinassa tuotettu päällystetty hienopaperi on laadultaan samanlaista ja että kauppiaiden välillä on voimakasta hintakilpailua.
(476)
Painotalot totesivat, että mahdollisella hinnan korotuksella olisi merkittävä negatiivinen vaikutus niiden kannattavuuteen. Väitettiin, että myös painoteollisuuteen kohdistuu jo nyt paineita rakenteellisen ylikapasiteetin vuoksi ja että päällystetyn hienopaperin ostohintojen nousu aiheuttaisi lisäpaineita painotaloille. Kun otetaan huomioon painotalojen käyttämän kiinalaisen päällystetyn hienopaperin vähäiset määrät (suurin osa tarvittavasta päällystetystä hienopaperista hankitaan edelleen unionin tuottajilta), mahdollisen tullin suoraa vaikutusta pidettiin vähäisenä. Unionin markkinoiden yleisen hinnannousun osalta katsottiin, että koska hinnannousu vaikuttaisi kaikkiin talouden toimijoihin, vaikutus olisi neutraali.
8.4.2 KUSTANTAMOT
(477)
Kustannusyrityksiltä saatiin neljä kyselylomakevastausta. Vain yksi yritys oli ostanut kiinalaista päällystettyä hienopaperia vähäisiä määriä tutkimusajanjaksolla. Kaksi yrityksistä toimitti määrällisiä tietoja päällystetyn hienopaperin käytöstä.
(478)
Yleisesti havaittiin, että niiden tuotteiden osuus, joissa päällystettyä hienopaperia käytetään, oli keskimäärin 16 prosenttia näiden yritysten kokonaisliikevaihdosta ja alalla saavutettu keskimääräinen voitto oli noin 12 prosenttia. Lisäksi havaittiin, että nämä kuusi yritystä ostivat päällystettyä hienopaperia pääasiassa unionin tuottajilta ja vain yksi niistä käytti Kiinasta tuotua päällystettyä hienopaperia. Tutkimusajanjakson jälkeen toinenkin alkoi osaa kiinalaisia tuotteita. Sen vuoksi ja etenkin kun otetaan huomioon, että kustannussektorilla Kiinasta tulevaa päällystettyä hienopaperia käytetään vähäisiä määriä, kiinalaista tuontia koskevien tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto ei todennäköisesti vaikuta vakavasti tähän sektoriin. Lisäksi näiden yritysten havaittiin olevan kannattavia, ja ne pystyvät siirtämään hinnankorotukset lopulliselle asiakkaalle helpommin, koska niissä on yleisempää käyttää asiakkaan valitsemaa ja ostamaa paperia, jolloin asiakas itse ostaa tuotannossa käytettävän paperin. Kustantajien ostovoima on myös suuri mittakaavaetujen ansiosta.
(479)
Kaksi painotaloja ja kustantamoja edustavaa järjestöä toimitti huomautuksia. Yksi vastusti tullien käyttöönottoa ja väitti, että hinnankorotukset johtaisivat korkeampiin kustannuksiin ja sen myötä kilpailukyvyn ja työpaikkojen menetyksiin jatkojalostusteollisuudessa. Toisen kanta oli neutraali, mutta se väitti, että toimenpiteille voisi olla kielteisiä vaikutuksia jatkojalostusteollisuudessa, koska hinnankorotukset voisivat johtaa painoteollisuuden siirtämiseen muualle, mikä johtaisi jatkojalostuspainotuotteiden tuonnin kasvuun.
(480)
Tutkimuksen mukaan paperituotteissa on useita segmenttejä odotetun kasvun perusteella ja korkealaatuisen painopaperin segmentti, jossa päällystettyä hienopaperia pääasiassa käytetään, on edelleen kasvamassa. Väite siitä, että tappiot siirtyisivät jatkojalostusmarkkinoille, oli erittäin epätarkka, eikä sen tueksi esitetty mitään tietoja tai näyttöä.
(481)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen sama väite jatkojalostusteollisuuteen kohdistuvista mahdollisista vaikutuksista esitettiin uudelleen ja sen tueksi esitettiin se tosiseikka, että painotuotteiden tuonti Kiinasta kasvoi nopeasti viime vuosina ja saavutti ilmeisesti merkittävän markkinaosuuden kaikkien painotuotteiden Euroopan kulutuksessa.
(482)
Kuten edellä selitettiin, painotalojen yhteistyö oli vähäistä, ja saatujen vähäisten määrällisten tietojen perusteella todettiin, että kannattavuustasonsa ja päällystetyn hienopaperin muodostaman kustannusosuuden perusteella painotalot ovat herkkiä hinnankorotuksille. Useimmat painotalot ostivat tutkimusajanjaksolla kiinalaista paperia kuitenkin vain hyvin vähäisiä määriä tai eivät lainkaan, ja painotalojen käyttämä kiinalaisen paperin määrä on yleisesti vähäinen, minkä vuoksi tullin suora vaikutus olisi vähäpätöinen. Useimmat painotalot totesivat myös, että koska ne edellyttävät lyhyitä toimitusaikoja, suora hankinta kolmansista maista on jatkossakin vähäistä.
(483)
Kiinasta tulevia jatkojalostuspainotuotteita koskevien väitteiden osalta on huomattava, että painotuotteita koskevat tuontitilastot kattavat laajan tuotevalikoiman, johon sisältyy painotuotteita, joita ei ole painettu päällystetylle hienopaperille. Käytettävissä olevien tietojen perusteella ei pystytty arvioimaan, mikä osa Kiinasta tuoduista tuotteista on painettu tarkasteltavana olevalle tuotteelle ja mikä muun tyyppiselle paperille. Toimitettujen tietojen perusteella kuitenkin tiedetään, että Kiinasta peräisin olevat painotuotteet ovat enimmäkseen tiettyihin kategorioihin kuuluvia kirjoja, lastenkirjoja, kalentereita, pakkauksia ja kortteja. Tuotteita, jotka ovat ”ajankohtaisempia”, kuten viikko- ja kuukausilehdet ja muut lehdet, ei niinkään todennäköisesti tuoda Kiinasta kuljetukseen tarvittavan ajan vuoksi. Joidenkin painotuotteiden painaminen saatetaan todennäköisemmin siirtää muualle, mutta toisaalta on tuotelajeja, joiden osalta läheisyys ja palvelut ovat ratkaisevia, eikä niihin sen vuoksi vaikuta ulkomainen kilpailu. Vaikka paperi on merkittävä kustannustekijä painoteollisuudessa, kyseessä on myös työvoimavaltainen teollisuudenala, minkä vuoksi työvoimakustannukset saattavat olla merkittävämpi peruste tuotannon siirtämistä koskevissa suuntauksissa. Ei kuitenkaan voida sulkea pois mahdollisuutta, että päällystetylle hienopaperille painettujen tuotteiden tuonti lisääntyisi, mutta ei ole mahdollista arvioida tarkasti, mikä lisääntymisen taso olisi ja missä määrin sillä olisi vaikutusta painotuotteiden tuottajien kilpailukykyyn ja näin ollen mitä suoria vaikutuksia hintojen kohoamisella saattaisi olla unionin jatkojalostuspainoteollisuuteen.
(484)
Toimitettujen tietojen perusteella tiedetään myös, että painoteollisuus kärsii rakenteellisesta ylikapasiteetista, minkä vuoksi sektorin rakenneuudistus jatkuu. Yksi rakenneuudistuksen taustavoimista oli myös paperintuottajien yhdistyminen arvoketjussa. Painoteollisuuden mahdollisten hinnankorotusvaikeuksien katsotaan johtuvan suureksi osaksi tästä painoteollisuuden rakenteellisesta ylikapasiteetista.
8.4.3 KÄYTTÄJIÄ KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(485)
Kun otetaan huomioon edellä esitetty, vaikutus käyttäjiin kyseisellä kahdella erillisellä sektorilla vaikuttaa olevan yleisesti vähäinen, vaikka Kiinasta peräisin olevaan tuontiin sovellettavilla toimenpiteillä on todennäköisesti negatiivisia vaikutuksia joihinkin käyttäjiin. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään merkittäviä vaikutuksia, jotka kohdistuisivat käyttäjiin, jotka ostavat paperia pääasiassa muista lähteistä kuin Kiinasta. Useimmat käyttäjät päinvastoin totesivat, että koska ne edellyttävät lyhyitä toimitusaikoja, hankinta kolmansista maista on vähäistä. Painoteollisuuden hinnankorotusvaikeuksien katsotaan johtuvan pikemminkin painoteollisuuden rakenteellisesta ylikapasiteetista.
(486)
Esitettiin myös väite, jonka mukaan toimenpiteet aiheuttaisivat tarjonnan puutetta markkinoilla ja pidempiä toimitusaikoja käyttäjille.
(487)
Asianomaiset osapuolet, jotka esittivät väitteitä tarjonnan mahdollisesta puutteesta, eivät antaneet mitään määrällisiä arvioita näistä mahdollisista puutteista. Näitä väitteitä ei vaikuta tukevan unionin tuottajien kapasiteetin käyttöaste, joka oli 83 prosenttia tutkimusajanjaksolla, mikä tarkoittaa sitä, että käytettävissä olevaa kapasiteettia on noin miljoona tonnia. Tällä perusteella on epätodennäköistä, että puutetta ilmenisi.
(488)
Sen vuoksi pääteltiin, että saatujen tietojen perusteella Kiinasta peräisin olevaan päällystettyyn hienopaperiin sovellettavilla tasoitustoimenpiteillä ei mitä todennäköisimmin olisi merkittävää negatiivista vaikutusta tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjiin.
8.5. UNIONIN ETUA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(489)
Edellä esitetyn perusteella olisi pääteltävä, että unionin edusta saatavilla olevien tietojen perusteella ei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa.
9. TASOITUSTOIMENPITEET
9.1. VAHINGON KORJAAVA TASO
(490)
Tuettua tuontia, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön tukien vastaiset toimenpiteet, jotta tuetusta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuottajille enää enempää vahinkoa.
(491)
Näiden toimenpiteiden tasoa määritettäessä otettiin huomioon todetut tukimarginaalit ja unionin tuottajille aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrä ylittämättä todettua tukimarginaalia.
(492)
Vahingollisen tuetun tuonnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteiden olisi oltava sellaisia, että unionin tuotannonala voisi niiden ansiosta kattaa tuotantokustannuksensa ja saada sellaisen myyntivoiton (ennen veroja), joka voitaisiin kohtuudella saada kyseisellä tuotannonalalla samankaltaisen tuotteen myynnistä unionissa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman tuetun tuonnin vaikutusta.
(493)
Valituksen tekijä pyysi, että tavoitevoitto olisi asetettava vähintään 10 prosenttiin; perusteena se käytti odotettua voittomarginaalia, jota riippumattomat luokituslaitokset käyttävät luokittelumenetelmässään, sekä toisella paperintuotantosektorilla, johon kiinalainen tuonti ei vaikuta, toimivan tuottajan saavuttamaa voittoa.
(494)
Valituksessa ehdotettua tavoitevoittoa ja valituksen tekijän myöhempää pyyntöä tarkasteltiin kyselylomakevastausten sekä edustavien unionin tuottajien toimitiloihin tehtyjen tarkastuskäyntien perusteella. Katsottiin, että tavoitevoiton pitäisi heijastaa korkeiden ennakkoinvestointien tarvetta ja tähän pääomavaltaiseen tuotannonalaan liittyviä riskejä tilanteessa, jossa ei esiinny polkumyyntituontia tai tuettua tuontia. Myös koneisiin tehtävien investointien kustannukset otettiin huomioon. Näin ollen katsottiin, että voittomarginaalia, joka on 8 prosenttia liikevaihdosta, voidaan pitää sellaisena sopivana vähimmäismääränä, jonka unionin tuottajien voitiin odottaa saavuttavan ilman vahingollista tuettua tuontia.
(495)
Tämän perusteella unionin tuottajille laskettiin samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamaton hinta. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin lisäämällä edellä mainittu 8 prosentin voittomarginaali tuotantokustannuksiin.
(496)
Yhden yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan ryhmään kuuluvan yhden yrityksen vientimyyntiä ei otettu huomioon 382 kappaleessa esitetyistä syistä.
(497)
Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla tuotelajeittain kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien painotettua keskimääräistä tuontihintaa unionin tuottajien unionin markkinoilla myymien tuotelajien vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan tutkimusajanjaksolla. Vertailun tulokseksi saatu hinnanero ilmaistiin sitten prosentteina verrattujen tuotelajien keskimääräisestä cif-tuontiarvosta.
9.2. LOPULLISET TOIMENPITEET
(498)
Tuetusta tuonnista, vahingosta, syy-yhteydestä ja unionin edusta edellä tehtyjen päätelmien perusteella katsotaan, että Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskeva lopullinen tasoitustulli olisi otettava perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti käyttöön polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisena alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Tässä tapauksessa tullin olisi oltava todetun tukimarginaalin suuruinen.
(500)
Kiinaa koskevat vahingon poistavat marginaalit, tukimarginaalit sekä lopullisen tasoitustullin ehdotetut määrät ilmaistuna cif-tuontihintana unionin rajalla tullaamattomana ovat seuraavat:
Vientiä harjoittava tuottaja
Tukimarginaali
Vahinkomarginaali
Tasoitustulli
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsun provinssi, Kiina
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsun provinssi, Kiina
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
4 %
39,1 %
4 %
Kaikki muut yritykset
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Rinnakkaisesta polkumyyntitutkimuksesta voidaan todeta, että perusasetuksen 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ja polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (27) 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti mihinkään tuotteeseen ei saa samanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituesta johtuneen saman tilanteen korjaamiseksi. Tukijärjestelmistä vain yksi, kuten 235-245 kappaleessa todetaan, koskee vientitukea. Asianomaisen yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaalia oikaistaan vastaavasti rinnakkaisessa polkumyyntitutkimuksessa. Kun otetaan huomioon alhaisemman tullin säännön käyttö rinnakkaisessa polkumyyntitutkimuksessa ja tässä tutkimuksessa havaittu tuen määrä, muiden tukijärjestelmien osalta ei pidetty tarpeellisena tutkia tarkemmin, tasoittuvatko samat tuet kahteen kertaan ja missä määrin, kun polkumyynti- ja tasoitustullit otetaan samaan aikaan käyttöön saman tuotavan tuotteen osalta.
(501)
Tässä asetuksessa vahvistetut yrityskohtaiset tasoitustullit on määritetty tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Tästä syystä ne kuvastavat kyseisten yritysten tilannetta tutkimuksen aikana. Tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevia, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavia tulleja) yksinomaan asianomaisesta maasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu 1 artiklassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(502)
Kaikki näiden yksilöllisten tasoitustullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle (28), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(503)
Tasoitustullin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi jäännöstullia olisi sovellettava sekä yhteistyöstä kieltäytyneisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että niihin tuottajiin, jotka eivät harjoittaneet vientiä unioniin tutkimusajanjakson aikana.
10. ILMOITTAMINEN
(504)
Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiotaan suositella lopullisen tasoitustullin käyttöön ottamista Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa. Osapuolille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä huomautuksia tämän ilmoituksen johdosta. Osapuolten huomautuksia tarkasteltiin ja niiden perusteella tehtiin tarvittaessa muutoksia päätelmiin,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen tasoitustulli tuotaessa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaa päällystettyä hienopaperi, joka on yhdeltä tai molemmilta puolilta päällystettyä paperia, kartonkia tai pahvia (lukuun ottamatta voimapaperia, -kartonkia ja -pahvia), joko arkkeina tai rullina, ja jonka paino on 70 g/m2 tai enemmän mutta enintään 400 g/m2 ja vaaleus enemmän kuin 84 (mitattuna standardin ISO 2470-1 mukaisesti) ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 ja ex 4810 99 90(Taric-koodit 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 ja 4810999020).
Lopullista tasoitustullia ei sovelleta rulliin, jotka soveltuvat käytettäväksi rullapainokoneissa. Rullapainokoneissa käytettäväksi soveltuvat rullat määritellään niiksi rulliksi, jotka - jos ne testataan IGT-pintalujuutta koskevan ISO-testistandardin ISO 3783:2006 (Determination of resistance to picking - Accelerated speed method using the IGT-type tester (electric model)) mukaisesti - antavat tulokseksi alle 30 N/m, kun mittaus tehdään paperin poikkisuunnassa (CD), ja tulokseksi alle 50 N/m, kun mittaus tehdään konesuunnassa (MD). Lopullista tasoitustullia ei sovelleta monikerroksiseen paperiin eikä monikerroksiseen kartonkiin.
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen tasoitustulli on seuraavien yritysten valmistamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:
Yritys
Tasoitustulli
Taric-lisäkoodi
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsun provinssi, Kiina Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsun provinssi, Kiina
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
4 %
B013
Kaikki muut yritykset
12 %
B999
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tullimääräyksiä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 6 päivänä toukokuuta 2011.