ROZHODNUTÍ RADY 2011/168/SZBP
ze dne 21. března 2011
o Mezinárodním trestním soudu a o zrušení společného postoje 2003/444/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE:
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie při své činnosti na mezinárodní scéně hodlá podporovat zásady demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva, jak je stanoveno v článku 21 Smlouvy. Unie usiluje o rozvíjení vztahů a budování partnerství mimo jiné s mezinárodními organizacemi, které sdílejí uvedené zásady.
(2)
Jedním z cílů Unie je zachovávat mír, předcházet konfliktům a posilovat mezinárodní bezpečnost v souladu s cíli a zásadami Charty Organizace spojených národů.
(3)
Římský statut Mezinárodního trestního soudu (dále jen „Římský statut“) vstoupil v platnost dne 1. července 2002.
(4)
Římský statut ratifikovaly všechny členské státy.
(5)
Zásady Římského statutu a zásady, kterými se řídí činnost Mezinárodního trestního soudu (dále jen „MTS“), jsou zcela v souladu se zásadami a cíli Unie. Závažné zločiny, které spadají do jurisdikce MTS, se dotýkají mezinárodního společenství jako celku i Unie a jejích členských států.
(6)
Unie a její členské státy jsou odhodlány ukončit beztrestnost pachatelů těchto trestných činů, a to přijímáním opatření na vnitrostátní úrovni a posílením mezinárodní spolupráce, jež zajistí jejich účinné stíhání.
(7)
Unie a MTS podepsaly dne 10. dubna 2006 dohodu o spolupráci a pomoci, jež vstoupila v platnost dne 1. května 2006 (1).
(8)
Zásady a pravidla mezinárodního trestního práva zakotvené v Římském statutu by měly být zohledněny i v jiných nástrojích mezinárodního práva.
(9)
Unie je přesvědčena, že pro zajištění plné účinnosti MTS má zásadní význam, aby k Římskému statutu přistoupily všechny státy, a v této souvislosti považuje za potřebné podporovat iniciativy zaměřené na přijetí Římského statutu, odpovídají-li jeho duchu a liteře.
(10)
Je nanejvýš důležité, aby byla zachována celistvost Římského statutu a nezávislost MTS.
(11)
V závěrech ze dne 30. září 2002 o Mezinárodním trestním soudu vypracovala Rada jako přílohu uvedených závěrů soubor zásad, které mají členským státům sloužit jako obecné zásady při zvažování nutnosti a rozsahu případných dohod nebo ujednání v souvislosti s návrhy na podmínky pro vydávání osob MTS.
(12)
Dne 25. května 2010 přijala Rada závěry o hodnotící konferenci Římského statutu Mezinárodního trestního soudu (dále jen „hodnotící konference“), jež se konala v ugandské Kampale od 31. května do 11. června 2010.
(13)
Hodnotící konference přijala v souladu s čl. 5 odst. 2 Římského statutu jeho změny, jimiž vymezila zločin agrese a stanovila podmínky, za nichž může MTS vykonávat jurisdikci ve vztahu k tomuto zločinu; dále přijala změny Římského statutu, jimiž se jurisdikce MTS rozšiřuje na další tři válečné zločiny v případě jejich spáchání v ozbrojeném konfliktu, jenž nemá mezinárodní povahu, a rozhodla, že článek 124 Římského statutu bude prozatím zachován. Uvedené změny podléhají ratifikaci nebo přijetí a v platnost vstoupí v souladu s čl. 121 odst. 5 Římského statutu. Jurisdikce MTS ve vztahu ke zločinu agrese podléhá rozhodnutí, jež musí být po 1. lednu 2017 přijato stejnou většinou smluvních stran, jaká se vyžaduje pro přijetí změny Římského statutu.
(14)
Unie se na hodnotící konferenci zavázala k přezkumu a aktualizaci svých nástrojů zaměřených na podporu MTS, jakož i k další podpoře univerzality a zachování celistvosti Římského statutu.
(15)
Uplatňování Římského statutu vyžaduje praktická opatření, která by Unie a její členské státy měly plně podpořit.
(16)
Akční plán, který mimo jiné požadovalo usnesení o vstupu v platnost statutu Mezinárodního trestního soudu schválené Evropským parlamentem dne 28. února 2002 v návaznosti na společný postoj Rady 2001/443/SZBP ze dne 11. června 2001 o Mezinárodním trestním soudu (2), byl přijat dne 4. února 2004 a měl by být vhodným způsobem upraven.
(17)
Vzhledem k výše uvedenému je třeba společný postoj 2003/444/SZBP ze dne 16. června 2003 o Mezinárodním trestním soudu (3) zrušit a nahradit tímto rozhodnutím,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Mezinárodní trestní soud (dále jen „MTS“) za účelem předcházení a zamezení páchání závažných zločinů spadajících do jeho jurisdikce patří mezi základní prostředky podpory dodržování mezinárodního humanitárního práva a lidských práv, a tak přispívá ke svobodě, bezpečnosti, spravedlnosti a právnímu státu, jakož i k zachování míru, k předcházení konfliktům a k posílení mezinárodní bezpečnosti v souladu s cíli a zásadami Charty Organizace spojených národů.
2. Cílem tohoto rozhodnutí je zvýšit pomocí prosazování co nejširší účasti na Římském statutu Mezinárodního trestního soudu (dále jen „Římský statut“) jeho všeobecnou podporu, zachovat celistvost Římského statutu, podpořit nezávislost MTS i jeho účinné a účelné fungování, podpořit spolupráci s MTS a podpořit uplatňování zásady doplňkovosti.
Článek 2
1. Aby přispěla k cíli co nejširší účasti na Římském statutu, vynaloží Unie a její členské státy veškeré úsilí na urychlení tohoto procesu tím, že při každé vhodné příležitosti zařadí otázku co nejširší ratifikace, přijetí, schválení Římského statutu nebo přistoupení k Římskému statutu a uplatňování Římského statutu na pořad jednání - a to i při sjednávání dohod - nebo politických rozhovorů se třetími zeměmi, skupinami států nebo s příslušnými regionálními organizacemi.
2. Unie a její členské státy přispějí k celosvětové účasti na Římském statutu a jeho provádění rovněž dalšími prostředky, například přijímáním iniciativ na podporu šíření hodnot, zásad a ustanovení Římského statutu a souvisejících nástrojů. Na podporu cílů tohoto rozhodnutí Unie spolupracuje podle potřeby s dalšími zúčastněnými státy, mezinárodními institucemi, nevládními organizacemi a jinými zástupci občanské společnosti.
3. Členské státy sdílejí se všemi zúčastněnými státy své zkušenosti s uplatňováním Římského statutu a popřípadě podpoří tento cíl i jiným způsobem. Členské státy na požádání přispějí technickou a případně finanční pomocí k legislativní práci nutné k účasti na Římském statutu a jeho uplatňování třetími zeměmi. Unie může na požádání také přispět takovou pomocí. Státy, které zvažují účast na Římském statutu nebo spolupráci s MTS, jsou povzbuzovány k tomu, aby informovaly Unii o obtížích, se kterými se v této souvislosti setkají.
4. Při provádění tohoto článku koordinují Unie a její členské státy politickou a technickou podporu MTS s ohledem na různé státy nebo skupiny států.
Článek 3
Za účelem podpory nezávislosti MTS Unie a její členské státy zejména:
a)
vybízejí smluvní strany, aby bezodkladně a v plné výši převedly své příspěvky v souladu s rozhodnutími, která přijalo shromáždění smluvních stran;
b)
vynakládají veškeré úsilí na to, aby členské státy co nejdříve přistoupily k dohodě o výsadách a imunitách Mezinárodního trestního soudu nebo ji ratifikovaly, a podporují přistoupení k ní nebo její ratifikaci jinými státy, a
c)
snaží se vhodně podporovat rozvoj vzdělávání a pomoci soudcům, žalobcům, úředníkům a právním zástupcům v souvislosti s činností týkající se MTS.
Článek 4
1. Unie a její členské státy pečlivě sledují vývoj týkající se spolupráce s MTS v souladu s Římským statutem.
2. Unie vyhodnocuje uplatňování dohody mezi Evropskou unií a Mezinárodním trestním soudem o spolupráci a pomoci.
3. Unie a její členské státy podle potřeby zváží uzavření ad hoc ujednání a dohod, jež umožní účinné fungování MTS, a podporují v obdobné činnosti třetí strany.
4. V této souvislosti Unie a její členské státy podle potřeby nadále upozorňují třetí státy na závěry Rady ze dne 30. září 2002 o Mezinárodním trestním soudu a na obecné zásady EU, které jsou jejich přílohou, ve vztahu k návrhům dohod nebo ujednání týkajících se podmínek pro předávání osob MTS.
Článek 5
Unie a její členské státy podle potřeby přijímají iniciativy nebo opatření, jež na vnitrostátní úrovni zajistí uplatňování zásady doplňkovosti.
Článek 6
Rada a vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku podle potřeby koordinují opatření Unie a členských států přijatá za účelem provedení článků 2 až 5.
Článek 7
Členské státy spolupracují v zájmu zajištění hladké činnosti shromáždění smluvních stran ve všech ohledech.
Článek 8
Unie zajišťuje soudržnost a soulad mezi svými nástroji a politikami ve všech oblastech své vnější i vnitřní činnosti, jež se týkají nejzávažnějších mezinárodních zločinů uvedených v Římském statutu.
Článek 9
Rada přezkoumá toto rozhodnutí podle potřeby.
Článek 10
Společný postoj 2003/444/SZBP se zrušuje a nahrazuje tímto rozhodnutím. Odkazy na zrušený společný postoj 2003/444/SZBP se považují za odkazy na toto rozhodnutí.
Článek 11
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 21. března 2011.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2011/168/YUTP,
annettu 21 päivänä maaliskuuta 2011,
Kansainvälisestä rikostuomioistuimesta ja yhteisen kannan 2003/444/YUTP kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Unioni pyrkii toiminnassaan kansainvälisellä tasolla edistämään demokratian, oikeusvaltion, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien yleismaailmallisuuden ja jakamattomuuden, ihmisarvon kunnioittamisen, tasa-arvon ja yhteisvastuun periaatteita sekä Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan ja kansainvälisen oikeuden periaatteiden noudattamista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklan mukaisesti. Unioni pyrkii kehittämään suhteita ja rakentamaan kumppanuuksia muun muassa sellaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa, jotka noudattavat näitä periaatteita.
(2)
Yksi unionin tavoitteista on säilyttää rauha, estää konfliktit ja lujittaa kansainvälistä turvallisuutta noudattaen Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan päämääriä ja periaatteita.
(3)
Kansainvälisen rikostuomioistuimen Rooman perussääntö, jäljempänä ’Rooman perussääntö’, tuli voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2002.
(4)
Kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet Rooman perussäännön.
(5)
Rooman perussäännön periaatteet ja Kansainvälisen rikostuomioistuimen, jäljempänä ’tuomioistuin’, toimintaperiaatteet vastaavat täysin unionin periaatteita ja tavoitteita. Tuomioistuimen toimivaltaan kuuluvat vakavat rikokset ovat koko kansainvälisen yhteisön samoin kuin unionin ja sen jäsenvaltioiden huolenaihe.
(6)
Unioni ja sen jäsenvaltiot ovat vakaasti päättäneet lopettaa näihin rikoksiin syyllistyneiden henkilöiden rankaisematta jäämisen toteuttamalla toimenpiteitä kansallisella tasolla ja lujittamalla kansainvälistä yhteistyötä niiden syytteeseenpanon varmistamiseksi.
(7)
Unioni ja tuomioistuin allekirjoittivat 10 päivänä huhtikuuta 2006 yhteistyö- ja avunantosopimuksen, joka tuli voimaan 1 päivänä toukokuuta 2006 (1).
(8)
Rooman perussäännössä ilmaistut kansainvälistä rikosoikeutta koskevat periaatteet ja säännöt olisi otettava huomioon muissa kansainvälisissä oikeudellisissa välineissä.
(9)
Unioni on vakuuttunut siitä, että maailmanlaajuinen liittyminen Rooman perussääntöön on tuomioistuimen täysipainoisen toiminnan kannalta keskeisen tärkeää, ja katsoo sen vuoksi, että on rohkaistava aloitteita Rooman perussäännön hyväksymisen edistämiseksi, edellyttäen, että ne ovat Rooman perussäännön kirjaimen ja hengen mukaisia.
(10)
On erittäin tärkeää, että Rooman perussäännön muodostama kokonaisuus ja tuomioistuimen riippumattomuus säilytetään.
(11)
Kansainvälisestä rikostuomioistuimesta 30 päivänä syyskuuta 2002 antamissaan päätelmissä neuvosto on laatinut päätelmien liitteenä olevat periaatteet suuntaviivoiksi jäsenvaltioille, kun nämä tarkastelevat mahdollisten sopimusten tai järjestelyjen tarpeellisuutta ja kattavuutta vastauksena ehdotuksiin, jotka koskevat henkilöiden tuomioistuimelle luovuttamisen ehtoja.
(12)
Neuvosto antoi 25 päivänä toukokuuta 2010 päätelmät Kansainvälisen rikostuomioistuimen Rooman perussääntöä koskevasta tarkistuskonferenssista, jäljempänä ’tarkistuskonferenssi’, joka pidettiin Kampalassa, Ugandassa, 31.5.-11.6.2010.
(13)
Tarkistuskonferenssissa Rooman perussääntöön hyväksyttiin sen 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti muutoksia hyökkäysrikoksen ja sellaisten edellytysten määrittelemiseksi, joiden perusteella tuomioistuin voisi käyttää toimivaltaa kyseisten rikosten osalta; tarkistuskonferenssissa Rooman perussääntöön hyväksyttiin myös muutoksia tuomioistuimen toimivallan laajentamiseksi koskemaan kolmea muuta sotarikosta, kun ne tehdään valtionsisäisten aseellisten selkkausten yhteydessä, ja päätettiin säilyttää toistaiseksi Rooman perussäännön 124 artikla. Nämä muutokset edellyttävät ratifioimista tai hyväksymistä, ja ne tulevat voimaan Rooman perussäännön 121 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Tuomioistuin käyttää toimivaltaa hyökkäysrikosten osalta edellyttäen, että siitä tehdään 1 päivän tammikuuta 2017 jälkeen päätös samalla sopimusvaltioiden ääntenenemmistöllä, jota Rooman perussäännön muuttaminen edellyttää.
(14)
Unioni sitoutui tarkistuskonferenssissa tarkastelemaan uudelleen tuomioistuinta tukevia välineitään ja saattamaan ne ajan tasalle sekä jatkamaan Rooman perussäännön yleismaailmallisuuden edistämistä ja sen muodostaman kokonaisuuden säilyttämistä.
(15)
Rooman perussäännön täytäntöönpano edellyttää käytännön toimenpiteitä, joille unionin ja sen jäsenvaltioiden olisi annettava täysi tukensa.
(16)
Toimintasuunnitelma, joka muun muassa Kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön voimaantulosta 28 päivänä helmikuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa katsottiin Kansainvälisestä rikostuomioistuimesta 11 päivänä kesäkuuta 2001 vahvistetun neuvoston yhteisen kannan 2001/443/YUTP (2) tarpeelliseksi jatkotoimeksi, hyväksyttiin 4 päivänä helmikuuta 2004, ja sitä olisi tarvittaessa mukautettava.
(17)
Edellä todetun perusteella kansainvälisestä rikostuomioistuimesta 16 päivänä 2003 vahvistettu yhteinen kanta 2003/444/YUTP (3) olisi kumottava ja korvattava tällä päätöksellä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Kansainvälinen rikostuomioistuin, jäljempänä ’tuomioistuin’, on sen tuomiovaltaan kuuluvien vakavien rikosten ehkäisemiseksi ja vähentämiseksi keskeinen keino edistää kansainvälisen humanitaarisen oikeuden noudattamista ja ihmisoikeuksien kunnioittamista ja siten osaltaan turvata vapaus, turvallisuus, oikeudenmukaisuus ja oikeusvaltion periaatteen noudattaminen sekä myötävaikuttaa rauhan säilyttämiseen, konfliktien ehkäisemiseen ja kansainvälisen turvallisuuden lujittamiseen Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan tavoitteiden ja periaatteiden mukaisesti.
2. Tämän päätöksen tavoitteena on jouduttaa Kansainvälinen rikostuomioistuimen Rooman perussäännön, jäljempänä ’Rooman perussääntö’, maailmanlaajuista tukemista edistämällä mahdollisimman laajaa osallistumista siihen, säilyttää Rooman perussäännön muodostama kokonaisuus, tukea tuomioistuimen riippumattomuutta ja sen tehokasta toimintaa sekä tukea yhteistyötä tuomioistuimen kanssa ja täydentävyysperiaatteen täytäntöönpanoa.
2 artikla
1. Edistääkseen tavoitetta mahdollisimman laajasta osallistumisesta Rooman perussääntöön unioni ja sen jäsenvaltiot pyrkivät kaikin tavoin edistämään tätä kehitystä ottamalla aina, kun se on asianmukaista, kolmansien valtioiden, valtioryhmittymien tai asiaankuuluvien alueellisten järjestöjen kanssa käytävissä neuvotteluissa, sopimusneuvottelut mukaan luettuina, tai poliittisissa vuoropuheluissa esille kysymyksen Rooman perussäännön mahdollisimman laajasta ratifioinnista tai hyväksymisestä tai siihen liittymisestä ja sen täytäntöönpanosta.
2. Unioni ja sen jäsenvaltiot edistävät maailmanlaajuista osallistumista Rooman perussääntöön ja sen täytäntöönpanoa myös muilla tavoin, kuten hyväksymällä aloitteita Rooman perussäännön sekä siihen liittyvien välineiden arvojen, periaatteiden ja määräysten levittämiseksi. Unioni tekee tarvittaessa yhteistyötä muiden asianomaisten valtioiden, kansainvälisten instituutioiden, valtioista riippumattomien järjestöjen ja muiden kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa tämän päätöksen tavoitteiden edistämiseksi.
3. Jäsenvaltioiden on jaettava kaikille asianomaisille valtioille omat kokemuksensa Rooman perussäännön täytäntöönpanoon liittyvistä kysymyksistä ja annettava tarvittaessa muutakin tukea tämän tavoitteen toteuttamiseksi. Jäsenvaltioiden on annettava pyydettäessä teknistä ja mahdollisuuksien mukaan taloudellista tukea lainsäädäntötyölle, jota kolmansien valtioiden osallistuminen Rooman perussääntöön ja sen täytäntöönpaneminen niissä edellyttää. Myös unioni voi pyydettäessä antaa tällaista tukea. Rooman perussääntöön liittymistä tai yhteistyötä tuomioistuimen kanssa harkitsevia valtioita kannustetaan ilmoittamaan unionille näissä pyrkimyksissä ilmenneistä vaikeuksista.
4. Tätä artiklaa täytäntöönpantaessa unioni ja sen jäsenvaltiot yhteensovittavat eri valtioille tai valtioryhmittymille tuomioistuimen hyväksi antamansa poliittisen ja taloudellisen tuen.
3 artikla
Tukeakseen tuomioistuimen riippumattomuutta unioni ja sen jäsenvaltiot erityisesti:
a)
kannustavat sopimusvaltioita suorittamaan vahvistetut maksuosuutensa nopeasti ja täysimääräisesti sopimusvaltioiden kokouksen tekemien päätösten mukaisesti;
b)
tekevät kaikkensa, jotta jäsenvaltiot mahdollisimman pian liittyisivät Kansainvälisen rikostuomioistuimen erioikeuksista ja vapauksista tehtyyn sopimukseen tai ratifioisivat sen, ja kannustavat muita valtioita tällaiseen liittymiseen tai ratifioimiseen; sekä
c)
pyrkivät tarvittaessa tukemaan tuomareiden, syyttäjien, virkailijoiden ja asianajajien koulutuksen ja avustamisen kehittämistä tuomioistuimeen liittyvässä toiminnassa.
4 artikla
1. Unioni ja sen jäsenvaltiot seuraavat tiiviisti tuomioistuimen kanssa Rooman perussäännön mukaisesti tehtävän yhteistyön kehitystä.
2. Unioni valvoo Kansainvälisen rikostuomioistuimen ja Euroopan unionin välisen yhteistyö- ja avunantosopimuksen täytäntöönpanoa.
3. Unioni ja sen jäsenvaltiot tarkastelevat tarvittaessa ad hoc -järjestelyjen ja -sopimusten tekemistä tuomioistuimen tehokkaan toiminnan mahdollistamiseksi ja kannustavat kolmansia osapuolia tekemään niin.
4. Unioni ja sen jäsenvaltiot tarvittaessa kiinnittävät edelleen kolmansien valtioiden huomion neuvoston 30 päivänä syyskuuta 2002 Kansainvälisestä rikostuomioistuimesta antamiin päätelmiin ja niiden liitteenä oleviin EU:n pääperiaatteisiin, kun kyse on ehdotuksista sopimuksiksi tai järjestelyiksi henkilöiden tuomioistuimelle luovuttamista koskevien ehtojen osalta.
5 artikla
Unioni ja sen jäsenvaltiot tekevät tarvittaessa aloitteita tai toteuttavat toimenpiteitä täydentävyysperiaatteen täytäntöönpanon varmistamiseksi kansallisella tasolla.
6 artikla
Neuvosto ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja koordinoivat tarvittaessa unionin ja sen jäsenvaltioiden toimenpiteitä 2-5 artiklan täytäntöönpanemiseksi.
7 artikla
Jäsenvaltioiden on toimittava yhteistyössä varmistaakseen, että sopimusvaltioiden kokous toimii saumattomasti kaikilta osin.
8 artikla
Unioni varmistaa yhtenäisyyden ja johdonmukaisuuden välineidensä ja politiikkojensa välillä kaikilla Rooman perussäännössä tarkoitettuihin vakavimpiin kansainvälisiin rikoksiin liittyvillä ulkoisen ja sisäisen toimintansa aloilla.
9 artikla
Neuvosto tarkastelee tätä päätöstä tarvittaessa uudelleen.
10 artikla
Yhteinen kanta 2003/444/YUTP kumotaan, ja se korvataan tällä päätöksellä. Viittauksia kumottuun yhteiseen kantaan 2003/444/YUTP pidetään viittauksina tähän päätökseen.
11 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
Tehty Brysselissä 21 päivänä maaliskuuta 2011.