NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 370/2011
ze dne 11. dubna 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 215/2008 o finančním nařízení pro 10. Evropský rozvojový fond, pokud jde o Evropskou službu pro vnější činnost
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 217 této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (1), naposledy pozměněnou v Ouagadou dne 22. června 2010 (2),
s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce pro období 2008-2013 v souladu s dohodou o partnerství AKT-ES a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje část čtvrtá Smlouvy o ES (3) (dále jen „vnitřní dohoda“), a zejména na čl. 10 odst. 2 uvedené dohody,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (4),
po konzultaci s Evropskou investiční bankou,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 215/2008 (5) stanoví pravidla pro sestavování a plnění zdrojů 10. Evropského rozvojového fondu (dále jen „ERF“).
(2)
Lisabonská smlouva ustavuje Evropskou službu pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“). Aby bylo zohledněno ustavení ESVČ, bylo nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25.června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (6) (dále jen „finanční nařízení“), pozměněno nařízením (EU, Euratom) č. 1081/2010 (7). Za účelem vytvoření stabilního právního rámce pro plnění zdrojů ERF a zohlednění ustavení ESVČ a změn finančního nařízení je nutné změnit nařízení (ES) č. 215/2008.
(3)
Podle rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (8) je ESVČ útvarem sui generis a měla by být pro účely finančního nařízení považována za orgán.
(4)
Smlouva o fungování Evropské unie stanoví, že delegace Komise se stanou součástí ESVČ jako delegace Unie. Je nutné zajistit kontinuitu ve fungování delegací Unie, a zejména kontinuitu a efektivitu řízení zdrojů ERF delegacemi. Proto by měla být Komise zmocněna, aby svými pravomocemi v oblasti plnění zdrojů ERF dále pověřila vedoucí delegací Unie, kteří spadají pod ESVČ jako samostatný orgán. Pověřené schvalující osoby by měly být nadále odpovědné za vymezení vnitřních systémů řízení a kontroly, zatímco vedoucí delegací Unie by měli být odpovědní za náležité nastavení a fungování vnitřních systémů řízení a kontroly a za správu finančních prostředků a operace prováděné v jejich delegacích. Za tímto účelem by měli dvakrát ročně podávat zprávu. Je vhodné umožnit zrušení těchto pověření v souladu s pravidly platnými pro Komisi.
(5)
V souladu se zásadou řádného finančního řízení by vedoucí delegací Unie, jednají-li jako dále pověřené schvalující osoby, měli uplatňovat pravidla Komise a měli by mít stejné úkoly, povinnosti a odpovědnost jako jakákoli jiná dále pověřená schvalující osoba. Rovněž by se měli v těchto věcech obracet na Komisi jako na svůj orgán.
(6)
Vzhledem k tomu, že by ESVČ měla být považována pro účely finančního nařízení za orgán, měla by v souvislosti s udělováním absolutoria plně podléhat postupu uvedenému v článcích 142, 143 a 144 nařízení (ES) č. 215/2008. ESVČ by měla plně spolupracovat s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a případně poskytovat další nezbytné informace, a to i prostřednictvím účasti na zasedáních příslušných subjektů. Za plnění zdrojů ERF by měla být i nadále zodpovědná Komise v souladu s článkem 2 nařízení (ES) č. 215/2008, včetně zdrojů ERF vynaložených vedoucími delegací Unie, kteří jednají jako dále pověřené schvalující osoby. K tomu, aby mohla Komise plnit své povinnosti, by jí vedoucí delegací Unie měli poskytovat potřebné informace. Současně by měl být informován vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“), který by měl usnadňovat spolupráci delegací Unie s útvary Komise. Vzhledem k tomu, že se jedná o zcela novou strukturu, je třeba uplatňovat přísná ustanovení o transparentnosti a odpovědnosti za finanční prostředky.
(7)
Účetní Komise by měl být nadále odpovědný za veškeré plnění zdrojů ERF, včetně účetních operací s prostředky ERF, jejichž správou jsou dále pověřeni vedoucí delegací Unie.
(8)
V zájmu jednotného přístupu a rovnosti zacházení s dále pověřenými schvalujícími osobami, které jsou zaměstnanci ESVČ, a těmi, které jsou zaměstnanci Komise, jakož i náležité informovanosti Komise by měla být specializovaná komise pro řešení finančních nesrovnalostí v rámci Komise zodpovědná rovněž za řešení nesrovnalostí v rámci ESVČ v případech, kdy Komise dále pověřila prováděcími pravomocemi vedoucí delegací Unie. Nicméně v zájmu zachování vazby mezi odpovědností za finanční řízení a disciplinárním opatřením by Komise měla být oprávněna vyzvat vysokého představitele, aby zahájil řízení, pokud tato specializovaná komise odhalí nesrovnalosti týkající se pravomocí Komise, jimiž byli dále pověřeni vedoucí delegací Unie. V takovém případě by měl vysoký představitel učinit patřičné kroky v souladu se služebním řádem.
(9)
V zájmu zajištění účinné a účelné vnitřní kontroly by měli vedoucí delegací Unie podléhat ověřovací pravomoci interního auditora Komise ohledně finančního řízení, kterým byli dále pověřeni.
(10)
V zájmu zajištění demokratické kontroly plnění zdrojů ERF by vedoucí delegací Unie měli podávat prohlášení o věrohodnosti spolu se zprávou obsahující informace o účinnosti a účelnosti vnitřních systémů řízení a kontroly ve svých delegacích a o řízení operací, kterými byli dále pověřeni. Zprávy vedoucích delegací Unie by měly být připojeny k výroční zprávě o činnosti příslušné pověřené schvalující osoby a poskytnuty Evropskému parlamentu a Radě.
(11)
Nařízení (ES) č. 215/2008 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 215/2008 se mění takto:
1)
V čl. 14 odst. 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„3. Komise vhodným způsobem zpřístupní informace o příjemcích finančních prostředků z ERF, které má k dispozici, pokud jsou zdroje ERF plněny centralizovaným řízením a přímo jejími útvary nebo delegacemi Unie podle čl. 17 druhého pododstavce, a informace o příjemcích finančních prostředků, které poskytly subjekty, jež byly úkoly plnění zdrojů pověřeny v rámci jiných způsobů řízení.“
2)
V článku 17 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
„Výkonem svých pravomocí při plnění zdrojů ERF může Komise pověřit vedoucí delegací Unie. Současně o tom uvědomí vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen ‚vysoký představitel‘). Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby, dodržují pravidla Komise pro plnění zdrojů ERF a mají stejné úkoly, povinnosti a odpovědnost jako kterákoli jiná dále pověřená schvalující osoba.
Komise může toto pověření zrušit v souladu se svými vlastními pravidly.
Pro účely druhého pododstavce přijme vysoký představitel potřebná opatření k usnadnění spolupráce mezi delegacemi Unie a útvary Komise.
Ke zjednodušení plnění zdrojů vyhrazených na podporu výdajů spojených s ERF podle článku 6 vnitřní dohody delegacemi Unie však mohou být mezi Komisí a Evropskou službou pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“) dohodnuta podrobná ustanovení. Tato ustanovení se nesmějí odchylovat od ustanovení tohoto nařízení.“
3)
V čl. 25 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Plní-li Komise plní zdroje ERF centralizovaným řízením, jsou úkoly plnění zdrojů prováděny buď přímo jejími útvary či delegacemi Unie v souladu s čl. 17 druhým pododstavcem, nebo nepřímo podle odstavců 2, 3 a 4 tohoto článku a článků 26 až 29.“
4)
V článku 32 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, podléhají Komisi jako orgánu odpovědnému za stanovení, výkon, kontrolu a hodnocení jejich úkolů a povinností jakožto dále pověřených schvalujících osob. Současně o tom Komise uvědomí vysokého představitele.“
5)
V čl. 38 druhém pododstavci se doplňuje nová věta, která zní:
„Výroční zprávy o činnosti pověřených schvalujících osob jsou rovněž zpřístupněny Evropskému parlamentu a Radě.“
6)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 38a
1. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, spolupracují v zájmu náležitého vynakládání finančních prostředků úzce s Komisí s cílem zajistit zejména legalitu a správnost finančních operací, dodržování zásady řádného finančního řízení při správě finančních prostředků a účinnou ochranu finančních zájmů Unie.
K tomu účelu přijmou potřebná opatření, aby zamezili jakékoli situaci, která by mohla ohrozit odpovědnost Komise za plnění zdrojů ERF, kterým byli dále pověřeni, jakož i jakémukoli střetu priorit, který bude mít pravděpodobně vliv na plnění úkolů finančního řízení, kterými byli dále pověřeni.
Pokud vyvstane situace nebo střet priorit uvedené v druhém pododstavci, vedoucí delegací Unie o nich neprodleně informují příslušné generální ředitele Komise a ESVČ. Tito generální ředitelé přijmou vhodná opatření k nápravě situace.
2. Pokud se vedoucí delegací Unie ocitnou v situaci uvedené v čl. 37 odst. 4, obrátí se na spěcializovanou komisi pro řešení finančních nesrovnalostí zřízenou podle čl. 54 odst. 3. V případě jakékoli protiprávní činnosti, podvodu nebo korupce, které by mohly poškodit zájmy Unie, uvědomí orgány a subjekty určené platnými právními předpisy.
3. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, podávají zprávu své pověřené schvalující osobě, která zahrne jejich zprávy do své výroční zprávy o činnosti uvedené v článku 38. Zprávy vedoucích delegací Unie obsahují informace o účinnosti a účelnosti vnitřních systémů řízení a kontroly zavedených v jejich delegacích a o řízení operací, kterým byli dále pověřeni, a podávají prohlášení o věrohodnosti podle čl. 54 odst. 2a. Tyto zprávy jsou přiloženy k výroční zprávě o činnosti pověřené schvalující osoby a jsou zpřístupněny Evropskému parlamentu a Radě, přičemž je případně zohledněna jejich důvěrná povaha.
Vedoucí delegací Unie plně spolupracují s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a případně poskytují veškeré nezbytné dodatečné informace. V rámci této spolupráce mohou být vyzváni, aby se zúčastnili zasedání příslušných subjektů a byli nápomocni příslušným pověřeným schvalujícím osobám.
4. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, vyhoví jakékoli žádosti pověřené schvalující osoby, ať už se jedná o její vlastní žádost, nebo o žádost Evropského parlamentu v rámci postupu udělování absolutoria.
5. Komise zajistí, aby k dalšímu přenesení pravomocí nedocházelo na úkor postupu udělování absolutoria podle článků 142, 143 a 144.“
7)
V čl. 39 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Účetní Komise je nadále odpovědný za veškeré plnění zdrojů ERF, včetně účetních operací s prostředky ERF, jejichž správou jsou dále pověřeni vedoucí delegací Unie.“
8)
Článek 54 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. V případě dalšího pověření vedoucích delegací Unie je pověřená schvalující osoba odpovědná za vymezení zavedených vnitřních systémů řízení a kontroly, jejich účinnost a účelnost. Vedoucí delegací Unie jsou odpovědní za náležité nastavení a fungování těchto systémů podle pokynů pověřené schvalující osoby a za správu finančních prostředků a operace provedené v rámci delegace Unie pod jejich vedením. Dříve než se ujmou funkcí, musí absolvovat zvláštní školení zaměřené na úkoly a povinnosti schvalujících osob a plnění zdrojů ERF v souladu s čl. 37 odst. 3.
Vedoucí delegací Unie podávají zprávu o plnění povinností, za něž jsou odpovědní podle prvního pododstavce tohoto odstavce, v souladu s čl. 38a odst. 4.
Vedoucí delegací Unie podávají pověřené schvalující osobě každý rok prohlášení o věrohodnosti vnitřních systémů řízení a kontroly zavedených v jejich delegacích a o řízení operací, kterým byli dále pověřeni, a jejich výsledcích, tak aby schvalující osoba mohla vypracovat vlastní prohlášení o věrohodnosti stanovené v článku 38.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, je k rozhodování o případech, na něž se odkazuje v odstavci 3 tohoto článku, příslušná specializovaná komise pro řešení finančních nesrovnalostí zřízená Komisí podle téhož odstavce.
Pokud tato komise odhalí systémové problémy, podá schvalující osobě, vysokému představiteli, pověřené schvalující osobě, pokud není zúčastněnou osobou, a internímu auditorovi zprávu s doporučeními.
Na základě stanoviska této komise může Komise požádat vysokého představitele, aby jakožto orgán oprávněný ke jmenování zahájil vůči dále pověřeným schvalujícím osobám disciplinární řízení nebo řízení z důvodu finanční odpovědnosti, pokud se nesrovnalosti týkají pravomocí, jimiž je Komise dále pověřila. V takovém případě vysoký představitel podnikne patřičné kroky v souladu se služebním řádem za účelem uplatnění rozhodnutí o disciplinárních opatřeních nebo finanční odpovědnosti dle doporučení Komise.
Členské státy plně podporují Unii při vymáhání odpovědnosti podle článku 22 služebního řádu u dočasných zaměstnanců, na něž se vztahuje čl. 2 písm. e) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství.“
9)
V článku 89 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Pro účely interního auditu ESVČ podléhají vedoucí delegací Unie, pokud jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, s ohledem na finanční řízení, kterým byli dále pověřeni, ověřovací pravomoci interního auditora Komise.“
10)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 144a
ESVČ důsledně dodržuje postupy, které jsou stanoveny v článcích 142, 143 a 144. ESVČ plně spolupracuje s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a případně poskytuje další nezbytné informace, a to i prostřednictvím účasti na zasedáních příslušných subjektů.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 11. dubna 2011.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 370/2011,
annettu 11 päivänä huhtikuuta 2011,
kymmenenteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun asetuksen (EY) N:o 215/2008 muuttamisesta Euroopan ulkosuhdehallinnon osalta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 217 artiklan,
ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 (1) allekirjoitetun kumppanuussopimuksen, jäljempänä ’AKT-EY-sopimus’, jota muutettiin viimeksi Ouagadougoussa Burkina Fasossa 22 päivänä kesäkuuta 2010 (2),
ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen vuosia 2008-2013 koskevaan monivuotiseen rahoituskehykseen perustuvan yhteisön avun rahoituksesta AKT-EY-kumppanuussopimuksen mukaisesti sekä rahoitustuen myöntämisestä EY:n perustamissopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille maille ja alueille (3), jäljempänä ’sisäinen sopimus’, ja erityisesti sen 10 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon (4),
kuultuaan Euroopan investointipankkia,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 215/2008 (5) vahvistetaan säännöt, jotka koskevat kymmenennen Euroopan kehitysrahaston, jäljempänä ’EKR’, varojen muodostumista ja käyttöä.
(2)
Lissabonin sopimuksella perustetaan Euroopan ulkosuhdehallinto. Euroopan ulkosuhdehallinnon perustamisen huomioon ottamiseksi Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettua neuvoston asetusta (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (6), jäljempänä ’varainhoitoasetus’, on muutettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU, Euratom) N:o 1081/2010 (7). Vakaan oikeudellisen kehyksen varmistamiseksi EKR:n varojen käyttöä varten sekä Euroopan ulkosuhdehallinnon perustamisen ja varainhoitoasetukseen tehtyjen muutosten huomioon ottamiseksi on tarpeen muuttaa asetusta (EY) N:o 215/2008.
(3)
Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja sen toiminnasta 26 päivänä heinäkuuta 2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/427/EU (8) mukaisesti Euroopan ulkosuhdehallinto on sui generis -luonteinen yksikkö ja sitä olisi pidettävä toimielimenä varainhoitoasetusta sovellettaessa.
(4)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa määrätään, että komission edustustoista tulee unionin edustustoja, jotka ovat osa ulkosuhdehallintoa. On tarpeen varmistaa unionin edustustojen toiminnan jatkuvuus ja erityisesti EKR:n varojen hallinnoinnin jatkuvuus ja tehokkuus edustustoissa. Komissio olisi sen vuoksi valtuutettava siirtämään EKR:n varojen käyttöä koskevia valtuuksiaan edelleenvaltuutuksella erillisen toimielimen asemassa olevaan ulkosuhdehallintoon kuuluvien unionin edustustojen päälliköille. Valtuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien olisi edelleen oltava vastuussa sisäisten hallinnointi- ja valvontajärjestelmien määrittelystä, ja unionin edustustojen päälliköiden olisi puolestaan vastattava sisäisten hallinnointi- ja valvontajärjestelmien asianmukaisesta perustamisesta ja toiminnasta sekä edustustojensa varojen ja toimien hallinnoinnista. Heidän olisi annettava näistä osa-alueista kertomus kahdesti vuodessa. Valtuuksien siirron peruuttamisesta komissioon sovellettavien sääntöjen mukaisesti olisi säädettävä.
(5)
Moitteettoman varainhoidon periaatteen noudattamiseksi unionin edustustojen päälliköiden olisi komission edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä toimiessaan noudatettava komission sääntöjä ja heillä olisi oltava samat tehtävät, velvollisuudet ja tilintekovelvollisuus kuin kaikilla muillakin komission edelleenvaltuutetuilla tulojen ja menojen hyväksyjillä. Heidän olisi tätä varten myös pidettävä komissiota toimielimenään.
(6)
Vastuuvapausmenettelyn osalta Euroopan ulkosuhdehallinnon olisi täysimääräisesti noudatettava asetuksen (EY) N:o 215/2008 142-144 artiklassa tarkoitettuja menettelyjä, ottaen huomioon, että Euroopan ulkosuhdehallintoa olisi varainhoitoasetusta sovellettaessa pidettävä toimielimenä. Ulkosuhdehallinnon olisi toimittava täydessä yhteistyössä vastuuvapausmenettelyyn osallistuvien toimielinten kanssa ja toimitettava tarvittaessa tarpeelliset lisätiedot, muun muassa osallistumalla asiaan kuuluvien elinten kokouksiin. Komission olisi asetuksen (EY) N:o 215/2008 2 artiklan mukaisesti oltava edelleen vastuussa EKR:n varojen käytöstä myös silloin kun niitä käyttävät edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä toimivat edustustojen päälliköt. Jotta komissio voisi hoitaa tehtävänsä, unionin edustustojen päälliköiden olisi annettava tarvittavat tiedot. Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jälkempänä ’korkea edustaja’, olisi saatava tiedot samaan aikaan, ja hänen olisi helpotettava unionin edustustojen ja komission välistä yhteistyötä. Koska tämä rakenne on uusi, olisi sovellettava korkeatasoisia avoimuutta sekä budjettivastuuta ja taloudellista vastuuta koskevia sääntöjä.
(7)
Komission tilinpitäjällä olisi oltava edelleen vastuu kaikkien EKR:n varojen käytöstä, mukaan lukien sellaiset EKR:n varoihin liittyvät kirjanpitotapahtumat, joiden hallinnointi on siirretty edustustojen päälliköille edelleenvaltuutuksella.
(8)
Jotta voitaisiin varmistaa, että ulkosuhdehallinnon henkilöstöön kuuluvia edelleenvaltuutettuja tulojen ja menojen hyväksyjiä ja komission henkilöstöön kuuluvia edelleenvaltuutettuja tulojen ja menojen hyväksyjiä kohdellaan johdonmukaisesti ja yhdenvertaisesti, ja komission asianmukaisen tiedonsaannin varmistamiseksi komissioon kuuluvan taloudellisten väärinkäytösten tutkintaelimen olisi vastattava myös ulkosuhdehallinnossa tapahtuvien väärinkäytösten käsittelystä, kun komissio on siirtänyt edelleenvaltuutuksella täytäntöönpanovaltuuksia unionin edustustojen päälliköille. Yhteyden säilyttämiseksi varainhoitoon liittyvän vastuun ja kurinpitotoimien välillä komission olisi kuitenkin voitava kehottaa korkeaa edustajaa aloittamaan menettely, jos kyseinen tutkintaelin toteaa väärinkäytöksiä, jotka liittyvät unionin edustustojen päälliköille edelleenvaltuutuksella siirrettyihin komission toimivaltuuksiin. Korkean edustajan olisi tällöin toteutettava asianmukaiset toimenpiteet henkilöstösääntöjen mukaisesti.
(9)
Vaikuttavan ja tehokkaan sisäisen valvonnan varmistamiseksi edustustojen päälliköihin olisi sovellettava komission sisäisen tarkastajan todentamisvaltuuksia heille edelleenvaltuutuksella siirretyn varainhoidon osalta.
(10)
EKR:n varojen käytön demokraattisen valvonnan varmistamiseksi unionin edustustojen päälliköiden olisi annettava edustustonsa sisäisten hallinnointi- ja valvontajärjestelmien vaikuttavuutta ja tehokkuutta sekä niille edelleenvaltuutettujen toimintojen hallinnointia koskevan kertomuksen lisäksi tarkastuslausuma. Unionin edustustojen päälliköiden kertomukset olisi liitettävä valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän vuotuiseen toimintakertomukseen ja toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
(11)
Asetusta (EY) N:o 215/2008 olisi sen vuoksi muutettava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 215/2008 seuraavasti:
1)
Korvataan 14 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”3. Komissio asettaa asianmukaisella tavalla saataville hallussaan olevat tiedot EKR:ltä peräisin olevien varojen saajista, kun EKR:n varoja hallinnoidaan keskitetysti suoraan komission yksiköissä tai unionin edustustoissa 17 artiklan toisen kohdan mukaisesti, sekä varojen saajia koskevat tiedot, joita ovat toimittaneet sellaiset yhteisöt, joille rahoituksen toteuttamistehtävät on siirretty muiden hallintomenettelyjen nojalla.”
2)
Lisätään 17 artiklaan kohdat seuraavasti:
”Komissio voi kuitenkin siirtää EKR:n varojen käyttöä koskevan toimivaltansa edustustojen päälliköille. Se ilmoittaa samalla tästä unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle, jäljempänä ’korkea edustaja’. Unionin edustustojen päälliköiden on komission edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä toimiessaan noudatettava EKR:n varojen käyttöä koskevia komission sääntöjä, ja heillä on oltava samat tehtävät, velvollisuudet ja tilintekovelvollisuus kuin kaikilla muillakin komission edelleenvaltuutetuilla tulojen ja menojen hyväksyjillä.
Komissio voi peruuttaa siirron omien sääntöjensä mukaisesti.
Toista kohtaa sovellettaessa unionin korkea edustaja toteuttaa tarpeelliset toimenpiteet helpottaakseen unionin edustustojen ja komission välistä yhteistyötä.
Jotta unionin edustustot voivat helpommin käyttää sisäisen sopimuksen 6 artiklassa määrättyihin EKR:n tukimenoihin käytettäviä varoja, komission ja Euroopan ulkosuhdehallinnon välillä voidaan sopia yksityiskohtaisista järjestelyistä. Näihin järjestelyihin ei saa sisältyä poikkeuksia tämän asetuksen säännöksistä.”
3)
Korvataan 25 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”1. Kun komissio hoitaa EKR:n varoja keskitetysti, rahoitustoimet suoritetaan joko suoraan sen yksiköissä tai unionin edustustoissa 17 artiklan toisen kohdan mukaisesti tai siten, että toimeenpanovalta siirretään kyseisen artiklan 2-4 kohdan ja 26-29 artiklan mukaisesti.”.
4)
Lisätään 32 artiklaan kohta seuraavasti:
”5. Kun unionin edustustojen päälliköt toimivat edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä 17 artiklan toisen kohdan mukaisesti, he toimivat komission alaisuudessa, ja komissio on toimielin, joka on vastuussa heille edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä kuuluvien tehtävien ja velvollisuuksien määrittelystä, suorittamisesta, valvonnasta ja arvioinnista. Komissio ilmoittaa samalla tästä korkealle edustajalle.”
5)
Lisätään 38 artiklan toiseen kohtaan virke seuraavasti:
”Valtuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien vuotuiset toimintakertomukset on asetettava myös Euroopan parlamentin ja neuvoston saataville.”
6)
Lisätään artikla seuraavasti:
”38 a artikla
1. Toimiessaan edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä 17 artiklan toisen kohdan mukaisesti unionin edustustojen päälliköiden on tehtävä läheistä yhteistyötä komission kanssa varojen moitteettomaksi täytäntöönpanemiseksi varmistaakseen etenkin, että rahoitustoimet ovat laillisia ja asianmukaisia, että varojen hallinnoinnissa noudatetaan moitteettoman varainhoidon periaatetta ja että unionin taloudellisia etuja suojataan tehokkaasti.
Heidän on tätä varten toteutettava tarvittavat toimenpiteet välttääkseen sellaiset tilanteet, joissa heidän vastuulleen edelleenvaltuutuksella siirrettyyn EKR:n varojen käyttöä koskevaan komission vastuuseen voitaisiin vedota, sekä kaikkien sellaisten prioriteettiristiriitojen syntymisen, jotka todennäköisesti vaikuttavat heille edelleenvaltuutuksella siirrettyjen varainhoidon tehtävien hoitamiseen.
Jos toisessa alakohdassa tarkoitetun kaltainen tilanne tai ristiriita syntyy, unionin edustustojen päälliköiden on viipymättä ilmoitettava siitä asiasta vastaaville komission ja ulkosuhdehallinnon pääjohtajille. Pääjohtajat toteuttavat tarvittavat toimenpiteet tilanteen korjaamiseksi.
2. Jos unionin edustuston päällikkö on 37 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa, hänen on saatettava asia 54 artiklan 3 kohdan mukaisesti perustetun taloudellisten väärinkäytösten tutkintaelimen käsiteltäväksi. Jos kyseessä on laiton toiminta, petos tai lahjonta, joka saattaa vahingoittaa unionin etuja, hänen on ilmoitettava asiasta sovellettavassa lainsäädännössä nimetyille viranomaisille ja elimille.
3. Edellä olevan 17 artiklan toisen kohdan mukaisesti edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä toimivien unionin edustustojen päälliköiden on annettava kertomus omalle valtuutetulle tulojen ja menojen hyväksyjälleen, jotta tämä voi sisällyttää kyseiset kertomukset 38 artiklassa tarkoitettuun omaan vuotuiseen toimintakertomukseensa. Unionin edustustojen päälliköiden kertomuksissa on esitettävä tiedot edustustossa käytössä olevien sisäisten hallinnointi- ja valvontajärjestelmien tehokkuudesta ja vaikuttavuudesta sekä kyseisille edustustojen päälliköille edelleenvaltuutuksella siirrettyjen toimien hallinnoinnista, ja niihin on sisällyttävä 54 artiklan 2a kohdassa tarkoitetut tarkastuslausumat. Kertomukset liitetään valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän vuotuiseen toimintakertomukseen, ja ne on toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle ottaen soveltuvilta osin huomioon niiden luottamuksellisuuden.
Unionin edustustojen päälliköiden on toimittava täydessä yhteistyössä vastuuvapausmenettelyyn osallistuvien toimielinten kanssa ja toimitettava tarvittaessa tarpeelliset lisätiedot. Tässä yhteydessä heitä voidaan pyytää osallistumaan asiaankuuluvien elinten kokouksiin sekä avustamaan asiasta vastaavaa valtuutettua tulojen ja menojen hyväksyjää.
4. Edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä 17 artiklan toisen kohdan mukaisesti toimivien unionin edustustojen päälliköiden on vastattava kaikkiin komission valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän omasta aloitteestaan tai vastuuvapausmenettelyn yhteydessä Euroopan parlamentin pyynnöstä esittämiin pyyntöihin.
5. Komissio varmistaa 142, 143 ja 144 artiklan mukaisesti, että edelleenvaltuutuksilla ei haitata vastuuvapauden myöntämismenettelyn toteuttamista.”
7)
Lisätään 39 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:
”Komission tilinpitäjällä on oltava edelleen vastuu kaikkien EKR:n varojen käytöstä, myös sellaisista EKR:n varoihin liittyvistä kirjanpitotapahtumista, joiden hallinnointi on siirretty edustustojen päälliköille edelleenvaltuutuksella.”
8)
Muutetaan 54 artikla seuraavasti:
a)
lisätään seuraava kohta:
”2a. Jos valtuuksia on edelleenvaltuutuksella siirretty unionin edustustojen päälliköille, valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä on vastuussa käytössä olevien sisäisten hallinnointi- ja valvontajärjestelmien määrittelystä sekä niiden tehokkuudesta ja vaikuttavuudesta. Unionin edustustojen päälliköt ovat vastuussa edellä tarkoitettujen järjestelmien asianmukaisesta perustamisesta ja toiminnasta valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän antamien ohjeiden mukaisesti sekä varojen ja toteuttamiensa toimien hallinnoinnista vastuullaan olevassa unionin edustustossa. Edustustojen päälliköiden on ennen tehtäviensä vastaanottamista osallistuttava erityiskoulutukseen, jossa käsitellään tulojen ja menojen hyväksyjien tehtäviä ja vastuita ja EKR:n varojen käyttöä täytäntöönpanosääntöjen 37 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
Unionin edustustojen päälliköiden on laadittava kertomuksia vastuullaan tämän kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti olevista tehtävistä 38 a artiklan 3 kohdan mukaisesti.
Unionin edustustojen päälliköt antavat joka vuosi komission valtuutetulle tulojen ja menojen hyväksyjälle tarkastuslausuman edustustonsa sisäisistä hallinnointi- ja valvontajärjestelmistä sekä heille edelleenvaltuutuksella siirrettyjen toimien hallinnoinnista ja tuloksista, jotta tulojen ja menojen hyväksyjä voi laatia tarkastuslausumansa 38 artiklan mukaisesti.”
b)
lisätään seuraava kohta:
”4. Kun unionin edustustojen päälliköt toimivat edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä 17 artiklan toisen kohdan mukaisesti, komission tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti perustama taloudellisten väärinkäytösten tutkintaelin on toimivaltainen tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa asioissa.
Jos elin on havainnut järjestelmään liittyviä ongelmia, se toimittaa tulojen ja menojen hyväksyjälle, korkealle edustajalle ja valtuutetulle tulojen ja menojen hyväksyjälle, jos tämä ei ole osallisena asiassa, sekä sisäiselle tarkastajalle kertomuksen, jossa se esittää asiaa koskevia suosituksia.
Komissio voi tutkintaelimen lausunnon perusteella pyytää korkeaa edustajaa aloittamaan nimittävän viranomaisen ominaisuudessa kurinpitotoimia tai korvausvastuuta koskevan menettelyn edelleenvaltuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien osalta, jos väärinkäytökset koskevat näille edelleenvaltuutuksella siirrettyjä komission toimivaltuuksia. Korkea edustaja toteuttaa tällöin henkilöstösääntöjen mukaisesti asianmukaiset toimenpiteet kurinpitotoimia ja/tai korvauksen maksua koskevien päätösten täytäntöönpanemiseksi komission suosituksen mukaisesti.
Jäsenvaltioiden on tuettava täysimääräisesti unionia henkilöstösääntöjen 22 artiklaan perustuvien vastuuvaatimusten täytäntöönpanossa väliaikaisten toimihenkilöiden osalta, joihin sovelletaan Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan e alakohtaa.”
9)
Lisätään 89 artiklaan kohta seuraavasti:
”Edelleenvaltuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä 17 artiklan toisen kohdan mukaisesti toimiviin unionin edustustojen päälliköihin sovelletaan ulkosuhdehallinnon sisäistä tarkastusta suoritettaessa komission sisäisen tarkastajan todentamisvaltuuksia heille edelleenvaltuutuksella siirretyn varainhoidon osalta.”
10)
Lisätään seuraava artikla:
”144 a artikla
Euroopan ulkosuhdehallinnon on täysimääräisesti noudatettava asetuksen (EY) N:o 215/2008 142,143 ja 144 artiklassa tarkoitettuja menettelyjä. Ulkosuhdehallinto toimii täydessä yhteistyössä vastuuvapausmenettelyyn osallistuvien toimielinten kanssa ja toimittaa tarvittaessa tarpeelliset lisätiedot, mukaan lukien osallistumalla asiaankuuluvien elinten kokouksiin.”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 11 päivänä huhtikuuta 2011.