ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 7. dubna 2011
o prodloužení přechodného období pro nabývání zemědělské půdy v Lotyšsku
(Text s významem pro EHP)
(2011/226/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na kapitolu 3 přílohy VIII uvedeného aktu,
s ohledem na žádost podanou Lotyšskem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Akt o přistoupení z roku 2003 stanoví, že Lotyšsko může na základě podmínek, které jsou v něm stanoveny, ponechat po dobu sedmi let ode dne přistoupení, která skončí dne 30. dubna 2011, v platnosti zákazy týkající se nabývání zemědělské půdy fyzickými a právnickými osobami z jiných členských států EU, které nejsou ani usazeny, ani zapsány do rejstříku, ani nemají pobočku nebo zastoupení v Lotyšsku. Jde o dočasnou výjimku z volného pohybu kapitálu, který je zaručen články 63 až 66 Smlouvy o fungování Evropské unie. Toto přechodné období může být prodlouženo jednou, a to nejdéle o tři roky.
(2)
Dne 6. prosince 2010 zažádalo Lotyšsko o prodloužení přechodného období pro nabývání zemědělské půdy o tři roky.
(3)
Hlavním důvodem pro zavedení přechodného období byla potřeba chránit socioekonomické podmínky zemědělských činností v důsledku zřízení jednotného trhu a přechodu ke společné zemědělské politice v Lotyšsku. Cílem bylo především zohlednit obavy vzniklé v souvislosti s možným dopadem liberalizace nabývání zemědělské půdy na odvětví zemědělství v důsledku počátečních velkých rozdílů cen půdy a příjmů v porovnání s Belgií, Dánskem, Finskem, Francií, Irskem, Itálií, Lucemburskem, Německem, Nizozemskem, Portugalskem, Rakouskem, Řeckem, Spojeným královstvím, Španělskem a Švédskem (dále jen „EU-15“). Přechodné období mělo rovněž usnadnit proces restituce a privatizace zemědělské půdy zemědělcům. Komise ve své zprávě ze dne 16. července 2008 o přezkumu přechodných opatření pro nabývání zemědělských nemovitostí, která byla stanovena smlouvou o přistoupení z roku 2003 (dále jen „přezkum v polovině období 2008“) zdůraznila význam dokončení výše uvedené zemědělské reformy do konce plánovaného přechodného období (1).
(4)
Na základě údajů, které má Eurostat k dispozici, jsou ceny zemědělské půdy v Lotyšsku nižší než ceny zemědělské půdy v EU. Úplná konvergence cen prodávané zemědělské půdy se ani neočekávala, ani nebyla pokládána za nezbytnou podmínku ukončení přechodného období. Přesto jsou rozdíly mezi cenami zemědělské půdy v Lotyšsku a EU-15 natolik významné, že by mohly bránit plynulé další konvergenci cen.
(5)
Obdobně jako cenové hladiny zemědělské půdy, také údaje Eurostatu ukazují, že rozdíl v HDP na osobu vyjádřeném ve standardech kupní síly mezi Lotyšskem a EU-15 nadále existuje. Znamená to, že současné ceny zemědělské půdy v Lotyšsku jsou pro obyvatele Lotyšska v poměru k jejich kupní síle vysoké.
(6)
Zároveň přetrvává nižší konkurenceschopnost lotyšského odvětví zemědělství v porovnání s odvětvím zemědělství EU-15 a problém je znásoben obtížnostmi v přístupu k finančním prostředkům a vysokými úrokovými sazbami, které se uplatňují na komerční úvěrové linky pro nabytí zemědělské půdy (15 % p. a. v roce 2009 podle údajů, které poskytly lotyšské orány).
(7)
Navíc podle údajů, které poskytly lotyšské orgány na základě údajů získaných od lotyšského státního pozemkového útvaru k 1. lednu 2010, zemědělská půda představuje 37,7 % celkového území, přičemž lesní plocha pokrývá 45,8 % území. V roce 2007 vlastnili zemědělci 62 % zemědělské půdy a 26,6 % zemědělské půdy bylo pronajato. Přestože je převážná většina zemědělské půdy v Lotyšsku v soukromém vlastnictví, proces restituce vlastnických práv a pozemková reforma ve venkovských oblastech nejsou stále dokončeny.
(8)
Nejasnost vlastnických práv nevyhnutelně brání pozemkovým transakcím a konsolidaci zemědělských nemovitostí. Fragmentace půdy pak dále přispívá k nižší konkurenceschopnosti a vede k tomu, že zemědělské podniky se méně orientují na trh. V této souvislosti z údajů Eurostatu vyplývá, že přestože probíhá postupná arondace půdy a průměrný podíl využívané zemědělské plochy na zemědělský podnik v Lotyšsku se v období mezi roky 2001 a 2007 zvýšil z 10 ha na 16 ha, tento podíl je stále nižší než v jiných členských státech EU, jako např. v Dánsku, Německu a Švédsku, kde byl v roce 2007 tento průměrný podíl 60 ha, 46 ha, resp. 43 ha.
(9)
Nedávná celosvětová finanční a hospodářská krize měla také negativní vliv na lotyšské hospodářství. Nedostatek poptávky, po kterém následovalo prudké snížení nákupních cen zemědělských produktů v době, kdy ceny surovin se stále držely na vysoké úrovni roku 2008, dále prohloubil již tak znevýhodněné postavení lotyšských zemědělců v porovnání se zemědělci z EU-15.
(10)
S ohledem na tyto souvislosti lze spolu s lotyšskými orgány předpokládat, že by zrušení omezení ode dne 1. května 2011 vyvolalo tlak na ceny půdy v Lotyšsku. Proto existuje nebezpečí vážného narušení lotyšského trhu se zemědělskou půdou po skončení přechodného období.
(11)
Z tohoto důvodu by se mělo povolit prodloužení přechodného období o tři roky podle ustanovení kapitoly 3 přílohy VIII aktu o přistoupení z roku 2003.
(12)
Aby se trh v plném rozsahu připravil na liberalizaci, je i za nepříznivých hospodářských podmínek nadále nanejvýš důležité podporovat zlepšování faktorů, mezi něž patří možnosti získání úvěrů a pojištění pro zemědělce a dokončení strukturální reformy zemědělství během přechodného období, jak již bylo zdůrazněno v přezkumu v polovině období 2008.
(13)
Protože otevřený jednotný trh byl vždy jádrem evropské prosperity, zvýšený přísun zahraničního kapitálu by znamenal možné výhody také pro zemědělský trh v Lotyšsku. Jak je zdůrazněno v přezkumu v polovině období 2008, zahraniční investice do odvětví zemědělství by rovněž mohly mít výrazný dlouhodobý vliv na poskytování kapitálu a know-how, fungování trhů s půdou a zemědělskou produktivitu. Postupné uvolňování omezení zahraničního vlastnictví v přechodném období by též přispělo k přípravě trhu na úplnou liberalizaci.
(14)
Z důvodu právní jistoty a s cílem zabránit vzniku právní mezery ve vnitrostátním právním systému Lotyšska po skončení současného přechodného období by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Přechodné období pro nabývání zemědělské půdy v Lotyšsku uvedené v kapitole 3 přílohy VIII aktu o přistoupení z roku 2003 se prodlužuje do dne 30. dubna 2014.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 7. dubna 2011.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 7 päivänä huhtikuuta 2011,
maatalousmaan hankintaa Latviassa koskevan siirtymäkauden pidentämisestä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2011/226/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymissopimuksen,
ottaa huomioon Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymisasiakirjan ja erityisesti sen liitteessä VIII olevan 3 luvun,
ottaa huomioon Latvian esittämän pyynnön,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Vuoden 2003 liittymisasiakirjan mukaan Latvia voi liittymisasiakirjassa määrätyin edellytyksin kieltää muista EU:n jäsenvaltioista olevilta luonnollisilta henkilöiltä ja oikeushenkilöiltä, jotka eivät ole sijoittautuneet eivätkä rekisteröityneet Latviaan ja joilla ei ole paikallista sivuliikettä tai liikettä Latviassa, maatalousmaan hankinnan seitsemän vuoden ajan liittymisen jälkeen 30 päivään huhtikuuta 2011 asti. Tämä on väliaikainen poikkeus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 63-66 artiklassa määrätystä pääoman vapaasta liikkuvuudesta. Tätä siirtymäkautta voidaan pidentää ainoastaan kerran enintään kolmella vuodella.
(2)
Latvia pyysi 6 päivänä joulukuuta 2010, että maatalousmaan hankintaa koskevaa siirtymäkautta pidennettäisiin kolmella vuodella.
(3)
Siirtymäkauden tärkein peruste oli tarve suojata maataloustoiminnan sosioekonomisia edellytyksiä Latvian siirryttyä sisämarkkinoille ja yhteisen maatalouspolitiikan soveltamiseen. Sen tavoitteena oli erityisesti ratkaista ongelmat, joita maatalousalalle olisi saattanut aiheutua maatalousmaan hankinnan vapauttamisesta sekä siitä, että maan hinnat ja tulot olivat Latviassa aluksi huomattavasti alhaisemmat kuin Belgiassa, Tanskassa, Saksassa, Irlannissa, Kreikassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Luxemburgissa, Alankomaissa, Itävallassa, Portugalissa, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jäljempänä ’EU-15-valtiot’. Lisäksi siirtymäkauden tarkoituksena oli helpottaa yksityistämisprosessia ja maatalousmaan palauttamista viljelijöille. Komissio korosti jo 16 päivänä heinäkuuta 2008 antamassaan kertomuksessa ”Maatalouskiinteistöjen hankintaa koskevien vuoden 2003 liittymissopimuksessa vahvistettujen siirtymätoimenpiteiden uudelleentarkastelu” (1), jäljempänä ’vuoden 2008 väliarviointi’, miten tärkeää on saattaa edellä mainittu maatalousuudistus päätökseen ennen suunnitellun siirtymäkauden päättymistä.
(4)
Eurostatin saatavilla olevien tietojen mukaan maatalousmaan hinnat ovat Latviassa alhaisemmat kuin muualla EU:ssa. Maatalousmaan hintojen ei ole odotettukaan muuttuvan täysin yhtenäisiksi, eikä tätä ole edes pidetty edellytyksenä siirtymäkauden päättymiselle. Latvian ja EU-15-valtioiden hintojen väliset huomattavat erot voivat kuitenkin olla esteenä hintojen lähentymiselle.
(5)
Eurostatin tiedot osoittavat, että samalla tavoin kuin maatalousmaan hintatasot myös ostovoimayksiköissä henkeä kohti mitattu Latvian bruttokansantuote poikkeaa edelleen EU-15-valtioiden vastaavasta. Näin ollen Latvian maatalousmaan nykyiset hinnat ovat Latviassa asuvien kannalta korkeita heidän ostovoimaansa verrattuna.
(6)
Lisäksi maatalousalan kilpailukyky on Latviassa edelleen heikompi kuin EU-15-valtioissa, ja tätä ongelmaa pahentavat vielä rahoitusvarojen saantiin liittyvät vaikeudet ja korkeat korot, joita sovelletaan maatalousmaan ostamista varten myönnettäviin kaupallisiin lainajärjestelyihin (Latvian viranomaisten toimittamien tietojen mukaan 15 prosenttia vuodessa vuonna 2009).
(7)
Lisäksi Latvian viranomaisten toimittamien tietojen mukaan, jotka perustuvat Latvian maankäyttövirastolta saatuihin tietoihin, maatalousmaan osuus koko maan pinta-alasta oli 37,7 prosenttia ja metsäalueiden osuus 45,8 prosenttia 1 päivänä tammikuuta 2010. Vuonna 2007 viljelijät omistivat 62 prosenttia maatalousmaasta ja 26,6 prosenttia oli vuokrattuna. Vaikka maatalousmaa on jo Latviassa pääosin yksityisomistuksessa, omistusoikeuksien palauttamisprosessia ja maaseutualueiden maareformia ei ole vielä saatu päätökseen.
(8)
Omistusoikeuksiin liittyvät epäselvyydet muodostavat väistämättä esteen maakaupoille ja maatalouskiinteistöjen yhdistämiselle. Maaomaisuuden pirstaloituminen heikentää myös omalta osaltaan kilpailukykyä ja vähentää maatilojen markkinasuuntautuneisuutta. Tässä yhteydessä Eurostatin tiedot osoittavat, että vaikka maa-alueiden asteittainen yhdistäminen jatkuu ja käytössä olevan maatalousmaan pinta-alan maatilakohtainen keskiarvo on kasvanut Latviassa 10 hehtaarista 16 hehtaariin vuosina 2001-2007, tämä keskiarvo on yhä pienempi kuin muissa EU:n jäsenvaltioissa, esimerkiksi Tanskassa (60 hehtaaria), Saksassa (46 hehtaaria) ja Ruotsissa (43 hehtaaria) vuonna 2007.
(9)
Lisäksi viimeaikainen maailmanlaajuinen finanssi- ja talouskriisi on vaikuttanut haitallisesti myös Latvian talouteen. Kysynnän puute, sitä seurannut maataloustuotteiden ostohintojen jyrkkä lasku ja raaka-aineiden hintojen pysyminen samalla korkealla tasolla kuin vuonna 2008 ovat heikentäneet entisestään latvialaisten viljelijöiden asemaa EU-15-valtioiden viljelijöihin verrattuna.
(10)
Tässä tilanteessa voidaan Latvian viranomaisten lailla olettaa, että rajoitusten poistaminen 1 päivänä toukokuuta 2011 lisäisi maan hintoihin kohdistuvaa painetta Latviassa. Näin ollen vaarana on, että Latvian maatalousmarkkinat häiriintyisivät vakavasti siirtymäkauden päättyessä.
(11)
Sen vuoksi vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteessä VIII olevassa 3 luvussa määrättyä siirtymäkautta olisi pidennettävä kolmella vuodella.
(12)
Jotta markkinoiden vapautumiseen voitaisiin valmistautua täysimittaisesti, myös nykyisissä vaikeissa taloudellisissa olosuhteissa on erittäin tärkeää pyrkiä parantamaan siirtymäkauden aikana sellaisia tekijöitä kuin viljelijöiden luotto- ja vakuutusmahdollisuudet sekä maatalouden rakenneuudistuksen saattaminen päätökseen, kuten vuoden 2008 väliarvioinnissa on jo tähdennetty.
(13)
Koska avoimet sisämarkkinat ovat aina olleet Euroopan vaurauden perusta, ulkomaisen pääoman virtaaminen Latviaan saattaisi hyödyttää myös sen maatalousmarkkinoita. Kuten vuoden 2008 väliarvioinnissa on tähdennetty, maatalousalaan tehtävillä ulkomaisilla investoinneilla olisi myös merkittäviä pitkän aikavälin vaikutuksia pääomanlisäykseen ja taitotietoon, maamarkkinoiden toimintaan ja maatalouden tuottavuuteen. Ulkomaista omistusta koskevien rajoitusten asteittainen lieventäminen siirtymäkaudella valmistaisi myös markkinoita täyteen vapauteen.
(14)
Jotta turvattaisiin oikeusvarmuus ja vältettäisiin oikeudellisen tyhjiön syntyminen Latvian kansallisessa oikeusjärjestelmässä nykyisen siirtymäkauden päätyttyä, tämän päätöksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Pidennetään vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteessä VIII olevassa 3 luvussa tarkoitettua Latvian maatalousmaan hankintaa koskevaa siirtymäkautta 30 päivään huhtikuuta 2014.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 7 päivänä huhtikuuta 2011.