ROZHODNUTÍ RADY 2012/285/SZBP
ze dne 31. května 2012
o omezujících opatřeních namířených proti některým osobám, subjektům a orgánům, které ohrožují mír, bezpečnost nebo stabilitu v Republice Guinea-Bissau, a o zrušení rozhodnutí 2012/237/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 3. května 2012 přijala Rada rozhodnutí 2012/237/SZBP o omezujících opatřeních namířených proti některým osobám, subjektům a orgánům, které ohrožují mír, bezpečnost nebo stabilitu v Republice Guinea-Bissau (1).
(2)
Dne 18. května 2012 přijala Rada bezpečnosti Organizace spojených národů rezoluci 2048 (2012), která ukládá zákaz cestování osobám, které se snaží zabránit obnovení ústavního pořádku nebo které podnikají kroky narušující stabilitu Republiky Guinea-Bissau, a zejména těm, které sehrály vedoucí úlohu při státním převratu dne 12. dubna 2012 a které svou činností usilují o narušení právního státu a omezení vlády civilní moci a napomáhají beztrestnosti a nestabilitě v zemi.
(3)
Vzhledem k závažnosti situace v Republice Guinea-Bissau je třeba zařadit další osoby na seznam osob a subjektů, na něž se vztahují omezující opatření stanovená v rozhodnutí 2012/237/SZBP.
(4)
Rozhodnutí 2012/237/SZBP by proto mělo být zrušeno a nahrazeno tímto rozhodnutím,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily vstupu na své území nebo průjezdu přes své území:
a)
osobám uvedeným v příloze rezoluce RB OSN č. 2048 (2012) a dalším osobám určeným Radou bezpečnosti nebo výborem ustaveným podle bodu 9 rezoluce RB OSN č. 2048 (2012) (dále jen „výbor“) v souladu s bodem 6 rezoluce RB OSN č. 2048 (2012), jejichž seznam je uveden v příloze I;
b)
osobám, na něž se nevztahuje příloha I a jež se podílejí se na jednání, které ohrožuje mír, bezpečnost nebo stabilitu Republiky Guinea-Bissau, nebo takovému jednání poskytují podporu, a osobám s nimi spojeným, jejichž seznam je uveden v příloze II.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavec 1 písm. a) se nepoužije, stanoví-li výbor, že:
a)
cesta dotčené osoby je odůvodněná na základě humanitárních potřeb, včetně náboženských povinností; nebo
b)
výjimka by přispěla k cílům dosažení míru a národního smíření v Republice Guinea-Bissau a stability v regionu.
4. Ustanovení odst. 1 písm. a) se nepoužije, jsou-li vstup na území nebo průjezd přes ně nezbytné, aby mohlo proběhnout soudní řízení.
5. Ustanovením odst. 1 písm. b) nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, zejména:
a)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
b)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo konané pod její záštitou;
c)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách; nebo
d)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
6. Odstavec 5 se použije rovněž v případech, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
7. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 5 nebo 6.
8. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odst. 1 písm. b), pokud je cesta odůvodněná na základě naléhavé humanitární potřeby nebo na základě účasti na mezivládních setkáních, včetně setkání podporovaných Unií, nebo těch, jejichž hostitelem je členský stát vykonávající předsednictví OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Republice Guinea-Bissau.
9. Členský stát, který si přeje udělit výjimky podle odstavce 8, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady námitku vznese, může přesto o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
10. Pokud členský stát podle odstavců 5, 6, 8 a 9 povolí osobám uvedeným v příloze II vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 2
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží nebo jsou vlastněny, drženy či ovládány fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty nebo orgány, jež se podílejí na jednání, které ohrožuje mír, bezpečnost nebo stabilitu Republiky Guinea-Bissau, nebo takovému jednání poskytují podporu, a fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty nebo orgány s nimi spojenými, jejichž seznam je uveden v příloze III.
2. Žádné finanční prostředky nebo hospodářské zdroje nesmějí být přímo či nepřímo zpřístupněny fyzickým nebo právnickým osobám anebo subjektům uvedeným v příloze III nebo v jejich prospěch.
3. Příslušné orgány členských států mohou povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, pokud rozhodnou, že finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb osob uvedených v příloze III a na nich závislých rodinných příslušníků, včetně úhrad za potraviny, nájemného nebo hypotéky, plateb za léky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určené výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určené výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán oznámí ostatním příslušným orgánům a Komisi alespoň dva týdny před udělením povolení důvody, proč se domnívá, že by mělo být konkrétní povolení uděleno.
Členské státy informují ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
4. Odchylně od odstavce 1 může příslušný orgán členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byly fyzické nebo právnické osoby, subjekty nebo orgány uvedené v odstavci 1 zařazeny do přílohy III, nebo se na ně vztahuje soudní nebo správní rozhodnutí či rozhodčí nález vynesené před tímto dnem;
b)
finanční prostředky a hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím či nálezem, a to v mezích stanovených příslušnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob uplatňujících takové nároky;
c)
zástavní právo nebo rozhodnutí či nález není ve prospěch osoby, subjektu nebo orgánu uvedeného v příloze III;
d)
uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v daném členském státě.
Členské státy informují ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
5. Odstavec 2 se nepoužije na připsání k zmrazeným účtům:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahují ustanovení tohoto rozhodnutí,
pokud se na takové úroky, jiné výnosy a platby i nadále vztahuje odstavec 1.
Článek 3
1. Rada provádí změny přílohy I na základě rozhodnutí Rady bezpečnosti nebo výboru.
2. Rada na návrh členského státu nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku přijme podle potřeby změny seznamů uvedených v přílohách II a III.
3. Rada sdělí dotčené fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu uvedeným na seznamu v příloze III své rozhodnutí včetně důvodů jejich zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím umožní těmto fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům se k záležitosti vyjádřit.
4. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a o této skutečnosti informuje dotčenou fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt nebo orgán, které jsou uvedeny na seznamu v příloze III.
Článek 4
Pro dosažení co největšího účinku opatření stanovených v tomto rozhodnutí Unie vybízí třetí státy, aby přijaly omezující opatření zmíněným opatřením podobná.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí se odpovídajícím způsobem přezkoumá, změní nebo zruší, zejména s ohledem na příslušná rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN.
2. Opatření podle čl. 1 odst. 1 písm. b) a článku 2 se pravidelně a nejméně každých dvanáct měsíců přezkoumávají. Tato opatření se přestanou používat pro dotčené osoby a subjekty, pokud Rada postupem podle čl. 3 odst. 2 stanoví, že již nejsou nadále splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 6
Rozhodnutí 2012/237/SZBP se zrušuje.
Článek 7
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 31. května 2012.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2012/285/YUTP,
annettu 31 päivänä toukokuuta 2012,
Guinea-Bissaun tasavallan rauhaa, turvallisuutta tai vakautta uhkaaviin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja päätöksen 2012/237/YUTP kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvosto antoi 3 päivänä toukokuuta 2012 päätöksen 2012/237/YUTP Guinea-Bissaun tasavallan rauhaa, turvallisuutta ja vakautta uhkaaviin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä (1).
(2)
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto antoi 18 päivänä toukokuuta 2012 päätöslauselman 2048 (2012), jolla asetettiin matkustuskieltoon henkilöitä, jotka pyrkivät estämään perustuslaillisen järjestyksen palauttamisen tai jotka toiminnallaan heikentävät Guinea-Bissaun tasavallan vakautta, erityisesti niihin, jotka olivat 12 päivänä huhtikuuta 2012 tapahtuneen vallankaappauksen johdossa ja jotka toiminnallaan pyrkivät heikentämään oikeusvaltioperiaatetta, rajoittamaan siviilivallan ensisijaisuutta sekä edistämään rankaisemattomuutta ja epävakautta maassa.
(3)
Ottaen huomioon Guinea-Bissaun tasavallan tilanteen vakavuuden luetteloihin henkilöistä ja yhteisöistä, joihin sovelletaan päätöksen 2012/237/YUTP mukaisia rajoittavia toimenpiteitä, olisi lisättävä uusia henkilöitä.
(4)
Päätös 2012/237/YUTP olisi tämän vuoksi kumottava ja korvattava tällä päätöksellä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteuttava tarvittavat toimenpiteet estääkseen seuraavien henkilöiden tulon alueelleen tai kauttakulun alueensa kautta:
a)
YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 2048 (2012) liitteessä luetellut henkilöt ja muut turvallisuusneuvoston nimeämät tai YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 2048 (2012) 9 kohdan nojalla perustetun komitean, jäljempänä ’komitea’, YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 2048 (2012) 6 kohdan mukaisesti nimeämät henkilöt, jotka on lueteltu liitteessä I;
b)
henkilöt, jotka eivät sisälly liitteeseen I ja jotka osallistuvat Guinea-Bissaun tasavallan rauhaa, turvallisuutta tai vakautta uhkaaviin toimiin tai tukevat niitä, ja heitä lähellä olevat henkilöt, jotka on lueteltu liitteessä II.
2. Edellä oleva 1 kohta ei velvoita jäsenvaltiota kieltämään omien kansalaistensa pääsyä alueelleen.
3. Edellä olevaa 1 kohdan a alakohtaa ei sovelleta, jos komitea katsoo, että
a)
matkustaminen on perusteltua humanitaarisista syistä, uskontoon liittyvät velvoitteet mukaan lukien; tai
b)
poikkeus edistäisi tavoitteita rauhan ja kansallisen sovinnon toteutumisesta Guinea-Bissaun tasavallassa ja vakauden saavuttamisesta alueella.
4. Edellä olevaa 1 kohdan a kohtaa ei sovelleta, jos maahantulo tai kauttakulku on tarpeen oikeudellisen menettelyn suorittamiseksi
5. Edellä oleva 1 kohdan b alakohta ei vaikuta tapauksiin, joissa jokin kansainvälisen oikeuden velvoite sitoo jäsenvaltiota, etenkin:
a)
kansainvälisen hallitustenvälisen järjestön isäntämaana;
b)
Yhdistyneiden kansakuntien koolle kutsuman tai sen suojeluksessa järjestettävän kansainvälisen konferenssin isäntämaana;
c)
erioikeuksia ja vapauksia myöntävän monenvälisen sopimuksen nojalla; tai
d)
Pyhän istuimen (Vatikaanivaltion) ja Italian välillä vuonna 1929 tehdyn sopimuksen (lateraanisopimus) perusteella.
6. Edellä olevan 5 kohdan katsotaan koskevan myös tapauksia, joissa jäsenvaltio toimii Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (ETYJ) isäntämaana.
7. Neuvostolle on asianmukaisesti ilmoitettava kaikista tapauksista, joissa jäsenvaltio myöntää poikkeuksen 5 tai 6 kohdan nojalla.
8. Jäsenvaltiot voivat myöntää poikkeuksia 1 kohdan b alakohdan nojalla määrätyistä toimenpiteistä, jos matkustaminen on perusteltua pakottavista humanitaarisista syistä tai osallistumiseksi sellaisiin hallitustenvälisiin kokouksiin, unionin järjestämät tai ETYJin puheenjohtajavaltiona toimivan jäsenvaltion isännöimät kokoukset mukaan luettuina, joissa käydään demokratiaa, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota Guinea-Bissaun tasavallassa välittömästi edistävää poliittista vuoropuhelua.
9. Jäsenvaltion, joka haluaa myöntää 8 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia, on ilmoitettava siitä neuvostolle kirjallisesti. Vapautus katsotaan myönnetyksi, jollei yksi tai useampi neuvoston jäsen esitä kirjallista vastalausetta kahden työpäivän kuluessa ehdotettua vapautusta koskevan ilmoituksen vastaanottamisesta. Jos yksi tai useampi neuvoston jäsen esittää vastalauseen, neuvosto voi kuitenkin määräenemmistöllä päättää myöntää ehdotetun poikkeuksen.
10. Jos jäsenvaltio sallii 5, 6, 8 ja 9 kohdan nojalla liitteessä II lueteltujen henkilöiden pääsyn alueelleen ja kauttakulun alueensa kautta, lupa on rajoitettava koskemaan ainoastaan sitä tarkoitusta, johon se on myönnetty, ja niitä henkilöitä, joista on kyse.
2 artikla
1. Jäädytetään kaikki liitteessä III lueteltujen, Guinea-Bissaun tasavallan rauhaa, turvallisuutta tai vakautta uhkaaviin toimiin osallistuvien tai niitä tukevien luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai elinten sekä heitä lähellä olevien luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai elinten hallussa, omistuksessa, hallinnassa tai valvonnassa olevat varat ja taloudelliset resurssit.
2. Mitään varoja tai taloudellisia resursseja ei saa suoraan tai välillisesti asettaa liitteessä III lueteltujen luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai muiden elinten saataville tai hyödynnettäviksi.
3. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamiseen tai tiettyjen varojen tai taloudellisten resurssien asettamiseen saataville asianmukaisiksi katsominsa ehdoin ja todettuaan, että kyseiset varat tai taloudelliset resurssit:
a)
ovat tarpeen liitteessä III lueteltujen henkilöiden ja heidän huollettavinaan olevien perheenjäsenten perustarpeiden tyydyttämiseksi, mukaan luettuina menot, jotka aiheutuvat elintarvikkeiden hankinnasta, vuokrasta tai asuntolainasta, lääkkeistä ja sairaanhoidosta, veroista, vakuutusmaksuista ja julkisten palvelujen käytöstä;
b)
on tarkoitettu yksinomaan oikeudellisiin palveluihin liittyvien kohtuullisten palkkioiden maksamiseen ja tällaisista palveluista aiheutuneiden kulujen korvaamiseen;
c)
on tarkoitettu yksinomaan jäädytettyjen varojen ja jäädytettyjen taloudellisten resurssien tavanomaisesta säilyttämisestä tai hoidosta aiheutuvien palkkioiden tai palvelumaksujen maksamiseen;
d)
ovat tarpeen poikkeuksellisia menoja varten edellyttäen, että toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut muille toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle vähintään kaksi viikkoa ennen luvan antamista perusteet, joiden nojalla se katsoo, että erityinen lupa olisi annettava.
Jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista tämän artiklan nojalla annetuista luvista.
4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi sallia tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamisen, jos seuraavat ehdot täyttyvät:
a)
kyseisiin varoihin tai taloudellisiin resursseihin kohdistuu panttioikeus, jonka tuomioistuin, viranomainen tai välimiesoikeus on ennen sitä päivää, jona 1 kohdassa tarkoitettu luonnollinen henkilö, oikeushenkilö, yhteisö tai elin on sisällytetty liitteeseen III, tai tuomioistuimen, hallintotuomioistuimen tai välimiesoikeuden ennen tuota päivää antama tuomio;
b)
varoja ja taloudellisia resursseja käytetään yksinomaan tällaisella panttioikeudella turvattujen tai tällaisella tuomiolla vahvistettujen saatavien maksamiseen niiden sovellettavien lakien ja muiden säännösten asettamissa rajoissa, jotka koskevat sellaisten henkilöiden oikeuksia, joilla on tällaisia saatavia;
c)
panttioikeutta ei ole perustettu tai tuomiota annettu liitteessä III luetellun henkilön, yhteisön tai elimen eduksi;
d)
panttioikeuden tai ratkaisun tunnustaminen ei ole asianomaisen jäsenvaltion oikeusjärjestyksen perusteiden vastaista.
Jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista tämän artiklan nojalla annetuista luvista.
5. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta seuraaviin jäädytetyille tileille lisättäviin määriin:
a)
näistä tileistä kertyvät korko- tai muut tuotot; tai
b)
sellaisista sopimuksista tai velvoitteista johtuvat maksut, jotka on tehty tai jotka ovat syntyneet ennen sitä päivää, josta lähtien nämä tilit ovat kuuluneet tämän päätöksen säännösten soveltamisalaan,
edellyttäen, että tällaisiin korkotuottoihin, muihin tuottoihin ja maksuihin sovelletaan edelleen 1 kohtaa.
3 artikla
1. Neuvosto toteuttaa liitteen I muutokset turvallisuusneuvoston tai komitean päätösten perusteella.
2. Neuvosto hyväksyy tarvittaessa muutoksia liitteessä II ja III oleviin luetteloihin jäsenvaltion tai unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksesta.
3. Neuvosto antaa päätöksensä, myös luetteloon ottamisen perusteet, tiedoksi liitteessä III luetellulle asianomaiselle henkilölle, yhteisölle tai elimelle joko suoraan, jos osoite on tiedossa, tai julkaisemalla ilmoituksen, ja antaa kyseiselle henkilölle, yhteisölle tai elimelle mahdollisuuden esittää huomautuksia.
4. Jos huomautuksia tehdään tai jos esitetään olennaista uutta näyttöä, neuvosto tarkastelee päätöstään uudelleen ja ilmoittaa asiasta kyseiselle liitteessä III luetellulle henkilölle, yhteisölle tai elimelle.
4 artikla
Jotta tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet olisivat mahdollisimman tehokkaita, unioni rohkaisee kolmansia valtioita toteuttamaan rajoittavia toimenpiteitä, jotka ovat samankaltaisia kuin tähän päätökseen sisältyvät toimenpiteet.
5 artikla
1. Tätä päätöstä tarkistetaan tai muutetaan tai se kumotaan tarpeen mukaan ja ottaen erityisesti huomioon turvallisuusneuvoston asiaan liittyvät päätökset.
2. Edellä 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 2 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä tarkistetaan säännöllisin väliajoin ja vähintään 12 kuukauden välein. Niiden soveltaminen lopetetaan kyseessä olevien henkilöiden ja yhteisöjen osalta, jos neuvosto 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen päättää, että edellytykset niiden soveltamiseksi eivät enää täyty.
6 artikla
Kumotaan päätös 2012/237/YUTP.
7 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 31 päivänä toukokuuta 2012.