NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 642/2010
ze dne 20. července 2010,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o dovozní cla v odvětví obilovin
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na článek 143 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o dovozní cla v odvětví obilovin (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Článek 135 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví celní sazby společného celního sazebníku, které mají být účtovány při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení. Pro produkty uvedené v čl. 136 odst. 1 uvedeného nařízení se však dovozní clo rovná intervenční ceně použitelné na tyto produkty v době dovozu, která se zvýší o 55 % a poté sníží o dovozní cenu CIF použitelnou pro dotčenou zásilku.
(3)
Pro účely klasifikace dovážených produktů se v některých případech produkty uvedené v čl. 136 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 dělí do několika standardních jakostí. Proto by měly být standardní jakosti, které budou použity, definovány podle objektivních kritérií pro klasifikaci a měly by být stanoveny míry odchylek, aby mohl být dovážený produkt podle jakosti klasifikován co nejvhodněji. Z možných objektivních kritérií pro klasifikaci jakosti pšenice obecné je při obchodování nejužívanějším a nejsnáze kontrolovatelným kritériem obsah proteinů, měrná hmotnost a obsah různých nečistot (Schwarzbesatz). Pro pšenici tvrdou jsou těmito kritérii měrná hmotnost, obsah různých nečistot (Schwarzbesatz) a obsah skelných zrn. Proto je třeba podrobit dovážené zboží analýze, aby bylo možné určit tyto parametry pro jednotlivé dovážené zásilky. V případech, kdy Unie stanovila úřední postup pro uznávání osvědčení o jakosti, která jsou vydaná orgánem v zemi původu, však lze tyto analýzy provádět pouze za účelem ověření na dostatečně reprezentativním počtu dovezených zásilek.
(4)
Podle čl. 136 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 je pro účely výpočtu dovozního cla nutné pravidelně stanovovat reprezentativní dovozní ceny CIF pro produkty, jichž se odstavec 1 uvedeného článku týká. Je třeba určit cenové kotace pro různé jakosti pšenice a jiných obilovin, aby mohly být tyto ceny stanoveny. Je proto třeba tyto kotace definovat.
(5)
V zájmu jasnosti a transparentnosti představují kotace pro jednotlivé druhy pšenice a jiné obiloviny na komoditních burzách ve Spojených státech amerických objektivní základ pro stanovení reprezentativních dovozních cen CIF. Vzhledem k připočtení obchodní prémie, jež je na trhu Spojených států poskytována pro všechny jakosti jednotlivých obilovin, je možné přepočítat burzovní kotace pro jednotlivé obiloviny na cenu FOB při vývozu ze Spojených států. Připočtením nákladů na námořní dopravu mezi Mexickým zálivem či Velkými jezery a přístavem Unie na trhu s námořní dopravou mohou být tyto ceny FOB přepočteny na reprezentativní dovozní ceny CIF. Z hlediska objemu dopravovaného nákladu a obchodu v přístavu v Rotterdamu je tento přístav cílovou stanicí v Unii, pro niž jsou kotace cen za námořní dopravu nejznámější veřejnosti, nejtransparentnější a nejdostupnější. Proto je cílovým přístavem Unie Rotterdam.
(6)
Z tohoto důvodu a v zájmu transparentnosti se reprezentativní dovozní ceny CIF uvedené v čl. 136 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví podle kotací na komoditní burze pro příslušný druh obilovin, podle obchodní prémie pro tento druh obilovin poskytnuté a nákladů na námořní dopravu mezi Mexickým zálivem nebo Velkými jezery a přístavem v Rotterdamu. Nicméně rozdíly mezi náklady na dopravu podle cílového přístavu jsou důvodem k paušální úpravě dovozního cla pro přístavy Unie u Středozemního moře a u Černého moře, na Atlantickém pobřeží Iberského poloostrova, ve Spojeném království, v Irsku, v severských zemích, v pobaltských zemích a v Polsku. Ke sledování vývoje takto stanovených dovozních cen CIF je třeba denně monitorovat složky, které tvoří součást pro jejich výpočet. Reprezentativní dovozní ceny CIF pro ječmen umožňují odhadnout situaci na trhu pro čirok a žito, a proto platí pro tyto obiloviny reprezentativní dovozní ceny CIF stanovené pro ječmen.
(7)
Pro účely stanovení dovozního cla pro obiloviny podle článku 136 nařízení (ES) č. 1234/2007 období deseti pracovních dnů pro zaznamenávání reprezentativních dovozních cen CIF pro jednotlivé obiloviny spolehlivě odráží vývoj trhu. Dovozní cla pro tyto produkty jsou proto stanovena patnáctý den a poslední pracovní den každého měsíce podle průměrné reprezentativní dovozní ceny CIF zaznamenané během zmíněného období. Takto vypočtené dovozní clo může být používáno po dobu dvou týdnů, aniž by citelně ovlivnilo dovozní cenu po zaplacení cla. Pokud však pro určený produkt není v období výpočtu reprezentativní dovozní ceny CIF k dispozici burzovní kotace nebo dojde-li v důsledku náhlých změn jednotlivých složek výpočtu dovozního cla k výraznému kolísání dovozních cen CIF v období výpočtu, je nutno přijmout opatření pro udržení reprezentativnosti dovozní ceny CIF pro příslušný produkt. Dojde-li k výraznému kolísání burzovních kotací, obchodních prémií souvisejících s kotacemi, nákladů na námořní dopravu nebo směnného kurzu použitého pro výpočet reprezentativní dovozní ceny CIF pro daný produkt, reprezentativnost ceny používané pro výpočet dovozního cla se zabezpečí úpravou, která odpovídá odchylce od platného stanovení, která byla těmito změnami způsobená. Ačkoli je provedena taková úprava, načasování dalšího stanovení dovozních cel nemusí být ovlivněno.
(8)
Za normálních tržních podmínek burzovní kotace používaná pro výpočet reprezentativní dovozní ceny CIF při dovozech kukuřice seté tvrdozrnné nezohledňuje jakostní prémii, a to buď kvůli zvláštní jakosti zboží nebo proto, že cena produktu, který má být dovezen, tuto prémii k běžné ceně dotčeného produktu zahrnuje. Za tím účelem, aby byla tato jakostní prémie vzhledem k ceně nebo ke kotaci zohledněna, měla by být dovozcům, kteří prokážou, že dovezené zboží použili pro výrobu produktů vysoké jakosti, pro něž může být taková prémie poskytnuta, při dovozu dotčeného produktu část dovozního cla uhrazena paušální sazbou.
(9)
Ve snaze zajistit, aby dovozci dodržovali ustanovení tohoto nařízení, by měl být kromě jistot týkajících se licencí stanoven režim dodatečných jistot.
(10)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Celní sazby společného celního sazebníku uvedené v článku 135 a článku 136 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 jsou sazby použitelné v den stanovený v článku 67 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (4).
Článek 2
1. Dovozní cla uvedená v čl. 136 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 pro produkty kódů KN 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (pšenice obecná vysoké jakosti), 1002 00 00, 1005 10 90, 1005 90 00 a 1007 00 90, kromě hybridů k setí, se vypočítávají denně, Komise je však stanoví patnáctý pracovní den každého měsíce pro použití od šestnáctého dne tohoto měsíce a poslední pracovní den každého měsíce pro použití od prvního dne měsíce následujícího. Pokud patnáctého není pracovní den Komise, cla se stanoví pracovní den předcházející patnáctému dnu dotyčného měsíce.
Pokud se však v období používání takto stanovených cel odchýlí vypočtené průměrné dovozní clo o 5 EUR za tunu nebo více od stanoveného cla, provede se odpovídající úprava.
2. Cena, která se použije pro výpočet dovozního cla, je denní reprezentativní dovozní cena CIF určená postupem podle článku 5. Pro každé stanovení je dovozní clo považováno za průměr dovozních cel vypočítaných během předchozích 10 pracovních dní. Pro stanovení a úpravy Komise nebere v úvahu denní dovozní cla užívaná pro předchozí stanovení.
Intervenční cena, která se použije pro výpočet cel, je cena použitelná v měsíci, ve kterém se dovozní clo použije.
3. Dovozní cla stanovená v souladu s tímto nařízením se použijí, dokud nenabude účinnosti nové stanovení.
Při každém stanovení nebo při úpravě zveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie dovozní cla a údaje použité pro jejich výpočet.
4. Pokud se přístav vykládky v Unii nachází
a)
ve Středozemním moři (za Gibraltarským průlivem) nebo v Černém moři a pokud je zboží dopravováno přes Atlantský oceán nebo Suezským průplavem, sníží Komise dovozní clo až o částku 3 EUR/t;
b)
v přístavech na pobřeží Atlantského oceánu na Iberském poloostrově, ve Spojeném království, v Irsku, v Dánsku, v Estonsku, v Lotyšsku, v Litvě, ve Finsku nebo ve Švédsku a pokud je zboží dopravované přes Atlantský oceán, sníží Komise dovozní clo až o částku 2 EUR/t.
Celní orgán v přístavu vykládky vydá podle vzoru uvedeného v příloze I osvědčení o množství jednotlivých vyložených produktů. Clo se podle prvního pododstavce sníží pouze v případě, že toto osvědčení doprovází zboží až do okamžiku splnění dovozních celních formalit.
Článek 3
1. Dovozní cla se sníží o 24 EUR za tunu u kukuřice seté tvrdozrnné, která splňuje specifikace stanovené v příloze II.
2. Aby se mohlo snížení podle odstavce 1 využít, musí být kukuřice setá tvrdozrnná zpracována v produktech kódů KN 1904 10 10, 1103 13 nebo 1104 23 do šesti měsíců ode dne propuštění do volného oběhu.
3. Použijí se ustanovení o zvláštním použití podle článku 82 nařízení (EHS) č. 2913/92 a článků 291 až 300 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (5).
4. Aniž je dotčen čl. 293 odst. 1 písm. e) nařízení (EHS) č. 2454/93, složí dovozce u příslušného orgánu dodatečnou jistotu 24 EUR za tunu kukuřice seté tvrdozrnné s výjimkou případu, kdy je dovozní licence doprovázena osvědčením o shodě vydaným argentinským Servicio Nacional de Sanidad y Calidad Agroalimentaria (Senasa) v souladu s čl. 7 odst. 2 písm. a) tohoto nařízení. V tomto případě žádost o dovozní licenci a dovozní licence obsahují v kolonce 24 údaj o druhu osvědčení o shodě a jeho číslo.
Pokud však clo použitelné v den přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu je nižší než 24 EUR za tunu kukuřice, jistota se rovná částce cla.
Článek 4
Jakostní kritéria, která musí být při dovozu do Unie dodržena, a povolené odchylky jsou uvedeny v příloze II.
Článek 5
1. Reprezentativní dovozní ceny CIF uvedené v čl. 136 odst. 2 nařízení (ES) 1234/2007 pro pšenici obecnou vysoké jakosti, pšenici tvrdou, kukuřici a další krmné zrní uvedené v čl. 2 odst. 1 tohoto nařízení se skládají z těchto složek:
a)
reprezentativní burzovní kotace na trhu Spojených států amerických;
b)
obchodní prémie a srážky připojené k této kotaci na trhu Spojených států amerických v den kotace, a zejména v případě pšenice tvrdé, spojené s jakostí mouky;
c)
nákladů na námořní dopravu a souvisejících nákladů mezi Spojenými státy americkými (Mexický záliv nebo Duluth) a přístavem v Rotterdamu pro plavidlo o kapacitě nejméně 25 000 tun.
2. Komise zaznamená každý pracovní den
a)
složku uvedenou v odst. 1 písm. a) podle burz a referenčních jakostí uvedených v příloze III;
b)
složky uvedené v odst. 1 písm. b) a c) podle veřejně dostupných údajů.
3. S ohledem na vypočítávání složky uvedené v odst. 1 písm. b) nebo příslušné kotace FOB se použijí následující prémie a srážky:
a)
prémie 14 EUR za tunu u pšenice obecné vysoké jakosti;
b)
srážka 10 EUR za tunu u pšenice tvrdé střední jakosti;
c)
srážka 30 EUR za tunu u pšenice tvrdé nízké jakosti.
4. Reprezentativní dovozní ceny CIF za pšenici tvrdou, pšenici obecnou vysoké jakosti a kukuřici jsou souhrnem složek uvedených v písmenech a), b) a c) odstavce 1. Reprezentativní dovozní ceny CIF pro žito a čirok se vypočítají pomocí kotace ječmene ve Spojených státech amerických podle ustanovení přílohy III.
5. Reprezentativní dovozní ceny CIF za osivo pšenice obecné kódu KN 1001 90 91 a osivo kukuřice kódu KN 1005 10 90 jsou ceny vypočítané pro pšenici obecnou vysoké jakosti a pro kukuřici.
Článek 6
1. Žádost o dovozní licence pro pšenici obecnou vysoké jakosti je platná, pokud
a)
žadatel uvede v kolonce 20 dovozní licence jakost, která má být dovážena;
b)
se žadatel písemně zaváže, že u příslušného subjektu v den přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu složí speciální dodatečnou jistotu k jistotám podle článku 12 nařízení Komise (ES) č. 1342/2003 (6).
Dodatečná jistota uvedená v písmenu b) prvního pododstavce činí 95 EUR za tunu. Avšak v případech, kde je dovozní licence doplněna osvědčeními o shodě vydanými „Federal Grain Inspection Service (FGIS)“ nebo „Canadian Grain Commission (CGC)“ v souladu s čl. 7 odst. 2 písm. b) nebo c), není požadována žádná dodatečná jistota. V tomto případě žádost o dovozní licenci a dovozní licence obsahují v kolonce 24 údaj o druhu osvědčení o shodě a jeho číslo.
2. Žádost o dovozní licence pro pšenici tvrdou je platná, pokud
a)
žadatel uvede v kolonce 20 dovozní licence jakost, která má být dovážena;
b)
se žadatel písemně zaváže, že u příslušného subjektu v den přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu složí speciální dodatečnou jistotu k jistotě podle článku 12 nařízení (ES) č. 1342/2003, pokud dovozní clo pro jakost uvedenou v kolonce 20 dovozní licence není nejvyšší clo pro danou skupinu produktů.
Částka dodatečné jistoty podle písmene b) prvního pododstavce se rovná rozdílu v den prohlášení o propuštění do volného oběhu mezi nejvyšším clem a clem používaným pro uvedenou jakost, k němuž je připočten příplatek 5 EUR za tunu. Kde však je dovozní clo používané pro různé jakosti pšenice tvrdé nula, závazek uvedený v písmenu b) prvního pododstavce se nevyžaduje.
Kde má být dovozní licence doprovázena osvědčeními o shodě vydanými „Federal Grain Inspection Service (FGIS)“ a „Canadian Grain Commission (CGC)“ uvedenými v článku 7, není požadována žádná dodatečná jistota. V takovém případě dovozní licence v kolonce 24 obsahuje údaj o druhu osvědčení o shodě.
3. V případě pozastavení cla na dovoz u všech jakostních kategorií pšenice obecné podle článku 187 nařízení (ES) č. 1234/2007 se po celé období, kdy se uplatňuje pozastavení, nepožaduje dodatečná jistota 95 EUR za tunu uvedená v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 7
1. Celní úřad propouštějící zboží do volného oběhu odebere z každé zásilky pšenice obecné vysoké jakosti, pšenice tvrdé, kukuřice seté tvrdozrnné reprezentativní vzorky v souladu s přílohou I nařízení Komise (ES) č. 152/2009 (7). Odebrání vzorku však neproběhne tam, kde je dovozní clo pro různé jakosti stejné.
Pokud však Komise úředně uzná osvědčení o jakosti pšenice obecné vysoké jakosti, pšenice tvrdé nebo kukuřice seté tvrdozrnné vydané zemí původu obilovin, budou odebrány vzorky k ověření osvědčené jakosti pouze z dostatečně reprezentativního počtu zásilek.
2. Komise oficiálně uznává v souladu s principy stanovenými v článcích 63 až 65 nařízení (EHS) č. 2454/93 tato osvědčení o shodě:
a)
osvědčení vydaná argentinským „Servicio Nacional de Sanidad y Calidad Agroalimentaria (Senasa)“ pro kukuřici setou tvrdozrnnou;
b)
osvědčení vydaná „Federal Grain Inspection Service (FGIS)“ Spojených států amerických pro pšenici obecnou vysoké jakosti a pšenici tvrdou vysoké jakosti;
c)
osvědčení vydaná kanadským „Canadian Grain Commission (CGC)“ pro pšenici obecnou vysoké jakosti a pšenici tvrdou vysoké jakosti.
Vzor osvědčení o shodě vydaný Senasa je uveden v příloze IV. Vyobrazení razítek schválených argentinskou vládou bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Vzory osvědčení o shodě a razítek vydaných FGIS jsou uvedeny v příloze V.
Vzory osvědčení o shodě, specifikace stupňů pro vývoz a razítek vydaných CGC jsou uvedeny v příloze VI.
Pokud analytické parametry uvedené v osvědčení o shodě vydaném subjekty uvedenými v prvním pododstavci vykazují shodu s normami jakosti pšenice obecné vysoké jakosti, pšenice tvrdé a kukuřice seté tvrdozrnné uvedenými v příloze II, odeberou se během hospodářského roku vzorky alespoň u 3 % zásilek přicházejících do každého vstupního přístavu.
Zboží se zařadí do standardní jakosti, pro kterou jsou splněny všechny požadavky uvedené v příloze II.
3. Standardními metodami analýzy podle odstavce 1 jsou metody uvedené v nařízení Komise (EU) č. 1272/2009 (8).
Kukuřice setá tvrdozrnná je kukuřice druhu Zea mays indurata, jejíž zrna představují převážně sklovitý endosperm (tvrdá nebo rohovitá struktura). Obvykle mají oranžovou nebo červenou barvu. Horní část (naproti klíčku) neboli koruna nemá žádnou rýhu.
Skelná zrna kukuřice seté tvrdozrnné musí splňovat tato dvě kritéria:
a)
jejich koruna nemá žádnou rýhu a
b)
jejich endosperm odhaluje při podélném řezu střední moučnatou část zcela obklopenou rohovitou částí. Rohovitá část musí tvořit dominantní část celkového povrchu řezu.
Obsah skelných zrn se určí spočítáním zrn v reprezentativním vzorku 100 zrn, která kritéria uvedená v třetím pododstavci splňují.
Referenční metoda pro určení flotačního indexu je uvedena v příloze VII.
4. Pokud výsledky analýzy ukážou, že dovážená pšenice obecná vysoké jakosti, pšenice tvrdá a kukuřice setá tvrdozrnná jsou nižší standardní jakosti, než je uvedeno v dovozní licenci, zaplatí dovozce rozdíl mezi dovozním clem použitelným pro produkt uvedený v licenci a clem pro produkt skutečně dovezený. V takovém případě se jistota pro dovozní licence uvedená v čl. 12 písm. a) nařízení (ES) č. 1342/2003 a dodatečná jistota podle čl. 3 odst. 4 a čl. 6 odst. 1 a 2 tohoto nařízení uvolní s výjimkou příplatku 5 EUR stanoveného ve druhém pododstavci odst. 2.
Pokud rozdíl uvedený v prvním pododstavci není zaplacen do jednoho měsíce, dodatečná jistota uvedená v čl. 3 odst. 4 a čl. 6 odst. 1 a 2 propadne.
5. Reprezentativní vzorky dovážených obilovin odebrané příslušným orgánem členského státu musí být uchovány po dobu šesti měsíců.
Článek 8
Nařízení (ES) č. 1249/96 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IX.
Článek 9
Tato nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. července 2010.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 642/2010,
annettu 20 päivänä heinäkuuta 2010,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä vilja-alan tuontitullien osalta
(kodifikaatio)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) ja erityisesti sen 143 artiklan yhdessä 4 artiklan kanssa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä vilja-alan tuontitullien osalta 28 päivänä kesäkuuta 1996 annettua komission asetusta (EY) N:o 1249/96 (2) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osilta (3). Sen vuoksi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava mainittu asetus.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 135 artiklassa säädetään, että mainitun asetuksen 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden tuonnista on perittävä yhteisen tullitariffin mukainen tulli. Mainitun asetuksen 136 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta tuontitulli on kuitenkin sama kuin näiden tuotteiden tuontihetkellä voimassa oleva interventiohinta 55 prosentilla korotettuna ja kyseiseen lähetykseen sovellettavalla cif-tuontihinnalla vähennettynä.
(3)
Tuotujen tuotteiden luokittelemiseksi asetuksen (EY) N:o 1234/2007 136 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tuotteet jaetaan tietyissä tapauksissa useisiin vakiolaatuihin. Tämän vuoksi olisi vahvistettava käytettävät vakiolaadut luokitusperusteiden mukaan ja vahvistettava myös poikkeamat, joiden avulla tuotavat tuotteet voidaan luokitella tarkoituksenmukaisempiin luokkiin. Vehnän osalta mahdollisista laadullisista luokitusperusteista kaupassa käytetään yleisimmin valkuaisainepitoisuutta, ominaispainoa ja erilaisten epäpuhtauksien pitoisuutta (Schwarzbesatz), joiden osalta valvontaa on helpointa suorittaa. Kovan vehnän kohdalla perusteina käytetään ominaispainoa, erilaisten epäpuhtauksien pitoisuutta (Schwarzbesatz) ja lasimaisten jyvien pitoisuutta. Tuoduille kauppatavaroille tehdään määrityksiä, joiden avulla nämä parametrit voidaan määrittää kunkin tuodun erän osalta. Jos komissio kuitenkin on vahvistanut virallisen hyväksymismenettelyn kauppatavaran alkuperäjäsenvaltion todistamien ja antamien laatutodistusten osalta, määrityksiä olisi voitava suorittaa ainoastaan tarkistusluonteisesti riittävän edustavalle tuotujen erien määrälle.
(4)
Tuontitullin laskemiseksi asetuksen (EY) N:o 1234/2007 136 artiklan 2 kohdassa säädetään, että edustavat cif-tuontihinnat on vahvistettava säännöllisesti 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta. Näiden hintojen vahvistamiseksi on eri vehnälaatujen ja muiden viljojen hintanoteeraukset täsmennettävä. Tämän vuoksi olisi suotavaa määritellä nämä noteeraukset.
(5)
Selvyyden ja avoimuuden vuoksi eri vehnätyyppien ja muiden viljojen noteeraaminen Yhdysvaltojen raaka-ainepörssissä muodostaa puolueettoman perustan edustavien cif-tuontihintojen vahvistamiselle. Yhdysvaltojen markkinoilla eri viljojen kullekin laadulle myönnetyn kaupallisen palkkion lisäämisen avulla kunkin viljan pörssinoteeraus voidaan muuntaa vapaasti aluksessa -vientihinnaksi Yhdysvalloista. Meksikonlahden tai Suurten järvien ja unionin sataman välisten merikuljetusrahtien lisäämisellä rahtimarkkinoille nämä vapaasti aluksessa -hinnat voidaan muuntaa edustaviksi cif-tuontihinnoiksi. Ottaen huomioon Rotterdamin sataman rahtien ja kaupan määrän, kyseinen satama muodostaa unionissa määränpään, jonka merikuljetusrahtien noteeraukset ovat parhaiten julkisuuden tiedossa, avoimimmat ja helpoimmin saatavissa. Tämän vuoksi unionin osalta määräsatamana on käytettävä Rotterdamia.
(6)
Tämän vuoksi ja avoimuuden varmistamiseksi asetuksen (EY) N:o 1234/2007 136 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut edustavat cif-tuontihinnat on vahvistettava kyseisen viljan raaka-ainepörssin noteerauksen perusteella, johon lisätään kyseiselle viljalle myönnetty kaupallinen palkkio ja Meksikonlahden tai Suurten järvien ja Rotterdamin sataman väliset merikuljetusrahdit. Määräsataman mukaan aiheutuvien rahtikustannusten välisten erojen huomioon ottamiseksi olisi perusteltua säätää tuontitullin kiinteistä mukautuksista Välimerellä, Mustallamerellä, Iberian niemimaan Atlantin puoleisella rannikolla, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa, pohjoismaissa, Baltian maissa ja Puolassa sijaitsevien unionin satamien osalta. Näin vahvistettujen edustavien cif-tuontihintojen kehityksen valvomiseksi olisi aiheellista säätää niiden laskemisessa käytettävien tekijöiden päivittäisestä seurannasta. Durumvehnän ja rukiin tapauksessa käytettävä ohralle laskettu edustava cif-tuontihinta mahdollistaa näiden kahden tuotteen markkinatilanteen arvioinnin, ja tämän vuoksi ohralle määritettyä edustavaa cif-tuontihintaa sovelletaan myös näiden viljojen osalta.
(7)
Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 136 artiklassa tarkoitettujen viljojen tuontitullia vahvistettaessa kunkin viljan edustavien cif-tuontihintojen toteamiseen käytettävän kymmenen työpäivän toteamiskautena voidaan ottaa huomioon markkinasuuntaukset ja poistaa epävarmuustekijät. Tältä pohjalta näiden tuotteiden tuontitullit on vahvistettava, ottaen huomioon mainitun kauden aikana todettu edustavien cif-tuontihintojen keskiarvo, kunkin kuukauden viidentenätoista ja viimeisenä työpäivänä. Näin laskettua tuontitullia voidaan soveltaa kahden viikon ajan vaikuttamatta merkittävästi tuontihintaan tai maksettuihin tulleihin. Jos tietylle tuotteelle ei kuitenkaan edustavan cif-tuontihinnan laskentakauden aikana saada minkäänlaista pörssinoteerausta tai jos tuontitullin laskennassa käytettävissä tekijöissä tapahtuvien äkillisten muutosten seurauksena edustavissa cif-tuontihinnoissa tapahtuu laskentakauden aikana huomattavia vaihteluja, olisi toteutettava toimenpiteitä kyseisen tuotteen edustavien cif-tuontihintojen edustavuuden säilyttämiseksi. Jos pörssinoteerauksessa, noteeraukseen liitetyissä kaupallisissa palkkioissa, merikuljetusrahdeissa tai kyseisen tuotteen edustavan cif-tuontihinnan laskemisessa käytettävässä vaihtokurssissa esiintyy suuria vaihteluja, olisi kyseisen hinnan edustavuus palautettava voimassa olevaan vahvistukseen nähden syntyvää erotusta vastaavalla mukautuksella tapahtuneiden muutosten huomioon ottamiseksi. Tällä mukautuksella ei kuitenkaan vaikuteta seuraavaan vahvistukseen kuuluvaan jaksoon.
(8)
Lasimaisen maissin tuonnissa, joko kauppatavaran erityisen laadun vuoksi tai koska kyseisen tuotavan tuotteen hinnat sisältävät laatupalkkion kyseisen tuotteen normaaliin hintaan nähden, edustavan cif-tuontihinnan laskemisessa käytettävässä pörssinoteerauksessa ei oteta huomioon tähän tuotteeseen liittyvää hintapalkkiota markkinoiden normaaliolosuhteisiin nähden. Laatupalkkion huomioon ottamiseksi hinnoissa tai noteerauksissa ja jos tuoja osoittaa käyttäneensä tuodun tuotteen tällaisen palkkion olemassaolon perustelevien korkealaatuisten tuotteiden valmistukseen olisi suotavaa korvata tuojille kiinteä osa kyseisen kauppatavaran tuonnin yhteydessä maksetusta tuontitullista.
(9)
Tämän asetuksen säännösten noudattamisen varmistamiseksi tuojien osalta olisi vahvistettava ylimääräisten takuiden järjestelmä todistuksiin liittyvien takuiden lisäksi.
(10)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 135 artiklassa ja 136 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yhteisen tullitariffin tulleja sovelletaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (4) 67 artiklassa säädettynä ajankohtana.
2 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 136 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tuontitullit lasketaan CN-koodeihin 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (korkealaatuinen tavallinen vehnä), 1002 00 00, 1005 10 90, 1005 90 00 ja 1007 00 90 (kylvämiseen tarkoitettua hybridiä lukuun ottamatta) kuuluvien tuotteiden osalta päivittäin, mutta komissio vahvistaa ne kunkin kuukauden viidentenätoista päivänä ja viimeisenä työpäivänä siten, että tulleja sovelletaan kuukauden kuudennestatoista päivästä ja seuraavan kuukauden ensimmäisestä päivästä alkaen. Jos kuukauden viidestoista päivä ei ole komissiossa työpäivä, tullit vahvistetaan kyseisen kuukauden viidettätoista päivää edeltävänä työpäivänä.
Jos kuitenkin tällä tavalla vahvistettujen tullien soveltamisaikana tuontitullien laskettu keskiarvo poikkeaa vähintään 5 euroa tonnilta vahvistetusta tullista, tehdään vastaava mukautus.
2. Tuontitullin laskemisessa käytetään 5 artiklan mukaisesti määriteltyä päivittäistä edustavaa cif-tuontihintaa. Kutakin vahvistusta varten huomioon otettava tuontitulli on edellisten kymmenen työpäivän aikana laskettu tuontitullien keskiarvo. Vahvistuksia ja mukautuksia varten komissio ei ota huomioon edellisen vahvistuksen yhteydessä käytettyjä päivittäisiä tuontitulleja.
Tullien laskemisessa käytetään interventiohintaa, joka on voimassa sinä kuukautena, jona tuontitulli kannetaan.
3. Tämän asetuksen säännösten mukaisesti vahvistettuja tuontitulleja on sovellettava uuden vahvistuksen voimaantuloon asti.
Kunkin vahvistuksen tai mukautuksen yhteydessä komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä tuontitullit ja niiden laskemisessa käytettävät tekijät.
4. Jos unionin purkamissatama sijaitsee:
a)
Välimerellä (Gibraltarinsalmelta Välimerelle) tai Mustallamerellä ja jos kauppatavara saapuu Atlantin valtameren tai Suezin kanavan kautta, komissio alentaa tuontitullia kolme euroa/tonni;
b)
Iberian niemimaan Atlantin puoleisissa satamissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Tanskassa, Virossa, Latviassa, Liettuassa, Puolassa, Suomessa tai Ruotsissa ja jos kauppatavara saapuu Atlantin valtameren kautta, komissio alentaa tuontitullia kaksi euroa/tonni.
Purkamissataman tulliviranomainen antaa liitteessä I olevan mallin mukaisen todistuksen kunkin puretun tuotteen määrästä. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu tullin alennus myönnetään vain, jos todistus on tavaran mukana siihen asti, kun tuontia koskevat tullimuodollisuudet on täytetty.
3 artikla
1. Liitteessä II säädetyt vaatimukset täyttävän lasimaisen maissin tuontitulleja alennetaan 24 euroa tonnilta.
2. Jotta 1 kohdassa tarkoitettu alennus voidaan tehdä, lasimainen maissi on jalostettava CN-koodiin 1904 10 10, 1103 13 tai 1104 23 kuuluvaksi tuotteeksi kuuden kuukauden kuluessa vapaaseen liikkeeseen luovutuksesta.
3. Asetuksen (ETY) N:o 2913/92 82 artiklan ja komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (5) 291-300 artiklan loppukäyttöä koskevia säännöksiä sovelletaan.
4. Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2454/93 293 artiklan 1 kohdan e alakohdassa säädetään, tuojan on asetettava toimivaltaiselle viranomaiselle lasimaisesta maissista 24 euron suuruinen lisävakuus tonnia kohden paitsi silloin, kun tuontitodistuksen mukana seuraa Argentiinan laitoksen Servicio Nacional de Sanidad y Calidad Agroalimentaria (Senasa) tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti myöntämä vaatimustenmukaisuustodistus. Tässä tapauksessa tuontitodistushakemuksen ja tuontitodistuksen kohdassa 24 on mainittava vaatimustenmukaisuustodistuksen tyyppi ja numero.
Jos kuitenkin vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskevan ilmoituksen vastaanottopäivänä voimassa oleva maissin tulli on alle 24 euroa tonnilta, vakuuden määrä on yhtä suuri kuin tullin määrä.
4 artikla
Unioniin tuonnissa noudatettavat laadulliset perusteet sekä sallitut poikkeamat vahvistetaan liitteessä II.
5 artikla
1. Tämän asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun korkealaatuisen tavallisen vehnän, durumvehnän, maissin ja muun rehuviljan osalta asetuksen (EY) N:o 1234/2007 136 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut edustavat cif-tuontihinnat määritetään seuraavien tekijöiden perusteella:
a)
Amerikan yhdysvaltojen markkinoiden edustava kurssinoteeraus;
b)
kyseiseen noteeraukseen liittyvät tunnetut kaupalliset palkkiot ja alennukset Amerikan yhdysvaltojen markkinoilla noteerauspäivänä ja durumvehnän osalta ennen kaikkea jauhojen laatuun liittyvät kaupalliset palkkiot ja alennukset;
c)
Amerikan yhdysvaltojen (Meksikonlahti tai Duluth) ja Rotterdamin sataman välisten merikuljetusten kustannukset ja niihin liittyvät kustannukset silloin, kun kyseessä ovat vähintään 25 000 tonnin alukset.
2. Komissio kirjaa jokaisena työpäivänä:
a)
pörssistä saatavan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun noteerauksen käyttäen liitteessä III esitettyjä laadun viitearvoja;
b)
yleisesti saatavilla olevien tietojen perusteella 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut tekijät.
3. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun tekijän tai asianomaisen fob-noteerauksen laskemiseksi sovelletaan seuraavia palkkioita ja vähennyksiä:
a)
korkealaatuisen tavallisen vehnän palkkio, jonka suuruus on 14 euroa tonnilta;
b)
keskilaatuisen durumvehnän vähennys, jonka suuruus on 10 euroa tonnilta;
c)
heikkolaatuisen durumvehnän vähennys, jonka suuruus on 30 euroa tonnilta.
4. Durumvehnän, korkealaatuisen tavallisen vehnän ja maissin edustava cif-tuontihinta on 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettujen tekijöiden summa. Rukiin ja durran edustava cif-tuontihinta lasketaan käyttäen Amerikan yhdysvaltojen ohranoteerauksia liitteen III säännösten mukaisesti.
5. CN-koodiin 1001 90 91 kuuluvien tavallisen vehnän siementen edustava cif-tuontihinta on sama kuin korkealaatuiselle tavalliselle vehnälle laskettu edustava cif-tuontihinta, ja CN-koodiin 1005 10 90 kuuluvien maissin siementen edustava cif-tuontihinta on sama kuin maissille laskettu edustava cif-tuontihinta.
6 artikla
1. Korkealaatuisen tavallisen vehnän tuontitodistushakemukset ovat voimassa ainoastaan, jos hakija:
a)
merkitsee tuontituotteen laadun tuontitodistuksen kohtaan 20;
b)
antaa kirjallisen sitoumuksen asettaa asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanottopäivänä ylimääräisen erityisvakuuden, joka täydentää komission asetuksen (EY) N:o 1342/2003 (6) 12 artiklassa säädettyjä vakuuksia.
Edellä b alakohdassa tarkoitetun ylimääräisen erityisvakuuden suuruus on 95 euroa tonnilta. Kuitenkin silloin, kun tuontitodistuksen mukana on seurattava 7 artiklan 2 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti vaatimustenmukaisuustodistus, jonka on myöntänyt Federal Grain Inspection Service (FGIS) tai Canadian Grain Commission (CGC), ylimääräistä vakuutta ei edellytetä. Tässä tapauksessa tuontitodistushakemuksen ja tuontitodistuksen kohdassa 24 on mainittava vaatimustenmukaisuustodistuksen tyyppi ja numero.
2. Durumvehnän tuontitodistushakemukset ovat voimassa ainoastaan, jos hakija:
a)
merkitsee tuontituotteen laadun tuontitodistuksen kohtaan 20;
b)
antaa kirjallisen sitoumuksen asettaa asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanottopäivänä ylimääräisen erityisvakuuden, joka täydentää asetuksen (EY) N:o 1342/2003 12 artiklassa säädettyjä vakuuksia, siinä tapauksessa että tuontitodistuksen kohdassa 20 mainitusta laadusta kannettava tuontitulli ei ole korkein mahdollinen kyseisen tuoteluokan osalta.
Ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetun ylimääräisen vakuuden määrä on korkeimman tullin ja kyseessä olevasta laadusta kannettavan tullin välinen erotus lisättynä viidellä eurolla tonnilta sinä päivänä, jona vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskeva ilmoitus otetaan vastaan. Jos eri durumvehnän laaduista ei kanneta tuontitullia, ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettua sitoumusta ei kuitenkaan vaadita.
Jos tuontitodistushakemusten mukana on seurattava 7 artiklassa tarkoitettu vaatimustenmukaisuustodistus, jonka on myöntänyt Federal Grain Inspection Service (FGIS) tai Canadian Grain Commission (CGC), ylimääräistä vakuutta ei kuitenkaan edellytetä. Tässä tapauksessa tuontitodistuksen kohdassa 24 on mainittava vaatimustenmukaisuustodistuksen tyyppi.
3. Jos tuontitullit suspendoidaan kaikkien tavallisen vehnän laatuluokkien osalta asetuksen (EY) N:o 1234/2007 187 artiklan nojalla, tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua ylimääräistä vakuutta ei vaadita koko sinä aikana, jona tullit on suspendoitu.
7 artikla
1. Tullitoimipaikan, jossa luovutus vapaaseen liikkeeseen tapahtui, on otettava komission asetuksen (EY) N:o 152/2009 (7) liitteen mukaisesti edustavia näytteitä jokaisesta korkealaatuisen tavallisen vehnän, durumvehnän ja lasimaisen maissin lähetyksestä. Näytteenottoa ei kuitenkaan tehdä, jos eri laaduista kannettava tuontitulli on sama.
Jos kuitenkin komissio tunnustaa virallisesti alkuperämaan myöntämän korkealaatuisen tavallisen vehnän, durumvehnän tai lasimaisen maissin laatutodistuksen, viljasta otetaan näytteitä sertifioidun laadun varmentamiseksi ainoastaan riittävän edustavasta lähetysmäärästä.
2. Komissio tunnustaa virallisesti seuraavat vaatimustenmukaisuustodistukset asetuksen (ETY) N:o 2454/93 63-65 artiklassa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti:
a)
lasimaisen maissin todistukset, jotka on myöntänyt Argentiinan Servicio Nacional de Sanidad y Calidad Agroalimentaria (Senasa);
b)
korkealaatuisen tavallisen vehnän ja korkealaatuisen durumvehnän todistukset, jotka on myöntänyt Amerikan yhdysvaltojen Federal Grain Inspection Service (FGIS);
c)
korkealaatuisen tavallisen vehnän ja korkealaatuisen durumvehnän todistukset, jotka on myöntänyt Kanadan Canadian Grain Commission (CGC).
Senasan myöntämän vaatimustenmukaisuustodistuksen malli on liitteessä IV. Argentiinan hallituksen hyväksymät leimat julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
FGIS:n myöntämän vaatimustenmukaisuustodistuksen malli on liitteessä V.
CGC:n myöntämien vaatimustenmukaisuustodistuksen, vientilaadun määrittelyn ja leimojen malli on liitteessä VI.
Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen laitosten myöntämien vaatimustenmukaisuustodistusten analyyttiset parametrit osoittavat, että liitteessä II olevat korkealaatuisen tavallisen vehnän, durumvehnän ja lasimaisen maissin laatuvaatimukset täyttyvät, näytteitä on otettava vähintään kolmesta prosentista eristä, jotka saapuvat kuhunkin satamaan markkinointivuoden aikana.
Tuotteet luokitellaan vakiolaatuisiksi, jotka täyttävät kaikki liitteessä II mainitut vaatimukset.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa määrityksissä vertailumenetelminä käytetään komission asetuksessa (EU) N:o 1272/2009 (8) kuvailtuja menetelmiä.
Lasimainen maissi on Zea mays indurata -lajikkeen maissi, jonka jyvissä on vallitsevana lasimainen endospermi (kova tai sarveiskalvomainen koostumus). Jyvät ovat tavanomaisesti oranssinvärisiä tai punaisia. Ylemmässä osassa (alkion vastakkainen osa) eli tyvessä ei ole halkeamia.
Lasimaisen maissin jyviksi määritellään jyvät, jotka vastaavat seuraavia kahta perustetta:
a)
niiden tyvessä ei ole halkeamia ja
b)
pituussuuntaisessa leikkauksessa niiden endospermissä on jauhomainen keskiosa, jota ympäröi kokonaisuudessaan sarveiskalvo-osa. Tämän sarveiskalvo-osan on oltava vallitsevana leikkauksen kokonaispinnalla.
Lasimaisen maissin jyväprosentti määritellään laskemalla 100 jyvän edustavasta näytteestä kolmannessa alakohdassa tarkoitettuja perusteita vastaavien jyvien määrä.
Kelluntaluvun määrittämisessä käytetty vertailumenetelmä määritetään liitteessä VII.
4. Jos analyysin tulokset osoittavat, että tuodun korkealaatuisen tavallisen vehnän, durumvehnän ja lasimaisen maissin laatu on alhaisempi kuin tuontitodistukseen merkitty laatu, tuojan on maksettava todistuksessa mainittavasta tuotteesta kannettavan tuontitullin ja tosiasiallisesti tuodusta tuotteesta kannettavan tuontitullin välinen erotus. Tässä tapauksessa asetuksen (EY) N:o 1342/2003 12 artiklan a alakohdassa tarkoitettu tuontitodistukseen liittyvä vakuus ja tämän asetuksen 3 artiklan 4 kohdassa sekä 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu ylimääräinen vakuus vapautetaan, lukuun ottamatta 6 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä 5 euron lisämaksua.
Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua erotusta ei makseta kuukauden kuluessa, 3 artiklan 4 kohdassa sekä 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa mainittu lisävakuus menetetään.
5. Jäsenvaltion toimivaltaisen tulliviranomaisen ottamat edustavat viljanäytteet on säilytettävä kuuden kuukauden ajan.
8 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 1249/96.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä IX olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
9 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 2010.