PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 451/2011
ze dne 6. května 2011
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 a čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1)
Nařízením (EU) č. 1042/2010 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila Komise prozatímní antidumpingové clo (dále jen „prozatímní opatření“) z dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. ledna 2010 podala Evropská asociace výrobců bezdřevého papíru CEPIFINE (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Podnět obsahoval skutečnosti nasvědčující dumpingu uvedeného výrobku a podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
2. NÁSLEDNÝ POSTUP
(3)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložilo několik zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(4)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění.
(5)
Jedna skupina spolupracujících čínských vyvážejících výrobců (dále jen „vyvážející výrobce“) uvedla, že před uložením prozatímních opatření měla být vyslechnuta, jelikož podle této skupiny je prozatímní nařízení individuálním opatřením ve smyslu článku 41 Listiny základních práv Evropské unie (3) (dále jen „Listina“).
(6)
Co se týká výše uvedeného tvrzení, je třeba zdůraznit tyto body. Práva stran v rámci antidumpingových řízení stanoví základní nařízení, přičemž procesní úkony pro uložení prozatímních opatření jsou stanoveny v článku 7. V článku 7 základního nařízení se mimo jiné uvádí, že případná prozatímní opatření mohou být uložena do devíti měsíců po zahájení řízení. V tomto řízení Komise provedla šetření v souladu s článkem 6 základního nařízení a uložila prozatímní opatření podle článku 7 základního nařízení, přičemž všechny zúčastněné strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty a měly přiměřenou možnost poskytnout informace a podat své připomínky. Podle ustálené judikatury Soudního dvora platí, že „i když … zásada práva na slyšení vyžaduje, aby byli vývozci informováni o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí uložit prozatímní cla, nemůže mít nedodržení tohoto práva samo o sobě za následek neplatnost nařízení o uložení konečných cel, pokud byl v průběhu řízení k přijetí zmíněného nařízení nedostatek způsobující neplatnost řízení k přijetí příslušného nařízení o uložení prozatímních cel napraven“ (4). V tomto případě Komise splnila své povinnosti týkající se poskytnutí informací vyplývající ze základního nařízení a v řízení vedoucím k přijetí tohoto nařízení bylo dodrženo právo vyvážejícího výrobce na nestranné vyslechnutí.
(7)
Prozatímní povaha opatření přijatých podle článku 7 základního nařízení se odráží mimo jiné v maximální šestiměsíční lhůtě, po kterou mohou být opatření uložena, a rovněž ve skutečnosti, že každé prozatímní clo je zajištěno pouze složením jistoty. Komise mimoto nikdy žádné straně nebránila v tom, aby před uplynutím devítiměsíční lhůty stanovené v právních předpisech pro uložení prozatímních opatření podala žádost o konání více slyšení, pokud se domnívá, že je nutné, aby byla vyslechnuta v této fázi.
(8)
Vyvážející výrobce požádal o přístup k použitým údajům jediné společnosti ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“), která v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) poskytla informace pro stanovení běžné hodnoty. Uvádělo se, že v opačném případě by bylo vyvážejícímu výrobci zabráněno v přístupu k důkazům, na jejichž základě byla uložena prozatímní opatření, a že to by porušilo jeho práva na obhajobu a bylo by v rozporu se zásadou řádné správy. Vyvážející výrobce tvrdil, že by důvěrné údaje týkající se konkrétních stran mohly být poskytnuty právním zástupcům vyvážejícího výrobce. Právní zástupci by se zavázali, že zaručí mlčenlivost, pokud jde o obchodní tajemství společností. Toto tvrzení bylo podpořeno odkazem na systémy USA a Kanady a na rozsudek Soudního dvora Evropské unie ve věci G.J. Dokter a další v. minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.
(9)
Tyto žádosti bylo nutno odmítnout. Žádost vyvážejícího výrobce se týkala přístupu k důvěrným údajům o cenách, které poskytla výše uvedená společnost v USA. Komise nemohla umožnit přístup k takovýmto podrobným důvěrným obchodním informacím. Umožnění přístupu k těmto údajům by bylo v rozporu s právem Unie, zejména s článkem 19 základního nařízení, jelikož by vedlo k neoprávněnému sdělení omezených a citlivých obchodních údajů společnosti v USA. Pokud jde o navrhovaný způsob sdělení obchodního tajemství společnosti právním zástupcům ostatních zúčastněných stran, není na rozdíl od systémů USA a Kanady v základním nařízení takovýto postup stanoven. Jednoznačně tudíž nespadá do stanoveného právního rámce Unie pro antidumpingová řízení. Výše uvedený případ projednávaný Soudním dvorem v žádném případě nepodporuje tvrzení týkající se přístupu k důvěrným informacím. Rozsudek odkazuje rovněž na určitá omezení zásady práva na obhajobu.
(10)
Vyvážející výrobce požádal o přístup k důkazům týkajícím se kotoučů používaných v kotoučových tiskařských strojích vyráběných výrobci v Unii, podrobných informací o právním postavení jednoho reprezentativního výrobce v Unii, činnosti a finančních údajů vybraných papíren, podrobných údajů o výrobních nákladech výrobního odvětví Unie a kontrolních číslech výrobků reprezentativních výrobců v Unii. Některé požadované informace byly mimo rozsah tohoto šetření, jelikož se týkaly výrobků, na něž se šetření nevztahovalo, nebo činnosti výrobců v Unii, která nezahrnuje výrobu bezdřevého natíraného papíru. Co se týká ostatních požadovaných informací, nemohla Komise umožnit přístup k těmto údajům, jelikož podle článku 19 základního nařízení by to představovalo neoprávněné sdělení důvěrných obchodních tajemství.
(11)
Vyvážející výrobce požadoval rovněž zveřejnění názvů společností, které vznesly námitky vůči šetření a nepožádaly o důvěrný způsob zacházení. Poskytnutí těchto informací by odhalilo totožnost a postoj výrobců, kteří požádali o důvěrný způsob zacházení; tyto informace nebylo proto možno poskytnout.
(12)
Poskytnutá prozatímní zjištění byla co nejpodrobnější, aniž by byly zveřejněny důvěrné informace, a nepředstavovala proto porušení základních práv vyvážejícího výrobce, jeho práv na obhajobu ani zásady řádné správy.
(13)
Analýzy újmy, které byly provedeny v tomto antidumpingovém a souběžném antisubvenčním šetření, jsou totožné, jelikož definice výrobního odvětví Unie, reprezentativní výrobci v Unii a období šetření byly v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
2.1. Období šetření
(14)
Připomíná se, že (jak je stanoveno v 13. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) se šetření dumpingu a újmy týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
3. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
3.1. Dotčený výrobek
(15)
Po uložení prozatímních opatření vyvážející výrobce a žadatel předložili další připomínky týkající se definice výrobku. Některé z těchto připomínek představovaly zopakování připomínek, jimiž se již zabývalo prozatímní nařízení.
(16)
Vyvážející výrobce zopakoval, že neexistuje významný rozdíl, pokud jde o základní vlastnosti bezdřevého natíraného papíru v arších a kotoučích vhodných pro použití v archových tiskařských strojích (dotčený výrobek) a v kotoučích určených pro použití v kotoučových tiskařských strojích, a že by proto bezdřevý natíraný papír určený pro kotoučové tiskařské stroje neměl být z definice výrobku vyloučen. Tato strana rovněž tvrdila, že nebylo doloženo zjištění Komise, že tyto výrobky nejsou vzájemně zaměnitelné.
(17)
Připomíná se, že šetřením bylo zjištěno, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích a archových tiskařských strojích představuje odlišné skupiny výrobků a že tyto výrobky nejsou vzájemně zaměnitelné, jak je popsáno v 18. a 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. I samotný vyvážející výrobce uznal, že tyto výrobky nejsou zcela zaměnitelné.
(18)
Je třeba rovněž zmínit, že v průběhu posuzovaného období nebyly z ČLR dováženy žádné kotouče pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Lze proto považovat za nepravděpodobné, že tyto výrobky budou dováženy v budoucnu, jelikož pořizování těchto výrobků na velkou vzdálenost není z důvodů uvedených v 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení z ekonomického hlediska rentabilní.
(19)
Vyvážející vývozce dále uvedl, že kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to technická vlastnost týkající se pevnosti v tahu, nejsou vhodná pro rozlišování mezi bezdřevým natíraným papírem vhodným pro použití v kotoučových tiskařských strojích na straně jedné a bezdřevým natíraným papírem používaným v archových kotoučových strojích na straně druhé. Bylo rovněž uvedeno, že vyloučení kotoučů pro kotoučové stroje bylo provedeno svévolně a že kotouče pro kotoučové tiskařské stroje vyráběné výrobci v Unii údajně nesplňují kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o pevnost v tahu.
(20)
Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že Komise nedostála své povinnosti přezkoumat objektivně důkazy, které tento vyvážející výrobce předložil útvarům Komise před přijetím prozatímního nařízení, konkrétně výsledky zkoušky provedené v jeho vlastní laboratoři, která se týkala se měření pevnosti v tahu u kotoučů pro kotoučové stroje, jež vyrábějí výrobci v Unii.
(21)
Výsledky zkoušky předložené vyvážejícím výrobcem spočívaly ve shrnutí výsledků zkoušky provedené v jeho vlastní laboratoři. Zásadní je, že výsledky nebyly poskytnuty ke kontrole a podání připomínek ostatními zúčastněnými stranami, zejména výrobním odvětvím Unie, a vyvážející výrobce navzdory opakovaným upomínkám nepředložil ani smysluplné shrnutí těchto výsledků bez důvěrných údajů.
(22)
Připomíná se, že v prozatímní fázi Komise dospěla k závěru, že objektivita a spolehlivost zkoušky nepostačují k tomu, aby na nich bylo možno založit příslušné závěry. Vyvážející výrobce neposkytl žádné další podrobné informace, jež by mohly pomoci blíže posoudit spolehlivost zkoušky. Jelikož nebyla poskytnuta verze zprávy o této zkoušce neobsahující důvěrné údaje, nemohly společnosti, jejichž kotouče pro kotoučové stroje byly údajně testovány, na závěry zkoušky reagovat. Komise tudíž nemohla objektivně ověřit, zda jsou předložené výsledky zkoušky spolehlivé a správné a zda je možno z nich vycházet pro účely šetření. Na základě skutečností, které měla Komise k dispozici, nemohly být závěry ohledně objektivity a spolehlivosti zkoušky, jichž bylo dosaženo v prozatímní fázi, přehodnoceny, jelikož informace poskytnuté jako důvěrné nemohly být překontrolovány pomocí spolehlivých zdrojů.
(23)
Po uložení prozatímních opatření vyvážející výrobce předložil výsledky další zkoušky, kterou jeho jménem provedla externí zkušební laboratoř, a znovu zopakoval, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl z rozsahu šetření svévolně vyloučen. Ve zkušebních protokolech bylo uvedeno, že pevnost v tahu byla měřena u 25 vzorků kotoučů pro kotoučové stroje, které vyvážející výrobce poskytl laboratoři a identifikoval jako vzorky papíru vyráběného výrobci v Unii. Podle tohoto protokolu žádný papír nesplnil obě kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(24)
Při posuzování zkušebního protokolu vyšlo najevo, že se za prvé zkušební protokol vypracovaný externí laboratoří týkal většinou výrobků, pro něž nebyly tyto výsledky podstatné, jelikož většinu testovaných vzorků ve skutečnosti netvořily kotouče pro kotoučové stroje; za druhé, zkušební protokol se týkal výrobků, které nebyly dostatečně identifikovány, jelikož ze zkušebního protokolu nebylo možno zjistit, zda byl testovaný papír určen pro archové tiskařské stroje nebo pro kotoučové tiskařské stroje, jelikož značka papíru uvedená v protokolu existovala v obou formátech. Zkušební protokol mimoto neposkytoval žádnou záruku, že uvedené kotouče zařazené do vzorku byly skutečně kotouči, jež byly testovány.
(25)
V reakci na zkušební protokol vypracovaný externí laboratoří poskytl žadatel výsledky zkoušky, kterou provedl jeden z výrobců v Unii u téhož vzorku kotoučů pro kotoučové tiskařské stroje, jež byly údajně testovány externí laboratoří. Tato zkouška vykázala odlišné výsledky. Žadatel přičetl rozdíly možným odlišným podmínkám při provádění zkoušky, a tudíž případnému nedodržení normy ISO 3783:2006, tj. normy, podle níž by měla být měřena pevnost v tahu stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(26)
Po zveřejnění konečných zjištění zpochybnil vyvážející výrobce objektivitu Komise při odmítnutí výsledků zkoušky provedené externí laboratoří. Uvedl, že zkouška byla provedena naslepo nezávislým odborníkem a v souladu s příslušnou normou ISO. S cílem dokázat nezávislost, správnost a reprezentativnost zkoušky poskytl čestné prohlášení vedoucího pracovníka, ve kterém byl vysvětlen postup výběru zdroje vzorků použitých při zkoušce.
(27)
Objektivitu zkušebního protokolu externí laboratoře Komise nikdy nezpochybnila a v tomto ohledu není relevantní, že byla zkouška provedena naslepo. Byly však vyjádřeny pochybnosti týkající se záruk ohledně výběru a původu zkoušených vzorků a nikoli samotné zkoušky. Argumenty vyvážejícího výrobce tyto obavy neodstranily, jelikož nebyly ucelené a byly v několika ohledech nejasné, například zahrnutí výrobků jiných než kotoučů pro kotoučové stroje bylo údajně způsobeno administrativními chybami nebo chybami dodavatelů, kteří poskytli nesprávné vzorky.
(28)
Jelikož nebyl zřejmý zdroj a rovněž vzorky údajně testovaných výrobků a výsledky zkoušek provedených různými stranami byly protichůdné, usuzovalo se, že předložený zkušební protokol externí laboratoře jednající jménem vyvážejícího výrobce nemůže nevyvratitelně prokázat, že zkouška týkající se pevnosti v tahu není vhodná k rozlišování mezi bezdřevým natíraným papírem určeným pro používání v kotoučových tiskařských strojích na straně jedné a bezdřevým natíraným papírem používaným v archových tiskařských strojích na straně druhé. Zkušební protokol proto neprokázal, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl svévolně vyloučen z rozsahu šetření.
(29)
Co se týká významu pevnosti v tahu jako rozlišujícího kritéria pro kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích, připomíná se, že v definici výrobku byly vzájemně odlišeny dvě skupiny výrobků, kromě jiného na základě použití výrobků, tj. zda je výrobek vhodný pro použití v kotoučových nebo archových tiskařských strojích na základě požadavků na lisy, na kterých se používají, což se odráží mimo jiné na pevnosti v tahu. Dále se podotýká, že pevnost v tahu je pouze jednou z vlastností, které odlišují bezdřevý natíraný papír vhodný pro použití v kotoučových tiskařských strojích od bezdřevého natíraného papíru používaného v archových tiskařských strojích; v 16. a 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou stanovena další kritéria, která vyvážející výrobce nezpochybnil. Vyvážející výrobce uvedl, že vlhkost definovaná v 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení není rozdílnou základní vlastností pro rozlišení výrobků. V průběhu šetření však ostatní strany v tomto ohledu uvedly odlišná tvrzení. V každém případě bylo zjištěno, že nejdůležitějšími faktory jsou tuhost a odolnost v tahu.
(30)
Ve svém dalším podání, které reagovalo na tyto skutečnosti, žadatel potvrdil, že mohou existovat kotouče, které nesplňují zcela všechna kritéria pro pevnost v tahu stanovená v prozatímním nařízení, lze je však přesto použít v kotoučových tiskařských strojích. Trval však na svém názoru, že zkouška pevnosti v tahu je jediná zkouška, která může s jistotou určit, zda je kotouč skutečně vhodný pro kotoučové tiskařské stroje, tj. pokud kotouč splňuje kritéria týkající se pevnosti v tahu uvedená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jedná se jistě o kotouč pro kotoučové stroje.
(31)
Na podporu výše uvedených tvrzení týkajících se pevnosti v tahu poukázal vyvážející výrobce na argumenty předložené jedním ze žádajících výrobců v Unii při antidumpingovém a antisubvenčním šetření v USA, v němž výrobce v Unii údajně tvrdil, že kotouče pro kotoučové stroje nelze rozlišovat na základě zkoušky pevnosti v tahu či jiného měření.
(32)
Žadatel tato tvrzení vyvážejícího výrobce zpochybnil a uvedl, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno, z řízení v USA vyplývá, že existuje jednoznačná dělicí čára odlišující kotouče pro kotoučové stroje od bezdřevého natíraného papíru.
(33)
Za prvé je třeba uvést, že tvrzení, na něž poukazoval vyvážející výrobce, byla předložena při šetřeních v rámci jiných jurisdikcí a jinými stranami, než jsou strany, jež jsou účastníky tohoto řízení, a nejsou tudíž relevantní. Za druhé, orgány USA v uvedených šetřeních dospěly k závěru, že mezi bezdřevým natíraným papírem používaným v archových tiskařských strojích na straně jedné a kotouči vhodnými pro použití v kotoučových tiskařských strojích na straně druhé existuje jednoznačný rozdíl. Kotouče určené k rozřezání byly pokládány za polotovary, zatímco kotouče vhodné pro kotoučové tiskařské stroje se nepovažovaly za dotčený výrobek. Orgány USA ve své definici výrobku nevymezily výslovně kotouče pro kotoučové tiskařské stroje. Z tohoto důvodu nebylo ve zmíněných šetřeních při definici výrobku důležité kritérium týkající se pevnosti v tahu.
(34)
Na základě výše uvedených předložených připomínek bylo potvrzeno, že technická vlastnost „pevnost v tahu“ je spolehlivou vlastností pro popis bezdřevého natíraného papíru vhodného pro použití v kotoučových tiskařských strojích.
(35)
Z předložených připomínek však bylo rovněž zjištěno, že existují kotouče pro kotoučové stroje, které lze použít v kotoučových tiskařských strojích, i když nesplňují zcela všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu. Z tohoto důvodu se pokládalo za nezbytné dále upřesnit definici kotoučů vhodných pro kotoučové tiskařské stroje.
(36)
Za účelem poskytnutí dalšího kritéria k odlišení kotoučů pro kotoučové stroje, které nesplňují zcela všechna kritéria pevnosti v tahu, žadatel navrhl, aby se kotouč, který nevyhověl zcela zkoušce na pevnost v tahu, avšak má vnitřní jádro o velikosti menší než 80 mm, považoval za kotouč pro kotoučové stroje.
(37)
Vláda ČLR a vyvážející výrobce uvedli, že přidání velikosti vnitřního jádra jakožto nového prvku do definice výrobku je revizí definice kotoučů pro kotoučové stroje a tedy i dotčeného výrobku. Uvedli rovněž, že velikost vnitřního jádra není vhodným kritériem, jelikož existují kotouče pro kotoučové stroje s velikostí vnitřního jádra větší než 80 mm a kotouče určené k rozřezání s velikostí vnitřního jádra menší než 80 mm.
(38)
Komise usilovala o další zpřesnění definice kotoučů vhodných pro použití v kotoučových strojích a o další vyjasnění, aby se ještě jasněji rozlišovalo mezi dotčeným výrobkem a jinými výrobky, také s cílem minimalizovat možnost obcházení opatření. Předložené důkazy ohledně vhodnosti velikosti jádra jakožto alternativního kritéria v definici však ukázaly, že by toto kritérium vedlo k možnému vyloučení dotčeného výrobku, tj. kotoučů pro kotoučové stroje s velikostí vnitřního jádra menší než 80 mm, z opatření. Proto bylo toto kritérium pro definici kotoučů vhodných pro použití v kotoučových strojích opuštěno.
(39)
Výše uvedenými skutečnostmi není dotčena spolehlivost metody, na jejímž základě byly kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích vyloučeny z rozsahu šetření, jak tvrdila čínská skupina vyvážejících výrobců.
(40)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky týkající se vyloučení vícevrstvého papíru z definice výrobku v rámci tohoto šetření.
(41)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují 14. až 26. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2. Obdobný výrobek
(42)
Jelikož nebyly obdrženy žádné připomínky, pokud jde o závěry uvedené v 27. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzují se prozatímní zjištění týkající se obdobného výrobku.
4. VÝBĚR VZORKŮ
(43)
Jelikož k výběru vzorku nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 28. až 30. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(44)
Na čtyři výrobce uvedené ve 29. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, kteří byli považováni za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie definované v 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se dále odkazuje jako na „reprezentativní výrobce v Unii“.
5. DUMPING
(45)
Po uložení prozatímních opatření podala připomínky týkající se dumpingu pouze jedna čínská spolupracující skupina (APP, vyvážející výrobce).
5.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(46)
Co se týká kritéria č. 1, skupina APP tvrdila, že se tvrzení Komise zakládala výhradně na údajné nemožnosti ověřit platbu. Bylo proto uvedeno, že metody používané dotyčnou stranou jsou v souladu s mezinárodními účetními standardy (dále jen „IAS“).
(47)
To bylo nutno odmítnout. V tomto ohledu se podotýká, že šetření ukázalo, že nebylo možné zjistit existenci plateb, pokud jde o převod akcií společností a náklady na pořízení hlavních surovinových vstupů. Co se týká používaných účetních metod, uvádí se, že používané metody nebyly v souladu s IAS (vzájemné započítávání a zveřejnění údajů o spřízněných stranách).
(48)
Pokud jde o kritérium č. 1 a 2, skupina APP uvedla, že Komise celkově odmítla stanovisko známé společnosti účetních poradců z toho důvodu, že není relevantní. Takovéto odmítnutí údajně představuje nepřípustné zamítnutí prohlášení nezávislého svědka, čímž bylo porušeno právo společnosti APP na spravedlivý proces. Skupina APP tvrdila, že její účetní poradci pokládali analýzu Komise týkající se účetních postupů a zásad za chybnou, přičemž některé body, které Komise zjistila, nebyly podle těchto poradců podstatné.
(49)
Tvrzení skupiny APP nebyla doložena žádnými důkazy a musela být odmítnuta. V této souvislosti se uvádí, že účetní poradci, na něž se odkazuje ve výše uvedeném bodě odůvodnění, nezpochybňují (jak se zdá) konkrétní skutečnosti zjištěné v tomto šetření, nýbrž se spíše pokoušejí předložit analýzu některých základních účetních zásad, zejména zásady obezřetnosti, akruálního principu, zásady přesného zachycení transakcí a zásady významnosti. Je nutno zmínit, že tito účetní poradci nebyli přítomni při inspekci na místě, kterou Komise uskutečnila v ČLR a při níž získala přímé poznatky o skutečných postupech APP, které jsou důležité pro posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Komise dotyčné straně podrobně vysvětlila písemně zaznamenané nedostatky a jejich souvislost s účetními zásadami IAS. Výklad těchto zásad účetní společností nebyl dostatečně odůvodněn ani doložen důkazy a rovněž jej nebylo možno uvést do souladu se zjištěnými konkrétními skutečnostmi. Důkazy obsažené ve spisu ve skutečnosti potvrdily, že výše uvedené účetní zásady nebyly dodržovány.
(50)
Skupina APP uvedla, že byla porušena její základní práva. Tvrdila, že Komise při šetření týkajícím se žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství uložila straně nepřiměřené důkazní břemeno.
(51)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout. V této souvislosti se uvádí, že Komise skupinu APP plně informovala o druhu požadovaných informací s ohledem na žádost o zacházení jako v tržním hospodářství a v každé fázi řízení se snažila ověřit veškeré informace, které tato strana poskytla. Skutečnost, že informace předložené dotyčnou stranou nepotvrzují shodu jejích účetních metod s IAS, neznamená existenci nepřiměřeného důkazního břemene. Zacházení jako v tržním hospodářství představuje výjimku z běžného režimu pro společnosti usazené v zemích bez tržního hospodářství a strany jsou v těchto případech jednoduše vyzvány, aby prokázaly, že dodržují pravidla stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, přičemž nesplnění jednoho kritéria postačuje k odůvodnění odmítnutí přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. V tomto konkrétním řízení bylo šetřením zjištěno, že se skupině APP nepodařilo prokázat dodržení požadavků kritéria č. 2.
(52)
Skupina APP rovněž tvrdila, že posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství nebylo dostatečně objektivní. Skupina uvedla, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství mohlo být ovlivněno povědomím Komise o dopadu odmítnutí přiznat toto zacházení na dumpingové rozpětí skupiny.
(53)
Tato tvrzení navíc nebyla doložena důkazy, a musela být tudíž odmítnuta. Neexistuje žádný náznak, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo ovlivněno povědomím Komise o dopadu odmítnutí přiznat toto zacházení na dumpingové rozpětí skupiny. Analýza týkající se zacházení jako v tržním hospodářství je technickou analýzou splnění pěti jednoznačných kritérií stanovených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení a analýza týkající se zacházení jako v tržním hospodářství, kterou předložila Komise, byla provedena na základě kritérií pro toto zacházení, aniž by se bral v potaz dopad výsledku této analýzy na případné dumpingové rozpětí vyvážejícího výrobce. V této souvislosti se připomíná, že naplánování jednotlivých částí inspekcí na místě a rozdíl v kalendářích (formuláře žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, antidumpingové dotazníky, údaje srovnatelné země, vývoz prostřednictvím stran ve spojení v Unii) spolu s lhůtami, v nichž strany poskytly odpovědi na dotazník a provedly následné změny svých podání, prokazuje, že v době poskytnutí informací týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství nemohla Komise zjistit možný dopad rozhodnutí o přiznání tohoto zacházení na případný dumping dotyčné strany. Skupina APP mimoto poskytla nové informace a nahradila informace, které již byly obsaženy ve spisu, až v pozdní fázi, nelze tudíž tvrdit, že Komise mohla vypočítat dumpingová rozpětí na základě informací, které neměla k dispozici.
(54)
Skupina APP rovněž uvedla, že Komise nemusela ověřit zcela odpovědi strany na dotazník, aby si utvořila podrobný obraz o údajích obsažených v odpovědi strany na antidumpingový dotazník, a že existuje podezření, že Komise měla všechny potřebné údaje pro výpočet antidumpingového rozpětí.
(55)
Toto tvrzení bylo třeba odmítnout. V této souvislosti se poznamenává, že podle článku 16 základního nařízení ověřila Komise veškeré informace, které předložily zúčastněné strany, s cílem dospět k reprezentativnímu zjištění. Zjištění šetření vycházela ze skutečností ověřovaných v období trvajícím čtyři měsíce, a nikoli z pouhého podezření či jiného druhu neověřených prohlášení nebo tvrzení.
(56)
Skupina APP uvedla, že kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství je nutno vzít v úvahu na základě jejich cíle, kterým je zajistit, aby byly ceny výsledkem běžných tržních sil. V tomto ohledu se uvádí, že účel kritérií pro zacházení jako v tržním hospodářství je jednoznačně stanoven v čl. 2 odst. 7 základního nařízení a že s ohledem na skupinu APP uplatnila Komise tato jednoznačně stanovená kritéria při analýze její žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství.
(57)
Skupina APP rovněž tvrdila, že posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství vykazovalo nedostatky, jelikož ověření odpovědi na antidumpingový dotazník zjistilo „spolehlivé“ výrobní náklady, zatímco posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství poukazuje na nemožnost zjistit platby za vstupy.
(58)
Tento výklad zjištění je třeba odmítnout jako chybný. Připomíná se, že v základním nařízení je přiznání zacházení jako v tržním hospodářství, a tudíž spolehlivost a použití vlastních údajů vyvážejícího výrobce o cenách a nákladech za účelem stanovení běžné hodnoty, výslovně podmíněno tím, že společnost úspěšně prokáže, že splňuje požadavky stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c). Pokud by bylo přijato výše uvedené tvrzení skupiny APP, „obcházelo“ by to jednoduše zjištění vyplývající z posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a čl. 2 odst. 7 písm. c) použitím jiného druhu informací shromážděných k jiným účelům. To není v souladu s ustanoveními základního nařízení.
(59)
Připomíná se, že v případě skupiny APP bylo u dvou ze čtyř vyvážejících výrobců ve spojení zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku. Vzhledem ke skutečnosti, že vícevrstvý kartón a lepenka jsou z definice výrobku vyloučeny, jak bylo potvrzeno v (37). a (41). bodě odůvodnění, vyvozuje se závěr, že zjištění týkající se zacházení jako v tržním hospodářství s ohledem na dva vyvážející výrobce ve spojení v rámci skupiny APP, kteří vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku, nejsou pro toto řízení podstatná.
(60)
Jelikož nebyly podány žádné jiné připomínky týkající se zacházení jako v tržním hospodářství, potvrzují se 31. až 51. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2. Individuální zacházení
(61)
Jelikož k individuálnímu zacházení nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 52. až 55. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3. Běžná hodnota
5.3.1. Srovnatelná země
(62)
Žádná ze stran nezpochybnila výběr USA jako srovnatelné země za účelem konečného určení.
(63)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky týkající se výběru srovnatelné země, potvrzují se 56. až 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.2. Určení běžné hodnoty
(64)
Připomíná se, že běžná hodnota byla vypočítána na základě údajů, které poskytl jediný spolupracující výrobce ve srovnatelné zemi (tj. USA). Běžná hodnota byla tudíž stanovena na základě cen při prodeji na domácím trhu jednoho amerického výrobce obdobného výrobku vyráběného v USA. Během období šetření tento výrobce vyráběl a prodával na trhu USA převážnou většinu jednotlivých druhů obdobného výrobku.
(65)
Skupina APP uvedla, že Komise neposkytla potřebné informace týkající se běžné hodnoty ve srovnatelné zemi, jako je srovnatelnost výrobků, reprezentativnost, struktura nákladů, mechanismy spravedlivého srovnání a úpravy.
(66)
Tato tvrzení bylo nutno odmítnout. V této souvislosti se podotýká, že, jak bylo vysvětleno v 9. bodě odůvodnění, Komise poskytla této straně všechny důležité informace týkající se údajů použitých k výpočtu běžné hodnoty, jež mohly být uvolněny, aniž by byl porušen článek 19 základního nařízení, tj. při současném zajištění, aby bylo s případnými důvěrnými údaji, které poskytl jediný výrobce v USA, zacházeno jako s takovými a aby nebyly poskytnuty ostatním stranám. Informace poskytnuté vyvážejícímu výrobci byly smysluplné a umožnily mu pochopit použitou metodiku v souladu s článkem 2 základního nařízení.
(67)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzují se 64. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.4. Vývozní cena
(68)
Skupina APP tvrdila, že při výpočtu dumpingového rozpětí neměl být vynechán vývoz jedné z jejích společností, které při šetření spolupracovaly, i když neexistovaly odpovídající výrobky. Tato skupina rovněž uvedla, že objem vývozu této společnosti nebyl malý, nýbrž významný.
(69)
S ohledem na tato tvrzení se podotýká, že při stanovení vývozních cen byly uváženy prodejní hodnoty dotyčných obchodů, u těchto obchodů však nebylo možno stanovit běžnou hodnotu, jelikož ve srovnatelné zemi neexistovaly srovnatelné druhy výrobků, a nebylo tudíž možno provést srovnání. Pokud jde o objem vývozu této konkrétní společnosti, poznamenává se, že představoval pouze menší část celkového vývozu skupiny APP a že se jeho cenové úrovně zdály být v souladu s celkovými úrovněmi vývozních cen skupiny APP. Je třeba rovněž uvést, že za účelem určení, zda je vývoz dumpingový či nikoli, byla použita velká většina vývozních obchodů, tj. obchody, u nichž existovala naprostá shoda s běžnou hodnotou stanovenou ve srovnatelné zemi. Tvrzení skupiny APP s ohledem na vývozní cenu bylo proto nutno odmítnout, jelikož nemohou zpochybnit zjištění týkající se dumpingu působícího újmu, poněvadž základ pro výpočet je jednoznačně reprezentativní. Toto zjištění nutně zohledňuje skutečnost, že ve srovnatelné zemi neexistuje pro každý vývozní obchod nutně odpovídající běžná hodnota.
(70)
Skupina APP rovněž uvedla, že se výše uvedený vývoz měl použít ve výpočtech dumpingového rozpětí, jelikož orgán provádějící šetření mohl určit podobné druhy výrobků použité pro výpočet běžné hodnoty, přizpůsobit vývozní cenu běžné hodnotě nebo běžnou hodnotu určit početně za účelem srovnání s výše zmíněným vývozem.
(71)
Tato tvrzení musela být odmítnuta, jelikož ve srovnatelné zemi neexistovaly žádné druhy výrobků, které by se dostatečně blížily vyváženým výrobkům, aby bylo možno provést úpravu o rozdíly ve fyzických vlastnostech. Stejně tak nebylo možné určit pro takovéto druhy výrobků běžnou hodnotu početně. Nebylo rovněž možné stanovit podobné druhy výrobků v ostatních obchodech s běžnou hodnotou, ani nebyl k dispozici základ pro provedení úprav či početní určení běžné hodnoty pomocí předpokladů týkajících se prodejních, správních a režijních nákladů a zisku.
(72)
Skupina APP požádala o vysvětlení s ohledem na přiměřené ziskové rozpětí použité při početním určení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
(73)
V této souvislosti se uvádí, že na základě nového vývoje Komise tento bod revidovala. Připomíná se, že (jak bylo objasněno v 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) byla použita přiměřená míra zisku, která byla mnohem nižší, než je cílový zisk pro výrobní odvětví Unie. Komise přezkoumala dostupné údaje a ziskové rozpětí použité pro početní určení vývozní ceny snížila na míru rovnající se vážené průměrné míře, kterou udala řada dovozců dotčeného výrobku v Unii, kteří nejsou ve spojení, tj. 4,5 %.
(74)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, s výše uvedenou změnou se potvrzují 68. až 71. bod odůvodnění.
5.5. Srovnání
(75)
Skupina APP uvedla, že nechápe základ pro výpočet některých úprav s ohledem na běžnou hodnotu (konkrétně druh úprav a jejich dopad na běžnou hodnotu) a vývozní cenu (konkrétně použitou metodiku a výpočty provedené za účelem dosažení několika poměrů).
(76)
Co se týká úpravy běžné hodnoty, jak bylo vysvětleno v 9. a 62. bodě odůvodnění, poskytla Komise skupině APP všechny relevantní údaje, které bylo možno uvést s přihlédnutím k ustanovením základního nařízení týkajícím se důvěrnosti. Komise u spolupracující strany ve srovnatelné zemi ověřila, zda je v zájmu větší transparentnosti možno zveřejnit další informace týkající se úprav. Po získání souhlasu výrobce ve srovnatelné zemi byly po zveřejnění prozatímních zjištění skupině APP skutečně poskytnuty podrobnější informace, které dále rozváděly úpravy běžné hodnoty.
(77)
Co se týká úprav vývozní ceny, podotýká se, že skupina APP obdržela veškeré údaje. Na základě žádosti skupiny APP jí byla po zveřejnění prozatímních zjištění podána vysvětlení, která podrobněji rozváděla úpravy vývozní ceny.
(78)
Jelikož nebyly podány žádné další připomínky, potvrzují se 72. a 73. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.6. Dumpingové rozpětí
(79)
K dumpingovému rozpětí nebyly předloženy žádné relevantní připomínky. Vzhledem k neexistenci jiných připomínek se potvrzuje 74. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(80)
Vzhledem k revidované míře ziskového rozpětí použité k početnímu určení vývozní ceny pro skupinu APP a podle metodiky objasněné v 31. až 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením toto:
Vyvážející výrobce
Dumpingové rozpětí
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
63 %
(81)
Na základě skutečností uvedených v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo konečné celostátní dumpingové rozpětí pro ČLR stanoveno za použití konečného dumpingového rozpětí zjištěného u spolupracujících společností s nejvyšší individuální celní sazbou, tj. 63 %. Jelikož nebyly podány žádné jiné připomínky, potvrzuje se 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6. VÝROBCI V UNII
(82)
Vláda ČLR uvedla, že jeden z reprezentativních výrobců je údajně ve spojení s jednou čínskou společností, a měl být tudíž vyloučen z definice výrobního odvětví Unie. Šetřením však bylo zjištěno, že výrobky, které vyrábí zmíněná čínská společnost, nejsou dotčeným výrobkem. Tento vztah neměl proto žádný dopad na analýzu újmy ani na zařazení tohoto výrobce v Unii do definice výrobního odvětví Unie.
(83)
Jelikož k výrobě v Unii nebyly podány žádné jiné připomínky, potvrzují se 77. až 79. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. ÚJMA
7.1. Spotřeba v Unii
(84)
Jelikož ke spotřebě v Unii nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 80. až 82. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2. Dovoz do Unie z ČLR
(85)
Jelikož k výši dovozu do Unie z ČLR nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 83. a 84. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2.1. Cenové podbízení
(86)
Aby bylo zajištěno použití jednotného přístupu při výpočtech dumpingu a cenového podbízení a prodeje pod cenou a z důvodů uvedených v 64. až 67. bodě odůvodnění, byl výpočet cenového podbízení revidován s cílem vyloučit vývoz společnosti jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce ve skupině.
(87)
Na základě pozměněného souboru údajů pro výpočet a rovněž vzhledem k menší opravě výpočtu byla míra cenového podbízení v 87. bodě odůvodnění mírně revidována. V období šetření byly ceny dumpingového dovozu v průměru o 7,6 % nižší než prodejní ceny výrobců v Unii.
7.3. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie a reprezentativních výrobců v Unii
7.3.1. Předběžné poznámky
(88)
Jeden ze spolupracujících čínských vyvážejících výrobců (APP) uvedl, že analýza újmy měla být provedena na úrovni náležitě vymezeného výrobního odvětví Unie, jež mělo být omezeno na výrobce v Unii, kteří podpořili podnět a spolupracovali při šetření. Tento výrobce předpokládal, že by se závěry týkající se podstatné újmy změnily, pokud by byly některé ukazatele, například podíl na trhu, stanoveny na úrovni takovéhoto „náležitě vymezeného“ výrobního odvětví Unie. Vláda ČLR uvedla, že při analýze újmy nebyly u žadatelů a celého výrobního odvětví Unie jednotně a zevrubně analyzovány všechny ukazatele újmy.
(89)
Za prvé se podotýká, že tvrzení tohoto výrobce byla (jak se zdá) odvozena z ukazatelů vypočítaných pomocí jiných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny při šetření a které jsou uvedeny níže a v prozatímním nařízení. Tyto závěry jsou proto věcně nesprávné, a nejsou tudíž podstatné.
(90)
Za druhé, je zavedenou praxí Komise posoudit pro údaj týkající se újmy způsobené na úrovni celého výrobního odvětví Unie makroekonomické činitele, jak bylo objasněno v 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V tomto šetření bylo výrobní odvětví Unie vymezeno na úrovni výrobců v Unii, na něž připadá celková výroba v Unii (77. bod odůvodnění prozatímního nařízení), bez ohledu na to, zda výrobci podpořili podnět nebo spolupracovali při šetření. Vzhledem k této široké definici se odmítá tvrzení vyvážejícího výrobce, že výrobní odvětví Unie nebylo „náležitě“ vymezeno.
(91)
Mikroekonomické činitele jsou analyzovány na úrovni reprezentativních výrobců v Unii bez ohledu na skutečnost, zda podporují podnět, či nikoli. Na reprezentativní výrobce připadalo 58 % výroby v Unii. Žádný z ostatních výrobců v Unii neuvedl, že závěry Komise týkající se mikroekonomických činitelů jsou nespolehlivé či neopodstatněné. Neexistuje proto důvod pro zpochybnění zjištění založených na informacích, které poskytli pouze reprezentativní výrobci v Unii.
(92)
Byly obdrženy další připomínky týkající se úrovně spolupráce jednoho reprezentativního výrobce v Unii.
(93)
Uvádělo se, že jeden z reprezentativních výrobců v Unii spolupracoval pouze částečně, jelikož byl údajně ve spojení s jiným výrobcem, který při šetření nespolupracoval. Společnosti byly údajně ve spojení v důsledku přechodných dohod uzavřených v době získání obchodního segmentu druhého výrobce, který se týkal bezdřevého natíraného papíru, spolupracujícím výrobcem v Unii. Uvádělo se, že prostřednictvím těchto prozatímních dohod kontroluje spolupracující výrobce v Unii některé z papíren, které zůstaly ve vlastnictví částečně nabytého výrobce. Na podporu tohoto tvrzení poukázal vyvážející výrobce na rozhodnutí Komise (5), které v době akvizice zkoumalo, zda je nutno transakci považovat za získání ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (6).
(94)
Tímto tvrzením se již zabýval 91. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Připomíná se, že zmíněné přechodné dohody neprokazují, že by mezi společnostmi existoval vztah překračující běžný obchodní vztah mezi kupujícím a prodávajícím. Cílem podmínek prozatímních dohod je řízení prodeje natíraného papíru během přechodného období a podle těchto podmínek má výrobce v Unii během přechodného období pouze funkce, jež jsou srovnatelné s obchodním zástupcem. V konsolidované účetní závěrce ověřené auditory a ve své odpovědi na dotazník tento výrobce mimoto uvedl příjmy z provizí plynoucí z jeho působení jakožto zástupce dotyčných papíren; výrobce v Unii nevykázal u těchto papíren vlastnictví, a tudíž ani žádné náklady.
(95)
Podle výše uvedeného rozhodnutí Komise se transakce mezi společnostmi pokládala za získání části podniku jiné společnosti výrobcem v Unii, nikoli za převzetí společnosti jako takové. Z rozhodnutí nevyplývá, že by po akvizici měly být společnosti pokládány za jeden subjekt; společnosti zejména nezaložily společný podnik. Podotýká se rovněž, že zeměpisná oblast, která byla zkoumána ve výše uvedeném rozhodnutí, zahrnuje celý Evropský hospodářský prostor, a nikoli Unii. Je třeba rovněž uvést, že v dotyčném rozhodnutí Komise neanalyzovala vztah mezi dotyčnými společnostmi ve smyslu článku 143 prováděcího nařízení k celnímu kodexu Společenství (7).
(96)
V tomto ohledu proto neexistují důvody pro přehodnocení prozatímních závěrů, tj. že obě společnosti nejsou ve spojení ve smyslu článku 143 nařízení (EHS) č. 2454/93 a že dotyčný výrobce v Unii při šetření plně spolupracoval.
(97)
Vyvážející výrobce rovněž uvedl, že by každá přidružená společnost výrobců v Unii měla poskytnout zvláštní odpověď na dotazník, jelikož se jedná o samostatné právní subjekty. Vyvážející výrobce poukazoval na diskriminaci, jelikož se požadovalo, aby pro každý subjekt ve skupině podal zvláštní žádost o zacházení jako v tržním hospodářství.
(98)
Podotýká se, že v případě žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství nese důkazní břemeno skupina společností a musí prokázat, že všechny společnosti ve skupině splňují kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství, jelikož se rozhodnutí, zda by mělo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, či nikoli, týká celé skupiny. V případě dotazníků pro výrobce v Unii je účelem určit, zda v období šetření existovala podstatná újma způsobená (celému) výrobnímu odvětví Unie. Tvrzení týkající se diskriminace nebere v potaz jednoznačný rozdíl mezi cíli šetření týkajícího se újmy a rozhodnutí o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství.
(99)
V případě dotyčného výrobce v Unii se v každém případě usuzovalo, že pro smysluplnou odpověď a analýzu aspektů újmy postačuje jedna odpověď na dotazník. Odpověď zejména obsahovala podrobný rozpis informací na úrovni jednotlivých papíren a během inspekcí na místě bylo možno ověřit veškeré potřebné údaje týkající se všech výrobců/prodejců obdobného výrobku, kteří jsou ve spojení.
(100)
V následně poskytnutých informacích vyvážející výrobce také uvedl, že táž společnost plně nespolupracovala, jelikož vyplnila svůj formulář jménem neexistujícího subjektu, a že auditované účetnictví společnosti neodpovídá údajům poskytnutým v její odpovědi na dotazník. Závěry uvedené v předchozím bodě odůvodnění jsou relevantní i v tomto ohledu.
(101)
Závěry uvedené v 88. až 91. bodě odůvodnění se proto nemění.
7.3.2. Údaje týkající se výrobního odvětví Unie (makroekonomické ukazatele)
(102)
Vláda ČLR uvedla, že makroekonomické údaje použité při analýze nejsou úplné a přesné, nemohou být proto použity jako jednoznačné důkazy o podstatné újmě.
(103)
Při inspekci na místě u žadatele bylo potvrzeno, že údaje použité ke stanovení makroekonomických ukazatelů byly shromážděny přímo od výrobců v Unii, na něž připadá přibližně 98 % celkové výroby v Unii, a jsou dostatečně podrobné, aby bylo možno získat informace o dotčeném výrobku. Použité předpoklady nebo odhady byly provedeny na přiměřeném a opodstatněném základě; například kotouče určené k rozřezání nebyly vzaty v úvahu z důvodu jejich jasně nevýznamných objemů, což je patrné z jejich podílu na celkovém objemu prodeje reprezentativních výrobců v Unii. Toto tvrzení bylo proto třeba odmítnout.
(104)
Vyvážející výrobce tvrdil, že by podíl výrobců v Unii na trhu měl zahrnovat rovněž dovoz ze Švýcarska, jelikož ten pochází z papírny, kterou vlastní jeden z reprezentativních výrobců v Unii.
(105)
Zeměpisná působnost antidumpingových šetření se týká Evropské unie. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(106)
Uvádělo se rovněž, že se podíl žadatele na trhu v posuzovaném období pozoruhodně zvýšil.
(107)
Podíl na trhu je makroekonomickým ukazatelem, který je analyzován na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni žadatelů. Kromě toho je tvrzení týkající se podílu žadatelů na trhu věcně nesprávné.
(108)
Jelikož v této souvislosti nebyly podány žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní zjištění uvedená v 92. až 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.3.3. Údaje týkající se reprezentativních výrobců v Unii (mikroekonomické ukazatele)
(109)
Vyvážející výrobce uvedl, že analýza újmy je chybná kvůli skutečnosti, že do analýzy mikroekonomických ukazatelů pro roky 2006-2008 nebyly zahrnuty informace o papírnách, které získal výrobce v Unii uvedený v 89. bodě odůvodnění.
(110)
Podle tvrzení předložených vyvážejícím výrobcem byly mikroekonomické ukazatele upraveny tak, aby představovaly zcela srovnatelnou tendenci v průběhu let s vyloučením informací o získaných papírnách pro všechny posuzované roky.
(111)
Na základě pozměněného rozsahu údajů použitých při analýze hospodářské situace reprezentativních výrobců v Unii, jak bylo objasněno v předchozím bodě odůvodnění, jsou mikroekonomické ukazatele s konečnou platností stanoveny takto:
7.3.3.1. Průměrné jednotkové ceny reprezentativních výrobců v Unii
(112)
Navzdory mírně pozměněným údajům se potvrzují základní tendence a zjištění uvedená v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se závěrem, že ceny bezdřevého natíraného papíru byly v průběhu let stálé.
Tabulka 5
Ceny výrobců v Unii
Ceny výrobců v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Průměrná cena (EUR/t)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
7.3.3.2. Stav zásob
(113)
Zásoby v období šetření představovaly asi 10 % objemu výroby. Stav zásob reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období zvýšil o 10 %, a to zejména mezi léty 2006 a 2007 a později mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Toto zvyšování se pozoruhodně časově shodovalo s prudkým nárůstem levného dumpingového dovozu z ČLR.
Tabulka 6
Stav zásob
Stav zásob
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zásoby (v tunách)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
7.3.3.3. Zaměstnanost, mzdy a produktivita
Tabulka 7
Zaměstnanost
Zaměstnanost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zaměstnanost v ekvivalentech plného pracovního úvazku (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Mzdové náklady (EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Produktivita (v jednotkách/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(114)
V důsledku uzavření některých papíren a konsolidace reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období počet zaměstnanců výrazně snížil, a to o 20 % (téměř 1 600 pracovních míst). Nárůstu efektivity bylo dosaženo zvýšením a udržením vysokého výkonu na jednoho zaměstnance, dokonce i v době značného propouštění. Mzdové náklady trvale rostly, přičemž se za posuzované období zvýšily celkem o 8 %.
(115)
Potvrzují se proto závěry uvedené v 102. bodě odůvodnění prozatímního nařízení s mírně pozměněnými údaji.
7.3.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
Tabulka 8
Ziskovost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Ziskovost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Změna (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Peněžní tok (v tisících EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investice (v tisících EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Návratnost investic
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Změna (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(116)
Míra ziskovosti v posuzovaném období byla upravena, aby přesněji zohledňovala úroveň ziskovosti. Touto změnou však není dotčena základní tendence týkající se ziskovosti. Reprezentativní výrobci v Unii utrpěli v letech 2006 až 2008 ztráty a finanční situace se začala zlepšovat teprve v roce 2009, kdy světová cena buničiny, která je hlavní surovinou, výrazně klesla v důsledku hospodářského útlumu. Snížení cen buničiny (-19 %) bylo považováno za mimořádně velký pokles, který přímo přispěl k zlepšení finanční situace v období šetření. Je nutno zmínit, že od období šetření se ceny buničiny vrátily na úrovně před obdobím šetření.
(117)
S výhradou mírně pozměněných údajů se potvrzují zjištění týkající se peněžního toku, investic a návratnosti investic, která byla uvedena v 104. a 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(118)
Vyvážející výrobce uvedl, že by se zlepšení ziskovosti nemělo považovat za omezený případ vycházející z mimořádného poklesu nákladů na surovinu, jak bylo objasněno v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Pokles nákladů přinesl prospěch všem místním i čínským výrobcům, nejen žadatelům. Obrat v ziskovosti nebyl proto založen výhradně na snížení nákladů, nýbrž byl spíše výsledkem změny cenové politiky žadatelů.
(119)
Vyvážejí výrobce dále uvedl, že ziskovost je ovlivňována spíše cenami bezdřevého natíraného papíru než cenou buničiny. Bylo však zjištěno, že zatímco ceny buničiny v roce 2009 prudce poklesly, ceny bezdřevého natíraného papíru zůstaly stabilní a v důsledku toho vzrostl zisk. Vzhledem ke stabilním cenám proto v tomto konkrétním období nelze vyvozovat vzájemný vztah mezi cenami a ziskovostí.
(120)
Míra ziskovosti je ukazatelem, který je analyzován na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, nikoli na úrovni žadatele, jak naznačovala dotyčná strana. Analýza shromážděných informací prokázala přímou souvislost mezi mimořádným poklesem cen buničiny, která je hlavní surovinou, a vyšší ziskovostí; přičemž při zlepšení ziskovosti skutečně hrály roli stálé ceny hotových výrobků. Ačkoliv to pravděpodobně platilo i pro ostatní výrobce na trhu, nemění to závěr, že toto dočasné zlepšení ziskovosti je způsobeno mimořádným poklesem cen suroviny v období šetření.
7.3.3.5. Schopnost získávat kapitál
(121)
Potvrzují se zjištění týkající se schopnosti reprezentativních výrobců získávat kapitál, jak bylo uvedeno v 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.4. Závěr o újmě
(122)
Jeden vyvážející výrobce a vláda ČLR uvedli, že neexistují jednoznačné důkazy, že žádající výrobci v Unii utrpěli podstatnou újmu. Naopak, žadatelé vykázali v období šetření celkově stabilní hospodářské výsledky a vyšší ziskovost.
(123)
Za prvé, stav výrobního odvětví Unie je analyzován na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a nikoli na úrovni žadatelů, jak naznačovaly zmíněné strany.
(124)
Za druhé, jak již bylo uvedeno v 85. a 102. bodě odůvodnění, zdá se, že závěry těchto stran byly odvozeny z ukazatelů vypočítaných podle jiných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny během šetření a představeny výše a v prozatímním nařízení. Tyto závěry jsou proto věcně nesprávné. Analýza stran nebyla mimoto konzistentní s ohledem na použití dvou různých souborů údajů pro makroekonomické a mikroekonomické ukazatele.
(125)
Dále bylo uvedeno, že zlepšení ziskovosti je nutno považovat rovněž za výsledek restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví, včetně snížení výroby a zaměstnanosti a zvýšení produktivity. V tomto případě nelze posledně uvedené faktory pokládat za jediné ukazatele újmy, nýbrž všechny ukazatele újmy je nutno posoudit společně.
(126)
V čl. 3 odst. 5 základního nařízení je uveden výčet hospodářských činitelů a ukazatelů, jež je nutno vyhodnotit při zkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie. V čl. 3 odst. 5 se výslovně uvádí, že výčet těchto činitelů není vyčerpávající a žádné z uvedených kritérií nemusí být rozhodující. Ačkoliv je nutno ukazatele posoudit jednotlivě, závěry by měly být vyvozeny pomocí analýzy všech činitelů.
(127)
Výše uvedená tvrzení vyážejícího výrobce a vlády ČLR celkově neovlivňují závěr, jehož bylo dosaženo v prozatímní fázi, a který se proto potvrzuje, tj. že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
(128)
Strany se opakovaně vyjádřily rovněž k hrozbě možné další podstatné újmy s ohledem na obrovský nárůst kapacity čínských výrobců podporovaný politikou a subvencemi státu. Šetření se zabývalo existencí podstatné újmy, a nikoli hrozbou další podstatné újmy. Tyto připomínky nemohly proto ovlivnit zjištění a je nutno je odmítnout.
(129)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená v 107. až 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
(130)
Komise obdržela řadu připomínek k prozatímním zjištěním týkajícím se příčinné souvislosti mezi dumpingem a újmou.
8.1. Účinek dumpingového dovozu
(131)
Řada stran zpochybnila prozatímní zjištění týkající se účinku dumpingového dovozu. Hlavním předloženým tvrzením bylo to, že čínský dovoz neměl z hlediska objemu a cen významný dopad. Uvádělo se, že nedošlo k prudkému nárůstu čínského dovozu, nýbrž že se tento v průběhu let zvyšoval postupně, a jeho dopad byl proto poměrně omezený a pro účely zjištění újmy by se neměl zveličovat. Dále se uvádělo, že čínské ceny byly sice nižší než ceny výrobců v Unii, neměly však dopad na relativně stálé ceny výrobního odvětví Unie. Jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce zpochybnil zjištění Komise, že čínské ceny zapříčinily stlačení cen. Poukázal na skutečnost, že v roce 2009, kdy se čínské ceny dále snížily, zaznamenaly ceny výrobního odvětví Unie nejen růst, nýbrž ve skutečnosti umožnily výrobnímu odvětví Unie dosáhnout zisku.
(132)
Vývoj čínského dovozu byl podrobně analyzován v 84. a 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Bylo zjištěno, že se dovoz v posuzovaném období téměř ztrojnásobil, zejména od roku 2006 do roku 2007 (+118 %) a od roku 2008 do období šetření (+81 %). Nárůst objemu proto nelze pokládat za nevýznamný.
(133)
Pokud jde o ceny, ceny čínského dovozu byly o 7,6 % nižší než ceny reprezentativních výrobců v Unii, což se pokládalo za významné na trhu, na němž je transparentnost cen vysoká. Jak bylo popsáno v 112. bodě odůvodnění, ceny reprezentativních výrobců v Unii byly v posuzovaném období stálé s výjimkou mimořádného zvýšení v roce 2007, což je rok, v němž čínský vývoz nerostl. V roce 2009 se výrobcům v Unii podařilo udržet ceny stabilní za cenu dalšího úbytku podílu na trhu a ztráty ziskovosti způsobené spolupůsobením těchto stálých cen a snižujících se nákladů na surovinu.
(134)
Čínský vyvážející výrobce uvedl, že dovoz bezdřevého natíraného papíru z Číny nemá dopad na ceny v odvětví v Unii, jelikož není srovnatelný s bezdřevým natíraným papírem vyráběným a prodávaným reprezentativními výrobci v Unii, protože při určení cenového podbízení a úrovně ceny, která nepůsobí újmu, bylo porovnáno pouze 10 % prodeje reprezentativních výrobců v Unii. Poznamenává se, že se tato určení provádějí na základě zcela srovnatelných výrobků, které se přímo shodují ve všech vlastnostech, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání. Bezdřevý natíraný papír vyráběný čínskými výrobci a výrobci v Unii jsou však obecně srovnatelné výrobky, jak uvádí 42. bod odůvodnění, a proto spolu přímo soutěží na trhu Unie.
(135)
Dále bylo namítáno, že zjištění, že trh s bezdřevým natíraným papírem je komoditním trhem, který se vyznačuje vysokým stupněm transparentnosti, je nesprávné, jelikož výrobci v Unii prodávají přibližně polovinu svých výrobků přímo koncovým uživatelům. V rozporu s tímto tvrzením prodávali reprezentativní výrobci v Unii většinu svých výrobků prostřednictvím obchodníků přímo nebo nepřímo (jednalo se o takzvaný indentní prodej, při němž jsou výrobky zasílány přímo zákazníkovi, avšak objednávání a fakturace probíhají prostřednictvím obchodníků). Obchodníci sehrávají klíčovou úlohu jak při zásobování výrobky, tak při zajišťování cenové transparentnosti na trhu.
(136)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená v 113. až 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2. Vliv dalších činitelů
8.2.1. Vývoj spotřeby na trhu Unie a hospodářská krize
(137)
Jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce a vláda ČLR uvedli, že snížení výroby v Unii bylo důsledkem světové finanční krize a prudkého poklesu spotřeby na trhu Unie, jak dokládají negativní tendence zaznamenané u výrobců v Unii s ohledem na prodej na domácím trhu, využití kapacity, zaměstnanost a stav zásob, a neměly by být přičteny čínskému dovozu.
(138)
K doložení svého tvrzení citovala vláda ČLR prohlášení týkající se konkurenceschopnosti a zaměstnanosti, které v červnu 2009 zveřejnil papírenský a celulózový průmysl (dále jen „prohlášení“). Tento dokument se vztahuje na celý papírenský a celulózový průmysl a je určen pro účely obecné politiky. Na základě informací uvedených v tomto dokumentu nelze vyvodit zvláštní závěry pro výrobu a prodej dotčeného výrobku. Nelze proto dospět k závěru, zda se tvrzení nebo zjištění uvedená v prohlášení skutečně vztahují jednoznačně na dotčený výrobek. Jelikož při šetření nebyla zjištěna významná souvislost mezi finanční krizí a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo nutno toto tvrzení odmítnout.
8.2.2. Ceny surovin
(139)
Nebyla předložena žádná nová tvrzení, jež by vedla k přehodnocení závěrů uvedených v 120. až 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 113. bodě odůvodnění tohoto nařízení.
8.2.3. Vývozní výkonnost reprezentativních výrobců v Unii
(140)
Revize mikroekonomického ukazatele vysvětlená ve 110. bodě odůvodnění měla dopad na analýzu vývozní výkonnosti reprezentativních výrobců v Unii do té míry, že snížení jejich prodeje na vývoz v posuzovaném období činilo 16 %. Prodej na vývoz těchto společností stranám, které nejsou ve spojení, představoval 26 % jejich celkového prodeje.
(141)
Na rozdíl od tvrzení jednoho vyvážejícího výrobce se prozatímní nařízení v 123. a 124. bodě odůvodnění zabývalo vývojem vývozu dotčeného výrobku reprezentativními výrobci v Unii. Výše uvedená revize neovlivňuje tyto závěry učiněné v prozatímní fázi.
(142)
Předložené tvrzení a důkazy o vlivu vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie tedy nevedly ke změně závěrů učiněných v prozatímní fázi.
8.2.4. Dovoz z jiných třetích zemí
(143)
Předloženými tvrzeními o účinku dovozu z jiných třetích zemí se již zabývaly 125. až 127. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2.5. Strukturální nadbytek kapacity
(144)
Uvádělo se, že újmu, která byla způsobena výrobcům v Unii, způsobil strukturální nadbytek kapacity. Tento činitel byl již analyzován v 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(145)
Hlavním argumentem předloženým v této souvislosti bylo to, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví Unie bylo v roce 2009 završeno konsolidací dvou velkých výrobců, která vedla k okamžitému zlepšení situace výrobního odvětví Unie. Jak bylo popsáno v 93. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, probíhala restrukturalizace od roku 2000 až do období šetření. Kladný dopad zmíněné konsolidace se měl odrazit v lepším využití kapacity a přinejmenším ve stálém objemu prodeje, oba tyto ukazatele se však v období šetření zhoršily. Na druhou stranu bylo zjištěno, že lepší ziskovost výrobního odvětví Unie v období šetření způsobil především a přímo mimořádný jednorázový pokles cen buničiny. Zůstávají proto zachovány závěry uvedené v 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví bylo narušeno dumpingovým dovozem.
8.3. Závěr o příčinné souvislosti
(146)
Na základě výše uvedených skutečností jsou zachována prozatímní zjištění uvedená v 129. až 132. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že dumpingový dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení. Potvrzují se rovněž prozatímní zjištění týkající se vlivu ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie: tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
9. ZÁJEM UNIE
9.1. Výrobní odvětví Unie
(147)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky nebo informace ohledně zájmu výrobců v Unii a dovozců a obchodníků. Potvrzují se proto prozatímní zjištění ohledně zájmu těchto skupin uvedená v 134. až 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
9.2. Dovozci a obchodníci
(148)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky ani informace o zájmu dovozců a obchodníků. Potvrzují se proto prozatímní zjištění ohledně zájmu těchto skupin uvedená v 139. až 143. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
9.3. Uživatelé
(149)
Po zveřejnění prozatímních opatření se přihlásily další tři tiskárny a sdružení evropských tiskáren a vydavatelů. Tito tvrdili, že opatření budou mít nepříznivý dopad na navazující odvětví, jelikož by růst cen mohl vést k přemístění tiskařského průmyslu, což by mělo za následek vyšší dovoz navazujících tiskovin. Toto tvrzení bylo doloženo skutečností, že se dovoz tiskovin z ČLR v posledních letech rychle zvyšoval a v rámci evropské spotřeby všech tiskovin zjevně zaujímal značný podíl na trhu.
(150)
Uvádělo se rovněž, že by opatření mohla způsobit nedostatek dodávek na trhu a delší dodací lhůty pro uživatele.
(151)
Většina těchto tvrzení se netýkala konkrétních společností a podobala se tvrzením, která již byla předložena v prozatímní fázi šetření a jimiž se zabývaly 146. a 150. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Připomíná se, že spolupráce tiskáren byla omezená a z omezených kvantitativních údajů, které byly obdrženy, byl vyvozen závěr, že vzhledem k úrovni ziskovosti a podílu bezdřevého natíraného papíru na jejich nákladech jsou tiskárny skutečně citlivé na růst cen. Většina tiskáren však v období šetření čínský papír nenakupovala nebo byl tento přímý nákup jen velmi omezený a množství čínského papíru je celkově nízké, přímý dopad cla by byl proto zanedbatelný. Většina tiskáren rovněž uváděla, že vzhledem k nutnosti krátkých dodacích lhůt zůstal podíl dodávek přímo ze třetích zemí omezený.
(152)
Pokud jde o tvrzení týkající se navazujících tiskovin z ČLR, je třeba uvést, že statistiky dovozu tiskovin zahrnují širokou škálu výrobků, k nimž patří hotové tiskoviny, které nejsou vytištěny na bezdřevém natíraném papíru. Na základě dostupných informací nebylo možno posoudit, jaká část výrobků dovážených z ČLR je vytištěna na dotčeném výrobku a jaká část je vytištěna na jiných druzích papíru. Z poskytnutých informací je však známo, že tiskoviny pocházející z ČLR většinou zahrnují některé zvláštní kategorie knih, knih pro děti, kalendářů, obalů a pohlednic. Výrobky, které jsou „časově citlivější“, jako jsou týdenní/měsíční časopisy a jiné noviny, jsou vzhledem k době potřebné pro přepravu k dovozu z ČLR méně náchylné. Ačkoliv tisk některých tištěných výrobků může být náchylnější k přemístění, na druhou stranu existují druhy výrobků, u nichž jsou zásadní blízkost a služby, a proto nejsou ovlivněny zahraniční hospodářskou soutěží. Přestože je papír pro odvětví tisku důležitým prvkem nákladů, je toto odvětví navíc rovněž náročné na práci, a proto mohou být náklady práce významnější hnací silou vývoje, pokud jde o přemístění. Nelze tedy vyloučit, že se zvýší dovoz tištěných výrobků, které jsou vytištěny na bezdřevém natíraném papíru, avšak s žádnou přesností nelze odhadnout úroveň nárůstu a míru ovlivnění konkurenceschopnosti výrobců v oblasti tisku, a tedy přímý dopad případného zvýšení cen na navazující odvětví tisku v Unii.
(153)
Z předložených informací je rovněž známo, že tiskařský průmysl trpí strukturálním nadbytkem kapacity, který vede k pokračující restrukturalizaci tohoto výrobního odvětví. Jednou z hnacích sil restrukturalizace byla rovněž konsolidace výrobců papíru v hodnotovém řetězci. Mělo se za to, že problémy tiskařského průmyslu se zvýšením cen působí spíše strukturální nadbytek kapacit v samotném tiskařském průmyslu.
(154)
Zúčastněné strany, které poukazovaly na možný nedostatek dodávek, tento možný dodatek nevyčíslily, ani neposkytly příslušný odhad. V každém případě se tato tvrzení nezdají být doložena mírou využití kapacity výrobců v Unii, která v období šetření činila 83 %, což znamená volnou kapacitu přibližně jeden milion tun. Na základě těchto skutečností není pravděpodobné, že dojde k nedostatku dodávek.
9.4. Závěr týkající se zájmu Unie
(155)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzují prozatímní zjištění týkající se zájmu Unie, tj. že neexistují přesvědčivé důvody proti uložení konečných opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
10. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
10.1. Úroveň pro odstranění újmy
(156)
Jedna skupina čínských vyvážejících výrobců si vyžádala další informace o metodě použité při výpočtu cílového zisku ve výši 8 %, který byl použit pro výpočet ceny nepůsobící újmu. Skupina odkázala na podnět, v němž byl navrhovaný cílový zisk nižší.
(157)
Žadatel na druhou stranu požadoval, aby byl cílový zisk stanoven na úrovni minimálně 10 %, přičemž vycházel z očekávaného ziskového rozpětí, které ve své metodice klasifikace používají nezávislé ratingové agentury, a ze ziskovosti, jíž dosáhl výrobce činný v jiném segmentu výroby papíru, který není ovlivněn čínským dovozem.
(158)
Je nutno objasnit, že cílový zisk navrhovaný v podnětu byl posouzen na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u reprezentativních výrobců v Unii. Konkrétně byly zvažovány náklady investic do strojního zařízení. Bylo zjištěno, že cílový zisk stanovený na posledně uvedeném základě odráží nutnost vysokých počátečních investic a riziko spojené s tímto kapitálově náročným výrobním odvětvím v případě neexistence dumpingového nebo subvencovaného dovozu. Proto je cílový zisk 8 % považován za úroveň, které by mohlo odvětví dosáhnout, pokud by nedocházelo k dumpingovému dovozu. Jak bylo uvedeno v 86. bodě odůvodnění, byl v zájmu zajištění jednotného přístupu při výpočtu dumpingu a cenového podbízení a prodeje pod cenou a z důvodů uvedených v 68. až 71. bodě odůvodnění výpočet úrovně pro odstranění újmy revidován s cílem vyloučit vývoz společnosti spolupracujících čínských vyvážejících výrobců ve skupině.
(159)
Ve všech ostatních ohledech se potvrzují 153. až 161. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
10.2. Konečná opatření
(160)
Na základě závěrů, jichž bylo dosaženo s ohledem na dumping, újmu, příčinnou souvislost a zájem Unie, by v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy, podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných rozpětí újmy.
(161)
Podotýká se, že souběžně s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR probíhalo antisubvenční řízení. Jelikož podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení a čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (8), (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) nesmí být na žádný výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence, pokládalo se za nezbytné určit, zda a do jaké míry částka subvencí a dumpingové rozpětí vyplývají ze stejné situace.
(162)
Pokud jde o subvenční programy, které představovaly vývozní subvence ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, je konečné antidumpingové rozpětí zjištěné u dvou čínských vyvážejících výrobců způsobeno částečně (tj. 0,05 %) existencí napadnutelných vývozních subvencí. U ostatních subvenčních programů se vzhledem k použití pravidla nižšího cla v tomto případě a zjištěné výši subvence v souběžném antisubvenčním řízení nepovažovalo za nutné dále zkoumat, zda a do jaké míry jsou stejné subvence vyrovnány dvakrát, je-li na stejný dovážený výrobek uloženo současně antidumpingové i vyrovnávací clo.
(163)
Co se týká konečné celostátní úrovně dumpingu a subvence, připomíná se, že tato úroveň byla zjištěna pomocí konečného dumpingového rozpětí a konečného rozpětí subvence zjištěného u spolupracujících čínkých vyvážejících výrobců s nejvyšší individuální celní sazbou, tj. 63 % v případě konečného dumpingového rozpětí a 16 % v případě konečného rozpětí subvence.
(164)
Připomíná se, že pro antidumpingové i antisubvenční šetření platí stejná úroveň pro odstranění újmy. V této souvislosti se uvádí, že úroveň pro odstranění újmy je nižší než konečná dumpingová rozpětí, avšak vyšší než konečná rozpětí subvence. Považovalo se za vhodné uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni zjištěných konečných rozpětí subvence a poté uložit konečné antidumpingové clo do příslušné úrovně pro odstranění újmy.
(165)
Na základě výše uvedených skutečností a s přihlédnutím k zjištěním uvedeným v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 452/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného vyrovnávacího cla a o konečném výběru prozatímního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (9) a s ohledem čl. 14 odst. 1 poslední větu základního nařízení, podle níž clo nebude uloženo do míry nezbytné ke splnění pravidla stanoveného v uvedené větě, je sazba konečného antidumpingového cla pro ČLR a sazba cel, která budou uložena, následující:
Společnost
Celkové rozpětí subvence
Z toho vývozní subvence
Dumpinové rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba konečného vyrovná-vacího cla
Sazba konečného antidumpingového cla
Sazba konečného antidumpingového cla, které má být uloženo
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Všechny ostatní společnosti
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. KONEČNÝ VÝBĚR PROZATÍMNÍHO CLA
(166)
Vzhledem k rozsahu zjištěného dumpingového rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se s přihlédnutím ke skutečnosti, že v souběžném antisubvenčním řízení nebyla uložena žádná prozatímní opatření, považovalo za nezbytné, aby se částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením vybraly s konečnou platností v rozsahu prozatímních uložených cel.
(167)
Jeden ze spolupracujících čínských vyvážejících výrobců uvedl, že konečný výběr prozatímního cla v sazbách stanovených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 1042/2010 by byl v rozporu s čl. 10 odst. 3 druhou větou základního nařízení. Jak je však vysvětleno v tomto nařízení, a zejména v jeho čl. 1 odst. 2, konečné clo uložené tímto nařízením je ve skutečnosti vyšší než uložené prozatímní clo. Za těchto okolností by prozatímní clo v sazbách stanovených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 1042/2010 mělo být s konečnou platností vybráno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), v současnosti kódů KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90 (kódy TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 a 4810999020), pocházející z Čínské lidové republiky.
Konečné antidumpingové clo se nevztahuje na kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Konečné antidumpingové clo se nevztahuje rovněž na vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenku.
2. Sazba konečného antidumpingového cla je tato:
Společnost
Sazba antidumpingového cla
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
39,1 %
Všechny ostatní společnosti
39,1 %
3. Pokud jde o antidumpingové clo stanovené v čl. 1 odst. 2, 12 % se nevybere u společností Gold East Paper (Jiangsu) Co. a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., 4 % u společností Shangdong Chenming Paper Holdings Limited a Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd a 12 % u všech ostatních společností, pokud je odpovídající částka vybrána podle nařízení (EU) č. 452/2011.
4. S ohledem na čl. 1 odst. 2 a 3 je sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Sazba antidumpingového cla
Doplňkový kód TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
35,1 %
B013
Všechny ostatní společnosti
27,1 %
B999
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1042/2010 se s konečnou platností vybírají v sazbě stanovené v článku 1 uvedeného nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2011.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 451/2011,
annettu 6 päivänä toukokuuta 2011,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan ja 14 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission, jäljempänä ’komissio’, ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET
(1)
Komissio otti asetuksella (EU) N:o 1042/2010 (2), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin, jäljempänä ’väliaikaiset toimenpiteet’, Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa.
(2)
Menettely pantiin vireille 4 päivänä tammikuuta 2010, kun eurooppalaisten hienopaperituottajien järjestö CEPIFINE, jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli tehnyt valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 25 prosenttia päällystetyn hienopaperin kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta aineellisesta vahingosta katsottiin riittäväksi menettelyn aloittamiseksi.
2. MYÖHEMPI MENETTELY
(3)
Niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, useat asianomaiset osapuolet ilmoittivat kirjallisesti näkökantansa alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi.
(4)
Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista.
(5)
Yksi yhteistyössä toimineiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä, jäljempänä ’vientiä harjoittava tuottaja’, väitti, että sitä olisi pitänyt kuulla ennen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoa, koska ryhmän mukaan väliaikaista tullia koskeva asetus on Euroopan unionin perusoikeuskirjan (3), 41 artiklassa tarkoitettu yksittäinen toimenpide.
(6)
Edellä esitetystä väitteestä olisi otettava huomioon jäljempänä esitettävä seikat. Perusasetuksessa määritetään osapuolten oikeudet polkumyyntimenettelyssä, ja eritoten 7 artiklassa säädetään menettelystä, jolla väliaikaiset toimenpiteet otetaan käyttöön. Perusasetuksen 7 artiklassa todetaan muun muassa, että mahdolliset väliaikaiset toimenpiteet voidaan ottaa käyttöön 9 kuukauden kuluessa tapauksen vireillepanosta. Tässä menettelyssä komissio suoritti tutkimuksensa perusasetuksen 6 artiklan mukaisesti ja otti väliaikaiset toimenpiteet käyttöön perusasetuksen 7 artiklan mukaisesti, ja kaikkia kuulemista pyytäneitä asianomaisia osapuolia kuultiin, ja niillä oli riittävät mahdollisuudet toimittaa tietoja ja huomautuksia. Euroopan unionin tuomioistuin on toistuvasti katsonut, että ”vaikka […] puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaate vaatii, että viejille annetaan tietoja niistä tärkeimmistä tosiseikoista ja havainnoista, joiden perusteella väliaikaiset tullit on tarkoitus ottaa käyttöön, pelkästään se, että näitä oikeuksia ei ole kunnioitettu, ei tee lopullisten tullien käyttöön ottamisesta annettua asetusta virheelliseksi, jos viimeksi mainittua asetusta annettaessa on korjattu väliaikaisten tullien käyttöön ottamista koskevaa asetusta annettaessa tapahtunut virhe”. (4) Tässä tapauksessa komissio täytti perusasetuksen mukaiset ilmoittamisvelvollisuutensa, ja vientiä harjoittavan tuottajan oikeutta oikeudenmukaiseen kuulemiseen noudatettiin menettelyssä, jonka päätteeksi tämä asetus hyväksyttiin.
(7)
Perusasetuksen 7 artiklan nojalla hyväksyttyjen toimenpiteiden väliaikainen luonne tulee esiin muun muassa siinä, että ne voidaan ottaa käyttöön enintään kuudeksi kuukaudeksi ja että väliaikaisen tullin kantaminen varmistetaan vain vakuudella. Komissio ei ole myöskään koskaan estänyt mitään osapuolia esittämästä pyyntöjä lisäkuulemisiin ennen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotolle lainsäädännössä säädettyä 9 kuukauden määräaikaa, jos osapuolet ovat katsoneet, että lisäkuulemisiin kyseisessä vaiheessa on ollut tarvetta.
(8)
Vientiä harjoittava tuottaja pyysi käyttöönsä tietoja, jotka saatiin ainoalta Amerikan Yhdysvalloissa, jäljempänä ’Yhdysvallat’, toimivalta yritykseltä, joka toimitti tietoja 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti normaaliarvon vahvistamista varten. Väitteen mukaan osapuolta estettäisiin muutoin saamasta käyttöönsä näyttöä, jonka perusteella väliaikaiset toimenpiteet otettiin käyttöön, mikä rikkoo osapuolen puolustautumisoikeutta ja on vastoin hyvän hallintotavan periaatetta. Sama osapuoli väitti, että tiettyihin osapuoliin liittyviä luottamuksellisia tietoja voitaisiin luovuttaa vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän oikeudellisille edustajille. Oikeudelliset edustajat sitoutuisivat takaamaan yritysten liikesalaisuuksien luottamuksellisuuden. Väitteen tueksi viitattiin Yhdysvaltojen ja Kanadan järjestelmiin sekä Euroopan unionin tuomioistuimen tuomioon asiassa G.J. Dokter and Others vs. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.
(9)
Kyseiset pyynnöt oli hylättävä. Vientiä harjoittavan tuottajan pyyntö koski yhdysvaltalaisen yrityksen toimittamien luottamuksellisten hintatietojen saamista. Komissio ei voi antaa käyttöön tällaisia liiketoimintaa koskevia yksityiskohtaisia ja luottamuksellisia tietoja. Tällaisten tietojen antaminen olisi vastoin unionin lainsäädäntöä ja erityisesti perusasetuksen 19 artiklaa, koska tällöin paljastettaisiin ilman lupaa yhdysvaltalaisen yrityksen rajoitetusti luovutettavia ja arkaluonteisia tietoja. Ehdotetusta menetelmästä, jonka mukaan yrityksen liikesalaisuudet voitaisiin paljastaa muiden asianomaisten oikeudellisille edustajille, voidaan todeta, että perusasetuksessa ei säädetä tällaisesta menettelystä, toisin kuin Yhdysvaltojen ja Kanadan järjestelmissä. Se ei näin ollen selvästikään kuulu polkumyyntimenettelyjä koskeviin vakiintuneisiin EU:n oikeudellisiin puitteisiin. Edellä mainittu tuomioistuimen tuomio ei missään tapauksessa tue väitettä, jonka mukaan luottamuksellisia tietoja olisi paljastettava. Tuomiossa viitataan myös joihinkin puolustautumisoikeutta koskevan periaatteen luontaisiin rajoihin.
(10)
Vientiä harjoittava tuottaja pyysi käyttöönsä myös seuraavia seikkoja koskevaa näyttöä: unionin tuottajien tuottamat rullapainokoneisiin tarkoitetut rullat, yksityiskohtaiset tiedot yhden edustavan unionin tuottajan oikeudellisesta asemasta, tiettyjen paperitehtaiden toiminta ja rahoitustiedot, unionin tuotannonalan tuotantokustannuksiin liittyvät yksityiskohtaiset tiedot sekä edustavien unionin tuottajien tuotteiden tuotevalvontakoodit. Jotkin pyydetyistä tiedoista eivät kuuluneet tutkimuksen piiriin, koska ne liittyivät tuotteisiin, jotka eivät kuulu tutkimuksen piiriin, tai unionin tuottajien toimintaan, johon ei liity päällystetyn hienopaperin tuotantoa. Komissio ei voinut antaa käyttöön muita pyydettyjä tietoja, koska perusasetuksen 19 artiklan mukaisesti tämä olisi ollut luottamuksellisten liikesalaisuuksien luvaton luovuttaminen.
(11)
Vientiä harjoittava tuottaja pyysi myös niiden yritysten nimiä, jotka vastustivat tutkimusta eivätkä pyytäneet luottamuksellista käsittelyä. Näiden tietojen paljastaminen olisi paljastanut luottamuksellista käsittelyä pyytäneiden tuottajien tunnistetiedot ja kannat, minkä vuoksi näitä tietoja ei voitu paljastaa.
(12)
Alustavien päätelmien ilmoittaminen oli niin yksityiskohtaista kuin mahdollista paljastamatta luottamuksellisia tietoja, eikä se näin ollen ollut vientiä harjoittavien tuottajien perusoikeuksien, puolustautumisoikeuksien tai hyvän hallintotavan periaatteen vastaista.
(13)
Tässä polkumyynnin vastaisessa ja rinnakkaisessa tukien vastaisessa tutkimuksessa tehdyt vahinkoanalyysit ovat identtiset, koska unionin tuotannonalan määritelmä, edustavat unionin tuottajat sekä tutkimusajanjakso ovat samat kummassakin tutkimuksessa. Tästä syystä kummassa tahansa menettelyssä esitetyt vahinkoa koskevat huomautukset otettiin huomioon molemmissa menettelyissä.
2.1. Tutkimusajanjakso
(14)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 13 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2009 ja 31 päivän joulukuuta 2009 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttava kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2006 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
3. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
3.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(15)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen vientiä harjoittava tuottaja ja valituksen tekijä toimittivat lisähuomautuksia tuotteen määritelmästä. Osa huomautuksista oli samoja kuin ne, joita oli jo käsitelty väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa.
(16)
Vientiä harjoittava tuottaja toisti, että päällystetyn hienopaperin arkit ja rullat, jotka soveltuvat käyttäväksi arkkipainokoneissa (tarkasteltavana oleva tuote), ja päällystetyn hienopaperin rullat, jotka soveltuvat käytettäväksi rullapainokoneissa, eivät eroa merkittävästi perusominaisuuksiltaan toisistaan ja että sen vuoksi rullapainokoneissa käytettäväksi tarkoitettua päällystettyä hienopaperia ei olisi pitänyt jättää pois tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmästä. Osapuoli väitti myös, että komission päätelmä, jonka mukaan tuotteet eivät ole keskenään vaihdettavissa, on vailla näyttöä.
(17)
On muistettava, että tutkimuksessa kävi ilmi, että rullapainokoneissa käytettävä päällystetty hienopaperi ja arkkipainokoneissa käytettävä päällystetty hienopaperi ovat erilliset tuoteryhmät, jotka eivät ole keskenään vaihdettavissa, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 18 ja 20 kappaleessa todetaan. Vientiä harjoittava tuottaja myönsi itsekin, että tuotteet eivät ole täysin vaihdettavissa keskenään.
(18)
On myös huomattava, että rullapainokoneissa käytettäviä rullia ei tuotu lainkaan Kiinasta tarkastelujaksolla. Voidaan myös pitää epätodennäköisenä, että näitä tuotteita tuotaisiin jatkossakaan, koska niiden hankkiminen pitkän välimatkan päästä ei ole taloudellisesti kannattavaa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 20 kappaleessa mainituista syistä.
(19)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti lisäksi, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa määritellyt kriteerit, eli pintalujuutta koskevat tekniset ominaisuudet, eivät sovellu erottamaan toisistaan rullapainokoneissa käytettävää päällystettyä hienopaperia ja arkkipainokoneissa käytettävää päällystettyä hienopaperia. Väitettiin myös, että rullapainokoneissa käytettävien rullien jättäminen tutkimuksen ulkopuolelle tehtiin mielivaltaisesti, koska unionin tuottajien tuottamat rullapainokoneissa käytettävät rullat eivät täyttäneet väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa esitettyjä kriteereitä pintalujuutta koskevien teknisten ominaisuuksien osalta.
(20)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että komissio ei täyttänyt velvoitettaan ja tutkinut objektiivisesti kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan komission yksiköille ennen väliaikaisten asetuksen hyväksymistä esittämää näyttöä eli tuloksia vientiä harjoittavan tuottajan omassa laboratoriossa tehdystä testistä, jolla mitattiin unionin tuottajien tuottamien rullapainokoneissa käytettävien rullien pintalujuutta.
(21)
Vientiä harjoittavan tuottajan esittämät tutkimustulokset koostuivat sen omassa laboratoriossa tehdyn testin tulosten tiivistelmästä. Mikä tärkeintä, tuloksia ei annettu muiden asianomaisten osapuolten, etusijassa unionin tuotannonalan, tutkittavaksi ja kommentoitavaksi, eikä vientiä harjoittava tuottaja toimittanut tarkoituksenmukaista ei-luottamuksellista yhteenvetoa useista pyynnöistä huolimatta.
(22)
On muistettava, että komissio päätteli alustavassa vaiheessa, että testin objektiivisuus ja luotettavuus eivät olleet riittäviä, jotta sen perusteella olisi voitu tehdä päätelmiä. Vientiä harjoittava tuottaja ei toimittanut tarkempia tietoja, joiden avulla olisi voitu arvioida testin luotettavuutta paremmin. Koska testistä ei toimitettu ei-luottamuksellista versiota, yritykset, joiden rullapainokoneissa käytettäviä rullia väitetysti testattiin, eivät voineet vastata testin päätelmiin. Komissio ei voinut näin ollen objektiivisesti tarkastaa, olivatko toimitetut testitulokset luotettavia ja oikeita ja voitaisiinko niitä hyödyntää tutkimuksessa. Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella alustavassa vaiheessa tehtyjä päätelmiä testin objektiivisuudesta ja luotettavuudesta ei voitu tarkastella uudelleen, koska mikään luotettava taho ei pystynyt tarkastamaan luottamuksellisesti toimitettuja tietoja.
(23)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen vientiä harjoittava tuottaja esitti tulokset toisesta, ulkoisella testauslaboratoriolla teettämästään tutkimuksesta, ja toisti väitteensä, jonka mukaan rullapainokoneissa käytettävät rullat oli mielivaltaisesti jätetty tutkimuksen ulkopuolelle. Testiraportissa todettiin, että pintalujuutta oli mitattu 25 näytteellä rullapainokoneissa käytettävistä rullista, jotka vientiä harjoittava tuottaja oli toimittanut laboratoriolle ja joiden se oli ilmoittanut olevan näytteitä unionin tuottajien tuottamasta paperista. Raportin mukaan mikään testatuista papereista ei täyttänyt väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa esitettyjä molempia kriteereitä.
(24)
Testiraportin tarkastelusta kävi ilmi, että ensinnäkin ulkoisen laboratorion testiraportti liittyi enimmäkseen tuotteisiin, joiden osalta tulokset eivät olleet relevantteja, koska useimmat testatuista näytteistä olivat itse asiassa muita kuin rullapainokoneisiin tarkoitettuja rullia, ja toiseksi testiraportti liittyi tuotteisiin, joita ei ollut riittävästi yksilöity, sillä testiraportin perusteella ei pystytty varmistamaan, oliko testattu paperi tarkoitettu arkkipainoon vai rullapainokoneisiin, koska raportissa kuvattua paperimerkkiä on olemassa molemmissa formaateissa. Testiraportti ei tarjonnut myöskään varmuutta siitä, että ilmoitetut näyterullat olivat itse asiassa niitä, jotka testattiin.
(25)
Valituksen tekijä otti kantaa ulkoisen laboratorion testiraporttiin toimittamalla tulokset testistä, jonka yksi unionin tuottaja suoritti samoilla rullapainokoneisiin tarkoitettujen rullien näytteillä, jotka ulkoinen laboratorio oli väitetysti testannut. Tästä testistä saatiin erilaiset tulokset. Valituksen tekijän mukaan erot johtuivat mahdollisesti erilaisista testausolosuhteista eli mahdollisesta ISO-standardin 3783:2006 vastaisuudesta; kyseessä on standardi, jonka mukaisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa esitetty pintalujuus olisi mitattava.
(26)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen vientiä harjoittava tuottaja kyseenalaisti komission puolueettomuuden, kun se hylkäsi ulkoisen laboratorion testitulokset. Se väitti, että kyseessä oli riippumattoman asiantuntijan tekemä sokkotesti, joka tehtiin asiaa koskevien ISO-standardien mukaisesti. Se toimitti johtajansa valaehtoisen todistuksen, jossa selvitettiin testauksessa käytettyjen näytteiden hankintaprosessia, testauksen riippumattomuuden, oikeellisuuden ja edustavuuden todistamiseksi.
(27)
Ensinnäkin on todettava, että komissio ei missään vaiheessa kyseenalaistanut ulkoisen laboratorion testiraportin puolueettomuutta, ja tältä osin on merkityksetöntä, että testaus tehtiin sokkona. Epäilyksiä esitettiin testattujen näytteiden valintaan ja alkuperään liittyvistä takeista eikä niinkään itse testistä. Vientiä harjoittavan tuottajan väitteet eivät poistaneet näitä epäilyksiä, koska ne olivat puutteellisia ja epäselviä useilta osin, esimerkiksi muiden tuotteiden kuin rullapainokoneissa käytettävien rullien testiin sisällyttämisen väitettiin aiheutuneen hallinnollisista virheistä tai toimittajien virheistä näiden toimittaessa mahdollisesti vääriä näytteitä.
(28)
Koska testattujen tuotteiden alkuperästä eikä näytteistä ollut täyttä selvyyttä ja eri osapuolten testitulokset olivat ristiriitaisia, pääteltiin, että vientiä harjoittavan tuottajan puolesta toimineen ulkoisen laboratorion toimittama testiraportti ei osoittanut yksiselitteisesti, että pintalujuustesti ei sovellu erottamaan toisistaan rullapainokoneissa käytettävää päällystettyä hienopaperia ja arkkipainokoneissa käytettävää päällystettyä hienopaperia. Testiraportti ei näin ollen osoittanut, että rullapainokoneissa käytetty päällystetty hienopaperi oli mielivaltaisesti suljettu pois tutkimuksesta.
(29)
Pintalujuuden soveltuvuudesta rullapainokoneissa käytettävien rullien erotteluperusteena on muistettava, että tuotteen määritelmässä nämä kaksi tuoteryhmää on erotettu toisistaan mm. tuotteen käyttötarkoituksen perusteella eli sillä perusteella, sopiiko tuote käytettäväksi arkkipainossa vai rullapainokoneissa, mitä määrittävät niiden painokoneiden vaatimukset, joissa niitä käytetään, esimerkiksi pintalujuusominaisuudet. On vielä huomattava, että pintalujuus on vain yksi ominaisuuksista, joka erottaa rullapainokoneissa käytettävän päällystetyn hienopaperin arkkipainossa käytetystä päällystetystä hienopaperista; väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 ja 18 kappaleessa esitetään muita kriteereitä, joita kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei ole kiistänyt. Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kosteus, sellaisena kuin se on määriteltynä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 18 kappaleessa, ei ole erillinen perusominaisuus, joka erottaa tuotteita toisistaan. Muut osapuolet esittivät tutkimuksen aikana kuitenkin eriäviä väitteitä tältä osin. Joka tapauksessa havaittiin, että jäykkyys ja pintalujuus ovat merkityksellisimpiä tekijöitä.
(30)
Vastineessaan valituksen tekijä tunnusti, että saattaa olla rullia, jotka eivät täysin täytä kaikkia pintalujuuden kriteereitä, jotka on esitetty väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa, mutta joita voitaisiin silti käyttää rullapainokoneissa. Se kuitenkin pysyi kannassaan, jonka mukaan pintalujuus on ainoa testi, jolla voidaan varmasti tunnistaa, että rulla soveltuu rullapainokoneisiin, eli jos rulla täyttää väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa esitetyt pintalujuuskriteerit, se on varmasti tarkoitettu rullapainokoneeseen.
(31)
Pintalujuutta koskevien väitteidensä tueksi vientiä harjoittava tuottaja viittasi yhden valituksen tekijänä olleen unionin tuottajan esittämiin väitteisiin Yhdysvalloissa tehdyissä tukien ja polkumyynnin vastaisissa tutkimuksissa, joissa unionin tuottaja väitteen mukaan tunnusti, että rullapainokoneissa käytettäviä rullia ei voida erottaa pintalujuustestin tai minkään muun mittauksen perusteella.
(32)
Valituksen tekijä kiisti nämä vientiä harjoittavan tuottajan väitteet ja totesi, että päinvastoin kuin oli väitetty, Yhdysvalloissa tapahtuneesta käsittelystä seuraa, että rullapainokoneissa käytetty paperi voidaan selvästi erottaa päällystetystä hienopaperista.
(33)
Ensinnäkin on huomattava, että vientiä harjoittavan tuottajan tarkoittamat lausunnot esitettiin tutkimuksissa, jotka tehtiin eri lainkäyttöalueella, ja niiden esittäjinä olivat eri osapuolet kuin tässä menettelyssä. Toiseksi Yhdysvaltojen viranomaiset päättelivät kyseisissä tutkimuksissa, että arkkipainoon käytettävän päällystetyn hienopaperin ja rullapainokoneissa käytettävien rullien välillä oli selvä ero. Arkkipainokoneissa käytettäviä rullia pidettiin puolivalmiina tuotteina, kun taas rullapainokoneisiin soveltuvia rullia ei pidetty tarkasteltavana olevana tuotteena. Yhdysvaltojen viranomaiset eivät nimenomaisesti määritelleet rullapainokoneissa käytettäviä rullia tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmässään. Tästä syystä pintalujuutta koskeva kriteeri ei ollut merkityksellinen tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmässä kyseisissä tutkimuksissa.
(34)
Edellä esitettyjen huomautusten perusteella vahvistettiin, että tekninen ominaisuus ”pintalujuus” on luotettava ominaisuus, jolla voidaan kuvata rullapainokoneissa käytettäväksi soveltuvaa päällystettyä hienopaperia.
(35)
Esitetyistä huomautuksista on kuitenkin myös käynyt ilmi, että on olemassa rullia, joita voidaan käyttää rullapainokoneissa, vaikka ne eivät täytäkään täysin kaikkia pintalujuuskriteereitä. Tästä syystä katsottiin, että on tarpeen täsmentää edelleen rullapainokoneissa käytettäväksi soveltuvien rullien määritelmää.
(36)
Jotta saataisiin lisäkriteereitä, joiden perusteella voitaisiin erottaa rullapainokoneisiin tarkoitetut rullat, jotka eivät täytä kaikkia pintalujuuskriteereitä, valituksen tekijä ehdotti, että rullaa, joka ei täysin täytä pintalujuustestiä mutta jonka hylsyn sisämitta on alle 80 mm, olisi pidettävä rullapainokoneeseen tarkoitettuna rullana.
(37)
Kiinan viranomaiset ja vientiä harjoittava tuottaja väittivät, että hylsyn sisämitan lisääminen uutena tekijänä tuotteen määritelmään tarkoittaa rullapainokoneisiin tarkoitettujen rullien eli tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän tarkistamista. Ne myös väittivät, että hylsyn sisämitta ei ole soveltuva kriteeri, koska on olemassa rullapainokoneisiin tarkoitettuja tullia, joiden hylsyn sisämitta on yli 80 mm, ja arkkipainokoneisiin tarkoitettuja rullia, joiden hylsyn sisämitta on alle 80 mm.
(38)
Komissio pyrki määrittelemään tarkemmin rullapainokoneissa soveltuviksi käytettävät rullat ja selkeyttämään määritelmää, jotta tarkasteltavana oleva tuote ja muut tuotteet olisivat vieläkin selvemmin erotettavissa toisistaan ja jotta toimenpiteiden kiertämismahdollisuus saataisiin minimoitua. Näyttö, joka toimitettiin hylsyn sisämitan soveltuvuudesta määritelmän vaihtoehtoiseksi kriteeriksi, kuitenkin osoitti, että kriteeri saattaisi johtaa siihen, että tarkasteltavana oleva tuote eli rullapainokoneisiin tarkoitetut rullat, joiden hylsyn sisämitta on alle 80 mm, jäisi toimenpiteen ulkopuolelle. Sen vuoksi tämä kriteeri hylättiin rullapainokoneissa soveltuvaksi käytettävien rullien määrittelemiseksi.
(39)
Edellä esitetty ei rajoita sen menetelmän luotettavuutta, jonka mukaisesti rullapainokoneissa käytettävät rullat on suljettu tutkimuksen ulkopuolelle, kuten kiinalainen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä väitti.
(40)
Muita sellaisia huomautuksia ei saatu, jotka olisivat koskeneet monikerroksisen paperin jättämistä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle.
(41)
Edellä esitetyn perusteella väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 14-26 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3.2. Samankaltainen tuote
(42)
Koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 27 kappaleessa esitetyistä päätelmistä ei esitetty huomautuksia, samankaltaista tuotetta koskevat alustavat päätelmät voidaan vahvistaa.
4. OTANTA
(43)
Koska otantaa koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 28-30 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
(44)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 29 kappaleessa tarkoitettuihin neljään tuottajaan, joita pidettiin unionin tuotannonalaa edustavina väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 77 kappaleessa määritellyn mukaisesti, viitataan jäljempänä ilmaisulla ’edustavat unionin tuottajat’.
5. POLKUMYYNTI
(45)
Vain yksi kiinalainen yhteistyössä toiminut ryhmä (APP, vientiä harjoittava tuottaja) toimitti huomautuksia polkumyynnistä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen.
5.1. Markkinatalouskohtelu
(46)
APP väitti kriteeristä 1, että komission väitteet nojautuivat yksinomaan siihen, että sen mukaan maksuja oli mahdoton todentaa. Tämän vuoksi väitettiin, että osapuolen käyttämät menetelmät olivat kansainvälisten kirjanpitostandardien, jäljempänä ’IAS-standardit’, mukaisia.
(47)
Tämä oli hylättävä. On huomattava, että tutkimuksessa kävi ilmi, että ei ollut mahdollista vahvistaa yritysten osakkeiden siirtoon ja keskeisten raaka-ainepanosten kustannuksiin liittyvien maksujen esiintymistä. Käytetyistä kirjanpitomenetelmistä on todettava, että menetelmät eivät olleet IAS-standardien mukaisia (kuittaukset ja lähipiiriä koskevat tiedot).
(48)
APP totesi kriteereistä 1 ja 2, että komissio oli jättänyt huomiotta tunnetun kirjanpitokonsulttiyhtiön lausunnon sillä perusteella, että se ei ollut relevantti. Tällainen huomiotta jättäminen tarkoittaa riippumattoman todistajalausunnon hylkäämistä, mikä rikkoo APP:n oikeutta puolueettomaan käsittelyyn. APP väitti, että sen kirjanpitokonsultit pitivät kirjanpitomenettelyjä ja -periaatteita koskevaa komission analyysiä virheellisenä, ja konsulttien mukaan jotkin komission yksilöimistä kohdista eivät olleet olennaisia.
(49)
APP ei esittänyt väitteidensä tueksi mitään näyttöä, ja väitteet oli hylättävä. Tältä osin voidaan todeta, että edellä olevassa kappaleessa mainitut kirjanpitokonsultit eivät vaikuttaneet kiistävän tutkimuksessa vahvistettuja tosiseikkoja vaan pyrkivät pikemminkin analysoimaan joitakin kirjanpidon perusperiaatteita, kuten varovaisuusperiaatetta, suoriteperusteisen kirjanpidon periaatetta, liiketoimien todenmukaisen esittämisen periaatetta ja olennaisuuden periaatetta. Kyseiset konsultit eivät olleet läsnä komission Kiinassa suorittaman tarkastuskäynnin aikana, jolloin komissio sai ensi käden tietoa markkinatalouskohtelun arvioinnin kannalta olennaisista APP:n käytännöistä. Komissio on esittänyt osapuolelle yksityiskohtaisen kirjallisen selvityksen havaituista puutteista ja niiden yhteydestä IAS:n mukaisiin kirjanpitoperiaatteisiin. Kirjanpitoyrityksen esittämä tulkinta näistä periaatteista ei ollut riittävästi perusteltu tai näyttöön tukeutuva eikä se myöskään sopinut yhteen vahvistettujen tosiseikkojen kanssa. Asiakirja-aineistossa oleva näyttö vahvistaa, että edellä mainittuja kirjanpitoperiaatteita ei noudatettu.
(50)
APP esitti, että sen perusoikeuksia on rikottu. Väitteen mukaan komissio asettaa kohtuuttoman todistustaakan osapuolelle tutkiessaan markkinatalouskohtelun myöntämistä.
(51)
Tämä väite oli hylättävä. Komissio on tiedottanut APP:lle yksityiskohtaisesti tiedoista, jotka vaaditaan markkinatalouskohtelun käsittelyyn, ja pyrkinyt menettelyn joka vaiheessa tarkistamaan osapuolen toimittamat tiedot. Se, että osapuolen toimittamat tiedot eivät vahvista sen kirjanpitomenetelmien olevan IAS-standardien mukaiset, ei merkitse kohtuuttoman todistustaakan asettamista. Markkinatalouskohtelu on poikkeusjärjestely, joka myönnetään muussa kuin markkinatalousmaassa sijaitseville yrityksille, ja tällaisissa tapauksissa osapuolia pyydetään yksinkertaisesti osoittamaan, että ne noudattavat perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa annettuja sääntöjä, ja pelkästään se, että yksi kriteeri ei täyty, riittää perusteeksi markkinatalouskohtelun epäämiseen. Tässä menettelyssä tutkimuksessa vahvistettiin, että APP ei kyennyt osoittamaan, että se täytti kriteerin 2 vaatimukset.
(52)
APP väitti myös, että markkinatalouskohtelun arviointi ei ollut objektiivista. Sen mukaan markkinatalouskohtelua koskevaan päätökseen saattoi vaikuttaa komission tieto siitä, miten markkinatalouskohtelun hylkääminen vaikuttaa ryhmän polkumyyntimarginaaliin.
(53)
Nämä väitteet olivat perusteettomia ja ne oli näin ollen hylättävä. Ei ole mitään viitteitä siitä, että markkinatalouskohtelua koskevaan päätökseen olisi vaikuttanut komission tieto siitä, miten markkinatalouskohtelun hylkääminen vaikuttaa ryhmän polkumyyntimarginaaliin. Markkinatalouskohtelun arvioinnissa tehdään tekninen analyysi siitä, täyttyvätkö perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa asetetut viisi selvää kriteeriä, ja komission esittämä markkinatalouskohtelua koskeva analyysi tehtiin näiden kriteereiden perusteella ottamatta huomioon analyysin tuloksen vaikutuksia vientiä harjoittavan tuottajan mahdolliseen polkumyyntimarginaaliin. Tältä osin on muistettava, että paikan päällä tehtyjen tarkastusten eri osien aikatauluttaminen ja erot noudatetuissa aikatauluissa (markkinatalouskohtelun hakulomakkeet, polkumyyntiä koskevat kyselylomakkeet, vertailumaata koskevat tiedot, vientimyynti etuyhteydessä olevien unionin osapuolten kautta) sekä määräajat, joiden kuluessa osapuolet toimittivat vastauksia ja myöhempiä muutoksia huomautuksiinsa, osoittavat, että komissio ei pystynyt vahvistamaan markkinatalouskohtelua koskevan päätöksen vaikutuksia osapuolen mahdolliseen polkumyyntimarginaaliin siinä vaiheessa, kun markkinatalouskohtelua koskevasta päätöksestä ilmoitettiin. Lisäksi APP toimitti varsin myöhäisessä vaiheessa uusia tietoja ja korvasi jo toimitettuja tietoja, joten ei voida katsoa, että komissio olisi kyennyt laskemaan polkumyyntimarginaaleja sellaisten tietojen perusteella, joita sillä ei ollut.
(54)
APP väitti myös, että komission ei tarvinnut tarkistaa täysimääräisesti osapuolen vastauksia saadakseen tarkan kuvan tiedoista, jotka sisältyivät osapuolen vastauksiin polkumyyntiä koskevaan kyselylomakkeeseen, ja että on epäilyjä siitä, että komissiolla oli kaikki tarvittavat tiedot polkumyyntimarginaalin laskemista varten.
(55)
Tämä väite oli hylättävä. Komissio tarkisti perusasetuksen 16 artiklan säännösten mukaisesti kaikki asianomaisten osapuolten toimittamat tiedot voidakseen tehdä edustavia päätelmiä. Tutkimuksen päätelmät perustuivat tarkistettuihin tosiseikkoihin neljän kuukauden mittaisella ajanjaksolla eivätkä pelkkiin epäilyksiin tai mihinkään tarkistamattomiin toteamuksiin tai väitteisiin.
(56)
APP:n mukaan markkinatalouskohtelua koskevia kriteereitä olisi tulkittava ottaen huomioon niiden tavoite varmistaa, että hinnat määräytyvät tavanomaisten markkinavoimien mukaan. Markkinatalouskohtelua koskevien kriteerien tarkoitus on selvästi esitetty perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdassa, ja komissio sovelsi näitä selvästi esitettyjä sääntöjä analysoidessaan APP:n markkinatalouskohtelupyyntöä.
(57)
APP väitti vielä, että markkinatalouskohtelun arvioinnissa oli puutteita, koska polkumyyntiä koskevan kyselylomakkeen vastausten tarkistuksessa oli vahvistettu ”luotettavat” tuotantokustannukset, kun taas markkinatalouskohtelun arvioinnissa todetaan kyvyttömyys vahvistaa tuotantopanosten maksuja.
(58)
Tällainen tulkinta havainnoista on hylättävä virheellisenä. On muistettava, että perusasetuksessa nimenomaisesti asetetaan ehdoksi markkinatalouskohtelun myöntämiselle ja näin ollen vientiä harjoittavan tuottajan omien hinta- ja kustannustietojen luotettavuudelle ja käytölle normaaliarvon vahvistamista varten, että yritys onnistuu osoittamaan, että se täyttää 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa esitetyt vaatimukset. Jos APP:n edellä esitetty väite hyväksyttäisiin, tällä tavoin sivuutettaisiin markkinatalouskohtelua koskevan arvioinnin tulokset ja 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan säännökset käyttämällä muun tyyppistä tietoa, joka on kerätty eri tarkoitukseen. Tämä ei ole perusasetuksen säännösten mukaista.
(59)
On muistettava, että APP:n osalta kahden neljästä etuyhteydessä olevasta vientiä harjoittavasta tuottajasta havaittiin tuottavan ainoastaan monikerroksista kartonkia. Kun otetaan huomioon, että monikerroksinen kartonki ei kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään (ks. 40 ja 41 kappale), voidaan päätellä, että markkinatalouskohtelua koskevat havainnot niiden kahden APP-ryhmään kuuluvan kahden etuyhteydessä olevan vientiä harjoittavan tuottajan osalta, jotka tuottavat pelkästään monikerroksista kartonkia, eivät ole relevantteja tämän menettelyn kannalta.
(60)
Koska markkinatalouskohtelusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 31-51 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.2. Yksilöllinen kohtelu
(61)
Koska yksilöllisestä kohtelusta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 52-55 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3. Normaaliarvo
5.3.1 Vertailumaa
(62)
Yksikään osapuoli ei kyseenalaistanut Yhdysvaltojen valintaa vertailumaaksi lopullista määrittämistä varten.
(63)
Koska vertailumaan valinnasta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 56-63 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5.3.2 Normaaliarvon määrittäminen
(64)
Normaaliarvo laskettiin siis vertailumaan (eli Yhdysvaltojen) ainoan yhteistyössä toimineen tuottajan toimittamien tietojen pohjalta. Normaaliarvo vahvistettiin näin ollen Yhdysvalloissa tuotetun samankaltaisen tuotteen yhden yhdysvaltalaisen tuottajan kotimarkkinamyynnin hintojen perusteella. Kyseinen tuottaja tuotti ja myi tutkimusajanjaksolla Yhdysvaltojen markkinoilla valtaosan samankaltaisen tuotteen lajeista.
(65)
APP huomautti, että komissio ei toimittanut tarvittavia tietoja normaaliarvosta vertailumaassa, kuten tietoja tuotteiden vertailukelpoisuudesta, edustavuudesta, kustannusrakenteesta, tasapuolisista vertailumekanismeista ja oikaisuista.
(66)
Nämä väitteet oli hylättävä. Kuten 9 kappaleessa selostetaan, komissio toimitti osapuolelle kaikki sellaiset normaaliarvon laskemiseen käytetyt tiedot, jotka voitiin paljastaa rikkomatta perusasetuksen 19 artiklaa, eli se varmisti, että kaikkia ainoan yhdysvaltalaisen tuottajan luottamuksellisina toimittamia tietoja kohdeltiin sellaisina eikä paljasteta muille osapuolille. Vientiä harjoittavalle tuottajalle toimitetut tiedot olivat merkityksellisiä ja antoivat osapuolelle mahdollisuuden ymmärtää menetelmää, jota käytettiin perusasetuksen 2 artiklan mukaisesti.
(67)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 64-67 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5.4. Vientihinta
(68)
APP väitti, että yhden sen yhteistyössä toimivan yrityksen vientimyyntiä ei olisi pitänyt jättää pois polkumyyntimarginaalia koskevista laskelmista, vaikka sillä ei olekaan vastaavia tuotteita. Se väitti myös, että yrityksen vientimäärät eivät olleet pienet vaan huomattavat.
(69)
Näistä väitteistä on todettava, että kyseisten liiketoimien myyntiarvot otettiin huomioon vientihintoja vahvistettaessa, mutta niille ei voitu vahvistaa normaaliarvoa, koska vertailumaassa ei ollut vastaavia tuotelajeja, minkä vuoksi vertailua ei voitu suorittaa. Tämän yrityksen vientimäärästä voidaan todeta, että se edustaa vain vähäistä osaa APP:n kokonaisvientimyynnistä ja sen hintataso vaikutti olevan APP:n vientimyynnin hintojen tasolla. On vielä tuotava esiin, että suurinta osaa vientiin liittyvistä liiketoimista - eli niitä, jotka vastasivat täysin vertailumaassa vahvistettua normaaliarvoa - käytettiin sen määrittämiseen, tapahtuiko vienti polkumyynnillä vai ei. Näin ollen APP:n väitteet vientihinnasta on hylättävä: niillä ei voida kiistää vahingollista polkumyyntiä koskevia päätelmiä, koska laskelmien perusta on selvästi edustava. Se, että vertailumaassa ei välttämättä esiinny vastaavaa normaaliarvoa jokaisen vientitapahtuman osalta, on luontaista tällaiselle päätelmälle.
(70)
APP huomautti myös, että edellä mainittua vientimyyntiä olisi pitänyt käyttää polkumyyntimarginaalia koskevissa laskelmissa, koska tutkivalla viranomaisella on mahdollisuus yksilöidä normaaliarvoa koskevissa laskelmissa käytettyjä samanlaisia tuotelajeja, mukauttaa vientihintaa normaaliarvoon tai muodostaa laskennallinen normaaliarvo, jota voidaan verrata edellä mainittuun vientimyyntiin.
(71)
Nämä väitteet oli hylättävä, koska vertailumaassa ei ollut mitään tuotelajeja, jotka olisivat muistuttaneet vietyjä tuotelajeja riittävän läheisesti, jotta erot olisi voitu kattaa tekemällä oikaisuja fyysisten ominaisuuksien erojen huomioon ottamiseksi. Tällaisille tuotelajeille ei ollut myöskään mahdollista muodostaa laskennallista normaaliarvoa. Samanlaisia tuotelajeja muissa normaaliarvon mukaisissa liiketoimissa ei myöskään voitu yksilöidä, eikä käytettävissä ollut perustaa, jonka mukaan olisi voitu tehdä oikaisuja tai muodostaa normaaliarvo laskennallisesti käyttäen myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia sekä voittoa koskevia olettamuksia.
(72)
APP pyysi selvityksiä kohtuullisesta voittomarginaalista, jota käytettiin laskennallisen vientihinnan muodostamiseen perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti.
(73)
Tältä osin huomautetaan, että komissio käsitteli tätä kohtaa uudelleen asiassa tapahtuneen kehityksen vuoksi. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 71 kappaleessa selitettiin, laskelmissa käytettiin kohtuullista voittoprosenttia, joka oli paljon alhaisempi kuin unionin tuotannonalan tavoitevoitto. Komissio tarkasteli uudelleen käytettävissä olevia tietoja ja alensi laskennallisen vientihinnan muodostamiseen käytettyä voittomarginaalia niin, että se vastasi painotettua keskimääräistä voittomarginaalia, jonka joukko etuyhteydettömiä unionin tuojia oli ilmoittanut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta, eli 4,5 prosenttia.
(74)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 68-71 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa sellaisina kuin ne ovat muutettuna edellä.
5.5. Vertailu
(75)
APP väitti, että se ei kyennyt ymmärtämään laskentaperustaa, jota oli käytetty oikaisujen tekemiseksi normaaliarvoon (eli oikaisujen tyyppiä ja niiden vaikutusta normaaliarvoon) ja vientihintaan (eli käytettyä menetelmää ja eri suhdelukujen saamiseksi tehtyjä laskelmia).
(76)
Komissio toimitti normaaliarvoa koskevista oikaisuista APP:lle kaikki asianmukaiset tiedot, jotka voitiin toimittaa luottamuksellisuutta koskevien perusasetuksen säännösten mukaisesti (ks. 9 ja 66 kappale). Komissio varmisti vielä vertailumaan yhteistyössä toimivalta osapuolelta, voitiinko oikaisuista paljastaa muita tietoja avoimuuden parantamiseksi. Kun vertailumaan tuottajalta oli saatu suostumus, APP:lle toimitettiin alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen tarkempia tietoja, jotka selvittävät normaaliarvoa koskevia oikaisuja.
(77)
APP sai täydelliset tiedot vientihintoja koskevista oikaisuista. APP:n pyynnöstä sille toimitettiin vielä alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen selvennyksiä, joissa käsiteltiin perusteellisemmin vientihintaa koskevia oikaisuja.
(78)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 72 ja 73 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5.6. Polkumyyntimarginaali
(79)
Polkumyyntimarginaalista ei esitetty mitään asiaankuuluvia huomautuksia. Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 74 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
(80)
Kun otetaan huomioon tarkistettu voittomarginaali, jota käytettiin laskennallisen vientihinnan muodostamiseen APP:lle, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 31-73 kappaleessa esitetyn menetelmän mukaisesti lasketut lopulliset polkumyyntimarginaalit, ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana, ovat seuraavat:
Vientiä harjoittava tuottaja
Polkumyyntimarginaali
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsun provinssi, Kiina
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsun provinssi, Kiina
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
63 %
(81)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 kappaleessa esitettyjen tosiseikkojen perusteella koko maata koskeva lopullinen polkumyyntimarginaali Kiinalle asetettiin käyttäen yhteistyössä toimineille yrityksille vahvistettua korkeinta yksilöllistä polkumyyntimarginaalia, joka oli 63 prosenttia. Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
6. UNIONIN TUOTTAJAT
(82)
Kiinan viranomaiset huomauttivat, että yksi edustavista tuottajista on väitetysti etuyhteydessä kiinalaiseen yritykseen, minkä vuoksi se pitäisi sulkea pois unionin tuotannonalan määritelmästä. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että kyseisen kiinalaisen yrityksen valmistamat tuotteet eivät ole tarkasteltavana olevia tuotteita. Sen vuoksi tällä suhteella ei ole vaikutusta vahinkoanalyysiin eikä kyseisen unionin tuottajan sisällyttämiseen unionin tuotannonalan määritelmään.
(83)
Koska unionin tuotannosta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 77-79 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
7. VAHINKO
7.1. Unionin kulutus
(84)
Koska unionin kulutusta koskevia huomautuksia ei ole tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 80-82 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
7.2. Tuonti Kiinasta unioniin
(85)
Koska Kiinasta unioniin tulevan tuonnin tasoa koskevia huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 83 ja 84 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
7.2.1 Hintojen alittavuus
(86)
Sen varmistamiseksi, että polkumyyntiä sekä hinnan alittavuutta ja viitehinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa noudatettaisiin johdonmukaista lähestymistapaa, ja 68-71 kappaleessa esitetyistä syistä hintojen alittavuutta koskevia laskelmia on tarkistettu jättämällä niistä pois yhden yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan ryhmään kuuluvan yrityksen vientimyynti.
(87)
Laskelmissa käytettyjen muutettujen tietojen ja pienen laskelmiin tehdyn oikaisun vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 87 kappaleessa esitettyä hintojen alittavuuden tasoa tarkistettiin hieman. Polkumyyntituonti alitti unionin tuottajien myyntihinnat keskimäärin 7,6 prosenttia tutkimusajanjaksolla.
7.3. Unionin tuotannonalan ja edustavien unionin tuottajien taloudellinen tilanne
7.3.1 Alustavat huomiot
(88)
Yksi yhteistyössä toimivista vientiä harjoittavista kiinalaisista tuottajista (APP) väitti, että vahinkoanalyysi pitäisi tehdä oikein määritellystä unionin tuotannonalasta; määritelmä olisi rajattava unionin tuottajiin, jotka tukivat valitusta ja toimivat tutkimuksessa yhteistyössä. Mainittu tuottaja ehdotti, että merkittävää vahinkoa koskevat päätelmät olisivat erilaiset, jos jotkin indikaattorit, kuten markkinaosuus, olisi vahvistettu tällaisen ”oikein määritellyn” unionin tuotannonalan tasolla. Kiinan viranomaiset huomauttivat, että vahinkoanalyysissä ei analysoitu kaikkia vahinkoindikaattoreita valituksen tekijöiden ja koko unionin tuotannonalan osalta johdonmukaisesti ja kattavasti.
(89)
Vaikuttaa siltä, että kyseisen tuottajan lausunnon perustuvat indikaattoreihin, jotka on laskettu eri tiedoista kuin niistä, jotka vahvistettiin tutkimuksen aikana ja jotka on esitetty jäljempänä ja väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa. Nämä päätelmät perustuvat virheellisiin seikkoihin, eivätkä ne näin ollen ole relevantteja.
(90)
Komission käytäntönä on arvioida makroekonomiset tekijät koko unionin tuotannonalan tasolla aiheutuneen vahingon perustella, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 89 kappaleessa on selitetty. Tässä tutkimuksessa unionin tuotannonala määriteltiin niiden unionin tuottajien tasolla, jotka vastaavat koko unionin tuotannosta (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 77 kappale) riippumatta siitä, tukivatko tuottajat valitusta tai toimivatko ne yhteistyössä tutkimuksessa. Kun otetaan huomioon tämä laaja määritelmä, vientiä harjoittavien tuottajien väite, jonka mukaan unionin tuotannonalaa ei ole määritelty ”oikein”, on hylättävä.
(91)
Mikroekonomisia tekijöitä analysoidaan edustavien unionin tuottajien tasolla riippumatta siitä, tukivatko ne valitusta vai eivät. Edustavien tuottajien osuus oli 58 prosenttia unionin tuotannosta. Yksikään muista unionin tuottajista ei ilmoittautunut ja väittänyt, että komission päätelmät mikroekonomisista tekijöistä olisivat epäluotettavia tai perusteettomia. Sen vuoksi ei ole mitään syitä kyseenalaistaa päätelmiä, jotka perustuvat vain edustavien unionin tuottajien toimittamiin tietoihin.
(92)
Yhden edustavan unionin tuottajan yhteistyön tasosta esitettiin lisähuomautuksia.
(93)
Väitteen mukaan yksi edustavista unionin tuottajista toimi yhteistyössä vain osittain, koska se oli väitetysti etuyhteydessä toiseen tuottajaan, joka ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa. Yritysten väitettiin olevan etuyhteydessä sellaisten siirtymäkauden sopimusten seurauksena, jotka oli tehty, kun yhteistyössä toimiva unionin tuottaja hankki omistukseensa toisen tuottajan päällystetyn hienopaperin liiketoimintasegmentin. Väitteen mukaan näiden siirtymäkauden sopimusten kautta yhteistyössä toimiva unionin tuottaja valvoo joitakin tehtaista, jotka pysyivät osittain hankitun tuottajan omistuksessa. Väitteensä tueksi vientiä harjoittava tuottaja viittasi komission päätökseen (5), jossa tarkasteltiin hankintahetkellä, olisiko liiketoimea pidettävä hankintana yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 mukaisesti.
(94)
Väitettä on jo käsitelty väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 91 kappaleessa. Myöskään siirtymäkauden sopimukset, joihin viitattiin, eivät osoittaneet yritysten välillä mitään suhdetta, joka olisi ulottunut tavanomaista ostajan ja myyjän liikesuhdetta pidemmälle. Siirtymäkauden sopimusehdoilla pyritään hallinnoimaan päällystetyn paperin myyntiä siirtymäkaudella, ja näiden ehtojen mukaan unionin tuottaja toimii siirtymäkauden ajan ainoastaan myyntiagenttia vastaavasti. Lisäksi unionin tuottajan tarkastetussa konsernitilinpäätöksessä ja kyselylomakkeeseen annetussa vastauksessa ilmoitettiin palkkiotuotot, jotka oli saatu kyseisten paperitehtaiden myyntiagenttina toimimisesta; unionin tuottajalla ei ollut tunnustettua omistajuutta eikä näin ollen kustannuksia näiden tehtaiden suhteen.
(95)
Edellä tarkoitetun komission päätöksen mukaan yritysten välisessä liiketoiminnassa oli kyse siitä, että unionin tuottaja hankki osan toisen yrityksen liiketoiminnasta, eikä kyseessä ole yritysosto. Päätöksessä ei katsota, että yrityksiä olisi pidettävä yhtenä yksikkönä hankinnan jälkeen, eikä yritysten välillä ole yhteisyritystä. Lisäksi on huomattava, että edellä mainitussa päätöksessä tutkittu maantieteellinen laajuus koski ETA-aluetta eikä EU:n aluetta. On myös huomattava, että päätöksessä komissio ei analysoinut kyseisten yritysten välistä suhdetta yhteisön tullikoodeksin soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen (6) 143 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
(96)
Näin ollen ei ole mitään perusteita tarkastella uudelleen alustavia päätelmiä, joiden mukaan kyseiset kaksi yritystä eivät ole etuyhteydessä yhteisön tullikoodeksin soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen 143 artiklan mukaisesti ja kyseinen unionin tuottaja toimi tutkimuksessa yhteistyössä täysimääräisesti.
(97)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että unionin tuottajien kaikkien tytäryhtiöiden olisi pitänyt täyttää erillinen kyselylomake, koska ne ovat erillisiä oikeussubjekteja. Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kyseessä oli syrjintä, koska sitä pyydettiin toimittamaan erilliset markkinatalouskohteluhakemukset jokaisesta ryhmän yksiköstä.
(98)
Markkinatalouskohtelua koskevien hakemusten osalta yritysten ryhmillä on todistustaakka osoittaa, että kaikki ryhmän yritykset täyttävät markkinatalouskohtelun myöntämistä koskevat vaatimukset, koska päätös markkinatalouskohtelun myöntämisestä koskee koko ryhmää. Unionin tuottajien kyselylomakkeiden tapauksessa tarkoituksena oli määrittää, aiheutuiko unionin tuotannonalalle (kokonaisuutena) merkittävää vahinkoa tutkimusajanjaksolla. Syrjintäväitteessä jätetään huomiotta selvä ero vahinkotutkimuksen ja markkinatalouskohtelun määrittämisen välillä.
(99)
Kyseisen unionin tuottajan tapauksessa katsottiin joka tapauksessa, että yksi vastaus kyselylomakkeeseen on riittävä merkityksellistä vastausta ja vahinkojen analyysiä varten. Vastauksessa eriteltiin yksityiskohtaisesti tiedot yksittäisten paperitehtaiden tasolla, ja kaikki tarvittavat tiedot, jotka liittyivät etuyhteydessä oleviin samankaltaisen tuotteen tuottajiin/myyjiin, voitiin tarkistaa tarkastuskäynnillä.
(100)
Myöhemmin toimitetuissa huomautuksissa vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että sama yritys ei toiminut täysin yhteistyössä, koska se toimitti kyselylomakevastauksensa sellaisen yksikön puolesta, jota ei ole olemassa, ja että yrityksen tarkastettu tilinpäätös ei osoittanut tietoja, jotka oli toimitettu sen kyselylomakevastauksessa. Edeltävää kappaletta koskevat päätelmät pätevät myös tämän osalta.
(101)
Sen vuoksi 88-91 kappaleessa esitetyt päätelmät säilyvät muuttumattomina.
7.3.2 Unionin tuotannonalaan liittyvät tiedot (makrotaloudelliset indikaattorit)
(102)
Kiinan viranomaiset väittivät, että analyysissä käytetyt makrotaloudelliset tiedot ovat epätäydellisiä ja epätarkkoja, minkä vuoksi niitä ei voida käyttää positiivisena näyttönä merkittävästä vahingosta.
(103)
Valituksen tekijän toimitiloihin tehdyssä tarkastuksessa vahvistettiin, että makrotaloudellisten indikaattoreiden laskemiseen käytetyt tiedot kerätään suoraan unionin tuottajilta, joiden tuotanto kattaa noin 98 prosenttia unionin kokonaistuotannosta, ja ne ovat riittävän yksityiskohtaisia, jotta voidaan yksilöidä tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevat tiedot. Käytetyt olettamukset ja/tai arviot tehtiin kohtuullisin ja oikeutetuin perustein, esimerkiksi arkkipainokoneisiin tarkoitettuja rullia ei otettu huomioon niiden selvästi merkityksettömän määrän vuoksi, mitä osoitti niiden osuus edustavien unionin tuottajien kokonaismyyntimäärästä. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
(104)
Yksi kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä väitti, että unionin tuottajien markkinaosuuteen olisi sisällytettävä myös tuonti Sveitsistä, koska tuonti tapahtui yhden edustavan unionin tuottajan omistamasta tehtaasta.
(105)
Polkumyyntitutkimuksen maantieteellinen soveltamisala on Euroopan unioni. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
(106)
Lisäksi väitettiin, että valituksen tekijöiden markkinaosuus kasvoi merkittävästi tarkastelujaksolla.
(107)
Markkinaosuus on makroindikaattori, jota analysoidaan koko unionin tuotannonalan eikä valituksen tekijöiden tasolla. Lisäksi valituksen tekijöiden markkinaosuutta koskeva väite on virheellinen.
(108)
Koska muita huomautuksia ei tältä osin esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 92-98 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät voidaan vahvistaa.
7.3.3 Edustaviin unionin tuottajiin liittyvät tiedot (mikrotaloudelliset indikaattorit)
(109)
Vientiä harjoittava tuottaja huomautti, että vahinkoanalyysi oli virheellinen, koska unionin tuottajan hankkimia paperitehtaita (ks. 93 kappale) koskevat tiedot eivät sisältyneet mikrotaloudellisten indikaattoreiden analyysiin vuosilta 2006-2008.
(110)
Mainitun osapuolen esittämien väitteiden perusteella mikrotaloudellisia indikaattoreita oikaistiin, jotta saatiin täysin vertailukelpoinen suuntaus vuosien mittaan, jättämällä pois hankittuja tehtaita koskevat tiedot kaikilta tarkasteltavilta vuosilta.
(111)
Edustavien unionin tuottajien taloudellisen tilanteen analysointiin käytettyjen tietojen muuttamisen seurauksena (ks. edellinen kappale) lopulliset mikrotaloudelliset indikaattorit vahvistetaan seuraavasti:
7.3.3.1 Edustavien unionin tuottajien keskimääräiset yksikköhinnat
(112)
Hieman muutetuista luvuista huolimatta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 99 kappaleessa esitetyt perussuuntaukset ja päätelmät, joiden mukaan päällystetyn hienopaperin hinnat pysyttelivät vakaina vuosien mittaan, voidaan vahvistaa.
Taulukko 5
Unionin tuottajien hinnat
Unionin tuottajien hinnat
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Keskihinta (euroa/tonni)
692
717
691
699
Indeksi
100
104
100
101
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
7.3.3.2 Varastot
(113)
Varastojen osuus tuotantomäärästä tutkimusajanjaksolla oli noin 10 prosenttia. Edustavien unionin tuottajien varastot kasvoivat 10 prosenttia tarkastelujaksolla, etenkin vuosien 2006 ja 2007 välillä ja myöhemmin vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välillä. Tämä tapahtui samaan aikaan, kun Kiinasta halvoin hinnoin polkumyynnillä tuleva tuonti lisääntyi jyrkästi.
Taulukko 6
Varastot
Varastot
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Varastot (tonnia)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeksi
100
107
107
110
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
7.3.3.3 Työllisyys, palkat ja tuottavuus
Taulukko 7
Työllisyys
Työllisyys
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Työntekijät (kokoaikaiseksi muutettuna - FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeksi
100
97
93
80
Työvoimakustannukset (euroa/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeksi
100
102
105
108
Tuottavuus (yksikkö/FTE)
453
478
486
484
Indeksi
100
106
107
107
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
(114)
Edustavien unionin tuottajien paperitehtaiden sulkemisen ja yhdistämisen vuoksi työntekijöiden määrä väheni tarkastelujaksolla huomattavasti, 20 prosenttia (lähes 1 600 työpaikkaa). Toimintaa on tehostettu pitämällä yllä ja kasvattamalla tuotosta työntekijää kohti, myös merkittävien irtisanomisten aikana. Työvoimakustannukset kasvoivat vakaasti niin, että tarkastelujaksolla kasvu oli yhteensä 8 prosenttia.
(115)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 102 kappaleessa esitetyt päätelmät saavat näin ollen lisätukea hieman muuttuneista luvuista.
7.3.3.4 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto
Taulukko 8
Kannattavuus
2006
2007
2008
2009/tutkimusajanjakso
Kannattavuus
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Muutos (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Kassavirta (tuhatta euroa)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeksi
100
81
66
129
Investoinnit (tuhatta euroa)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeksi
100
99
84
58
Investointien tuotto
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Muutos (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Lähde: tarkastetut kyselylomakevastaukset.
(116)
Tarkastelujaksolla vallinnutta kannattavuutta oikaistiin niin, että kannattavuustaso tuli täsmällisemmin ilmi. Muutos ei kuitenkaan vaikuttanut kannattavuutta koskevaan perussuuntaukseen. Edustaville unionin tuottajille aiheutui tappioita vuosina 2006-2008, ja taloudellinen tilanne kääntyi positiiviseksi vasta vuonna 2009, jolloin tärkeimmän raaka-aineen, sellun, hinta maailmanmarkkinoilla poikkeuksellisesti laski merkittävästi talouden taantuman vuoksi. Sellun hinnan laskua (- 19 %) pidettiin epänormaalin suurena laskuna, joka vaikutti suoraan rahoitustilanteen paranemiseen tutkimusajanjaksolla. On huomattava, että tutkimusajanjakson jälkeen sellun hinnat ovat palanneet tutkimusajanjaksoa edeltävälle tasolle.
(117)
Lukujen hienoisen muutoksen jälkeen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 104 ja 105 kappaleessa esitetyt päätelmät, jotka koskevat kassavirtaa, investointeja ja investointien tuottoa, voidaan vahvistaa.
(118)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kannattavuuden paranemista ei pitäisi pitää yksittäisenä tapahtumana, joka perustuu raaka-ainekustannusten poikkeukselliseen laskuun, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107 kappaleessa selitetään. Kustannusten lasku hyödytti molempia: sekä kaikkia paikallisia että kiinalaisia tuottajia, eikä pelkästään valituksen tekijöitä, minkä vuoksi kannattavuuden kääntyminen nousuun ei perustunut yksinomaan kustannusten laskuun vaan oli tulosta valituksen tekijöiden muuttuneesta hinnoittelusta.
(119)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti lisäksi, että kannattavuuden taustalla ovat ennemminkin päällystetyn hienopaperin kuin sellun hinnat. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että kun sellun hinnat putosivat jyrkästi vuonna 2009, päällystetyn hienopaperin hinnat pysyivät vakaina ja voitot kasvoivat tämän seurauksena. Kun otetaan huomioon, että hinnat pysyivät vakaina, hintojen ja kannattavuuden välillä ei voida näin ollen havaita korrelaatiota tällä kyseisellä kaudella.
(120)
Kannattavuus on indikaattori, jota analysoidaan edustavien unionin tuottajien tasolla eikä valituksen tekijöiden tasolla, kuten osapuoli esitti. Kerättyjen tietojen analyysi osoitti suoran yhteyden tärkeimmän raaka-aineen, sellun, hintojen poikkeuksellisen laskun ja kasvaneen kannattavuuden välillä, ja tässä lopputuotteiden vakailla hinnoilla itse asiassa oli vaikutusta kannattavuuden paranemiseen. Tämä koski todennäköisesti myös muita tuottajia markkinoilla, mutta se ei vaikuta päätelmään, jonka mukaan tilapäinen kannattavuuden paraneminen johtui raaka-aineiden hinnan poikkeuksellisesta laskusta tutkimusajanjaksolla.
7.3.3.5 Pääoman saatavuus
(121)
Edustavien tuottajien pääomansaantikykyä koskeva päätelmät, jotka esitettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 106 kappaleessa, voidaan vahvistaa.
7.4. Vahinkoa koskevat päätelmät
(122)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja ja Kiinan viranomaiset väittivät, ettei ollut asiaa tukevaa näyttöä, jonka mukaan valituksen tehneille unionin tuottajille olisi aiheutunut merkittävää vahinkoa, vaan valituksen tekijöiden taloudelliset tulokset olivat vakaita ja kannattavuus kasvoi tutkimusajanjaksolla.
(123)
Ensinnäkin unionin tuotannonalan tilannetta analysoidaan edustavien unionin tuottajien tasolla eikä valituksen tekijöiden tasolla, kuten osapuoli esitti.
(124)
Toiseksi, kuten 89 ja 107 kappaleessa jo todettiin, vaikuttaa siltä, että näiden osapuolten päätelmät on tehty indikaattoreista, jotka on laskettu eri tiedoista kuin niistä, jotka vahvistettiin tutkimuksen aikana ja jotka on esitetty edellä ja väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa. Näin ollen nämä päätelmät ovat virheellisiä. Osapuolten analyysissä ei myöskään johdonmukaisesti käytetty kahta eri tietosarjaa makro- ja mikroindikaattoreiden osalta.
(125)
Lisäksi väitettiin, että kannattavuuden paranemista olisi pidettävä tuloksena myös tuotannonalan rakenneuudistuksista, esimerkiksi tuotannon ja työpaikkojen vähentämisestä ja tuottavuuden kasvattamisesta. Tässä tapauksessa viimeksi mainittuja tekijöitä ei voida pitää ainoina vahinkoindikaattoreina, vaan kaikkia vahinkoindikaattoreita olisi tarkasteltava yhdessä.
(126)
Perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa luetellaan taloudelliset tekijät ja indeksit, jotka on arvioitava tutkittaessa polkumyyntituonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan. Kyseisessä 3 artiklan 5 kohdassa nimenomaisesti todetaan, että luettelo ei ole tyhjentävä, eikä yksi tai useampi näistä tekijöistä välttämättä ole ratkaiseva peruste. Vaikka siis indikaattorit onkin arvioitava erikseen, päätelmät olisi tehtävä kaikkien tekijöiden analyysistä.
(127)
Kaiken kaikkiaan edellä esitetyt vientiä harjoittavan tuottajan ja Kiinan viranomaisten väitteet eivät vaikuta alustavassa vaiheessa tehtyihin päätelmiin, joiden mukaan unionin tuotannonalalle aiheutui perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti merkittävää vahinkoa ja jotka voidaan näin ollen vahvistaa.
(128)
Osapuolet kommentoivat myös toistuvasti mahdollista merkittävän lisävahingon vaaraa, kun otetaan huomioon kiinalaisten tuottajien valtava kapasiteetin kasvatus, jota tuetaan valtion politiikalla ja tuilla. Tutkimuksessa käsiteltiin merkittävän vahingon esiintymistä eikä merkittävän lisävahingon vaaraa. Sen vuoksi nämä kommentit eivät vaikuttaneet päätelmiin ja ne oli jätettävä huomiotta.
(129)
Edellä esitetyn perusteella väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107-111 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät voidaan vahvistaa.
8. SYY-YHTEYS
(130)
Komissio sai useita huomautuksia alustavista päätelmistä, jotka koskevat polkumyynnin ja vahingon välistä syy-yhteyttä.
8.1. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(131)
Useat osapuolet kiistivät alustavat päätelmät, jotka koskivat polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia. Keskeinen esitetty väite oli, että kiinalaisella tuonnilla ei ollut merkittävää vaikutusta määrien ja hintojen suhteen. Väitteen mukaan Kiinasta tuleva tuonti ei kasvanut äkillisesti vaan vähitellen vuosien mittaan, minkä vuoksi sen vaikutus oli melko vähäinen, eikä sitä pitäisi liioitella vahingon toteamisen yhteydessä. Lisäksi väitettiin, että Kiinan hinnoilla, vaikka ne olivatkin alle unionin hintojen, ei ollut mitään vaikutusta unionin tuotannonalan suhteellisen vakaisiin hintoihin. Yksi vientiä harjoittavista yhteistyössä toimivista kiinalaisista tuottajista kyseenalaisti komission päätelmän, jonka mukaan Kiinan hinnat estivät hinnankorotukset. Se totesi, että vuonna 2009, jolloin Kiinasta tulevan tuonnin hinnat laskivat edelleen, unionin tuotannonalan hinnat nousivat ja lisäksi mahdollistivat sen, että unionin tuotannonala tuotti voittoa.
(132)
Kiinalaisen tuonnin kehitystä analysoitiin yksityiskohtaisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 84 ja 114 kappaleessa. Siinä vahvistettiin, että tuonti lähes kolminkertaistui tarkastelujaksolla, etenkin vuosina 2006-2007 (+ 118 %) ja vuodesta 2008 tutkimusajanjaksolle (+ 81 %). Määrän kasvua ei näin ollen voida pitää vähäpätöisenä.
(133)
Kiinasta tulevan tuonnin hinnat alittivat edustavien unionin tuottajien hinnat 7,6 prosentilla, jota on pidettävä merkittävänä markkinoilla, joilla hinnat ovat erittäin avoimet. Kuten 112 kappaleessa todettiin, edustavien unionin tuottajien hinnat olivat vakaat tarkastelujaksolla ja kohosivat poikkeuksellisesti vuonna 2007, jolloin Kiinasta tuleva tuonti ei lisääntynyt. Vuonna 2009 unionin tuottajat pystyivät pitämään hintansa vakaina sillä seurauksella, että ne menettivät markkinaosuuttaan ja kannattavuuttaan, jotka ne olivat saavuttaneet vakaiden hintojen ja raaka-ainekustannusten laskun ansiosta.
(134)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että päällystetyn hienopaperin tuonti Kiinasta ei vaikuttanut unionin tuotannonalan hintoihin, koska tuonti ei ole verrattavissa edustavien unionin tuottajien valmistamaan ja myymään päällystettyyn hienopaperiin, koska edustavien unionin tuottajien myynnistä vain 10:tä prosenttia verrattiin määritettäessä hintoja alittavuutta ja vahinkoa aiheuttamatonta hintatasoa. On huomattava, että nämä määritykset tehdään käyttäen täysin vertailukelpoisia tuotteita, joiden kaikki ominaisuudet vastaavat suoraan toisiaan, jotta varmistetaan tasapuolinen vertailu. Kiinalaisten tuottajien tuottama päällystetty hienopaperi ja unionin tuottajien tuottama päällystetty hienopaperi ovat vertailukelpoisia tuotteita, kuten 42 kappaleessa todettiin, ja näin ollen ne ovat suorassa kilpailussa keskenään unionin markkinoilla.
(135)
Lisäksi väitettiin, että päätelmät, joiden mukaan päällystetyn hienopaperin markkinat ovat hyödykemarkkinat, joille on ominaista suuri avoimuus, ovat virheellisiä, koska unionin tuottajat myyvät noin puolet tuotteistaan suoraan loppukäyttäjille. Toisin kuin väitettiin, edustavat unionin tuottajat myivät suurimman osan tuotteistaan kauppiaiden kautta joko suoraan tai välillisesti (sopimusmyynti, jossa tuotteet kuljetetaan suoraan asiakkaalle mutta tilaus ja laskutus hoidetaan kauppiaiden kautta). Kauppiailla onkin keskeinen tehtävä sekä tuotteiden varastoinnissa että avointen hintojen tarjoamisessa markkinoilla.
(136)
Edellä esitetyn perusteella väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113-117 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät voidaan vahvistaa.
8.2. Muiden tekijöiden vaikutus
8.2.1 Kulutuksen kehittyminen unionin markkinoilla ja talouskriisi
(137)
Yksi vientiä harjoittavista yhteistyössä toimivista kiinalaisista tuottajista ja Kiinan viranomaiset väittivät, että unionin tuotannon lasku johtui maailmanlaajuisesta talouskriisistä ja kulutuksen jyrkästä laskusta unionin markkinoilla, mitä unionin tuottajien kotimarkkinamyynnin, kapasiteetin käyttöasteen, työllisyyden ja varastojen negatiiviset suuntaukset todistavat, eikä sen pitäisi katsoa johtuvan Kiinasta tulevasta tuonnista.
(138)
Väitteensä tueksi Kiinan viranomaiset lainasivat paperi- ja selluteollisuuden kesäkuussa 2009 julkaisemaa kilpailukyky- ja työllisyysmanifestia, jäljempänä ’manifesti’. Kyseinen asiakirja kattaa koko paperi- ja selluteollisuuden, ja sillä on yleinen poliittinen tarkoitus. Asiakirjaan sisältyvien tietojen perusteella tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta ja myynnistä ei voitu tehdä erillisiä päätelmiä. Sen vuoksi ei ole mahdollista päätellä, pätevätkö manifestissa esitetyt lausunnot tai päätelmät sellaisenaan tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Koska tutkimuksessa ei myöskään käynyt ilmi, että talouskriisin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä olisi tiivis yhteys, väite oli hylättävä.
8.2.2 Raaka-aineiden hinnat
(139)
Mitään sellaisia uusia väitteitä ei esitetty, joiden perusteella olisi pitänyt tarkastella uudelleen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 120-122 kappaleessa ja tämän asetuksen 118 kappaleessa esitettyjä päätelmiä.
8.2.3 Edustavien unionin tuottajien vientitulos
(140)
Mikrotaloudellisten indikaattoreiden tarkistus (ks. 110 kappale) vaikutti edustavien unionin tuottajien vientituloksen analyysiin siinä määrin, että vientimyynnin laskua tarkastelujaksolla oli 16 prosenttia. Näiden yritysten vientimyynti etuyhteydettömille osapuolille oli 26 prosenttia niiden kokonaismyynnistä.
(141)
Toisin kuin yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, edustavien unionin tuottajien tarkasteltavana olevan tuotteen viennin kehitystä käsiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 123 ja 124 kappaleessa. Edellä esitetty tarkistus ei vaikuta näihin alustavassa vaiheessa tehtyihin päätelmiin.
(142)
Unionin tuotannonalan vientituloksen vaikutuksesta esitetyt väitteet ja näyttö eivät antaneet aihetta muuttaa alustavassa vaiheessa tehtyjä päätelmiä.
8.2.4 Tuonti muista kolmansista maista
(143)
Muista kolmansista maista tulevan tuonnin vaikutuksia koskevia väitteitä käsiteltiin jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 125-127 kappaleessa.
8.2.5 Rakenteellinen ylikapasiteetti
(144)
Väitettiin, että unionin tuottajien kärsimä vahinko aiheutui rakenteellisesta ylikapasiteetista. Tätä tekijää on jo analysoitu väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 128 kappaleessa.
(145)
Tältä osin esitetty keskeinen väite oli, että unionin tuotannonalan rakenneuudistus saatiin päätökseen vuonna 2009, kun kaksi suurta tuottajaa yhdistyivät, minkä tuloksena unionin tuotannonalan tilanne koheni välittömästi. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 93 kappaleessa selitettiin, rakenneuudistustoimia toteutettiin vuodesta 2000 lähtien tutkimusajanjaksolle asti. Mainitun yhdistymisen positiivisten vaikutusten olisi pitänyt näkyä kapasiteetin käyttöasteen paranemisena ja ainakin vakaina myyntimäärinä, mutta molemmat nämä indikaattorit heikkenivät tutkimusajanjaksolla. Toisaalta vahvistettiin, että unionin tuotannonalan parantunut kannattavuus tutkimusajanjaksolla aiheutui ensisijaisesti ja suoraan poikkeuksellisesta sellun hintojen laskusta. Sen vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 128 esitetyt päätelmät, joiden mukaan tuotannonalan rakenneuudistustoimet vaarantuivat polkumyyntituonnin vuoksi, voidaan vahvistaa.
8.3. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(146)
Edellä esitetyn perusteella väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 129-132 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät, joiden mukaan polkumyyntituonti Kiinasta aiheutti perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle, voidaan vahvistaa. Alustavat päätelmät tiedossa olleista muista tekijöistä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, voitiin myös vahvistaa; nämä tekijät eivät olleet sellaisia, että ne olisivat poistaneet syy-yhteyden Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
9. UNIONIN ETU
9.1. Unionin tuotannonala
(147)
Unionin tuottajien ja tuojien ja kauppiaiden etua koskevia muita huomautuksia tai tietoja ei saatu. Sen vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 134-138 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät näiden ryhmien eduista voidaan vahvistaa.
9.2. Tuojat ja kauppiaat
(148)
Tuojien ja kauppiaiden etua koskevia muita huomautuksia tai tietoja ei saatu. Sen vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 139-143 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät näiden ryhmien eduista voidaan vahvistaa.
9.3. Käyttäjät
(149)
Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen ilmoittautui vielä kolme painotaloa sekä yksi eurooppalaisten painotalojen ja kustantamoiden järjestö. Ne väittivät, että toimenpiteillä voisi olla kielteisiä vaikutuksia jatkojalostusteollisuudessa, koska hinnankorotukset voisivat johtaa painoteollisuuden siirtämiseen muualle, mikä johtaisi jatkojalostuspainotuotteiden tuonnin kasvuun. Väitettä tukee se tosiseikka, että painotuotteiden tuonti Kiinasta kasvoi nopeasti viime vuosina ja saavutti ilmeisesti merkittävän markkinaosuuden kaikkien painotuotteiden Euroopan kulutuksessa.
(150)
Esitettiin myös väite, jonka mukaan toimenpiteet aiheuttaisivat tarjonnan puutetta markkinoilla ja pidempiä toimitusaikoja käyttäjille.
(151)
Useimmat näistä väitteistä eivät olleet yrityskohtaisia ja olivat samankaltaisia kuin väitteet, jotka esitettiin jo tutkimuksen alustavassa vaiheessa ja joita käsiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 146 ja 150 kappaleessa. On muistettava, että painotalojen yhteistyö oli vähäistä, ja saatujen vähäisten määrällisten tietojen perusteella pääteltiin, että kannattavuustasonsa ja päällystetyn hienopaperin muodostaman kustannusosuuden perusteella painotalot ovat herkkiä hinnankorotuksille. Useimmat painotalot ostivat tutkimusajanjaksolla kiinalaista paperia kuitenkin vain hyvin vähäisiä määriä tai eivät lainkaan, ja painotalojen käyttämä kiinalaisen paperin määrä on yleisesti vähäinen, minkä vuoksi tullin suora vaikutus olisi vähäpätöinen. Useimmat painotalot totesivat myös, että koska ne edellyttävät lyhyitä toimitusaikoja, suora hankinta kolmansista maista on jatkossakin vähäistä.
(152)
Kiinasta tulevia jatkojalostuspainotuotteita koskevien väitteiden osalta on huomattava, että painotuotteita koskevat tuontitilastot kattavat laajan tuotevalikoiman, johon sisältyy painotuotteita, joita ei ole painettu päällystetylle hienopaperille. Käytettävissä olevien tietojen perusteella ei pystytty arvioimaan, mikä osa Kiinasta tuoduista tuotteista on painettu tarkasteltavana olevalle tuotteelle ja mikä muun tyyppiselle paperille. Toimitettujen tietojen perusteella kuitenkin tiedetään, että Kiinasta peräisin olevat painotuotteet ovat enimmäkseen tiettyihin kategorioihin kuuluvia kirjoja, lastenkirjoja, kalentereita, pakkauksia ja kortteja. Tuotteita, jotka ovat ”ajankohtaisempia”, kuten viikko- ja kuukausilehdet ja muut lehdet, ei niinkään todennäköisesti tuoda Kiinasta kuljetukseen tarvittavan ajan vuoksi. Joidenkin painotuotteiden painaminen saatetaan todennäköisemmin siirtää muualle, mutta toisaalta on tuotelajeja, joiden osalta läheisyys ja palvelut ovat ratkaisevia, eikä niihin sen vuoksi vaikuta ulkomainen kilpailu. Vaikka paperi on merkittävä kustannustekijä painoteollisuudessa, kyseessä on myös työvoimavaltainen teollisuudenala, minkä vuoksi työvoimakustannukset saattavat olla merkittävämpi peruste tuotannon siirtämistä koskevissa suuntauksissa. Ei kuitenkaan voida sulkea pois mahdollisuutta, että päällystetylle hienopaperille painettujen tuotteiden tuonti lisääntyisi, mutta ei ole mahdollista arvioida tarkasti, mikä lisääntymisen taso olisi ja missä määrin sillä olisi vaikutusta painotuotteiden tuottajien kilpailukykyyn ja näin ollen mitä suoria vaikutuksia hintojen kohoamisella saattaisi olla unionin jatkojalostuspainoteollisuuteen.
(153)
Toimitettujen tietojen perusteella tiedetään myös, että painoteollisuus kärsii rakenteellisesta ylikapasiteetista, minkä vuoksi sektorin rakenneuudistus jatkuu. Yksi rakenneuudistuksen taustavoimista oli myös paperintuottajien yhdistyminen arvoketjussa. Painoteollisuuden mahdollisten hinnankorotusvaikeuksien katsotaan johtuvan suureksi osaksi tästä painoteollisuuden rakenteellisesta ylikapasiteetista.
(154)
Asianomaiset osapuolet, jotka esittivät väitteitä tarjonnan mahdollisesta puutteesta, eivät antaneet mitään määrällisiä arvioita näistä mahdollisista puutteista. Näitä väitteitä ei vaikuta tukevan unionin tuottajien kapasiteetin käyttöaste, joka oli 83 prosenttia tutkimusajanjaksolla, mikä tarkoittaa sitä, että käytettävissä olevaa kapasiteettia on noin miljoona tonnia. Tällä perusteella on epätodennäköistä, että puutetta ilmenisi.
9.4. Unionin etua koskevat päätelmät
(155)
Edellä esitetyn perusteella unionin etua koskevat alustavat päätelmät, joiden mukaan ei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön lopullisia toimenpiteitä Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa, voidaan vahvistaa.
10. LOPULLISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
10.1. Vahingon korjaava taso
(156)
Yksi kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä pyysi lisätietoja menetelmästä, jolla laskettiin vahinkoa aiheuttamattoman hinnan laskelmissa käytetty 8 prosentin tavoitevoitto. Se viittasi valitukseen, jossa ehdotettu tavoitevoitto oli alempi.
(157)
Toisaalta valituksen tekijä pyysi, että tavoitevoitto olisi asetettava vähintään 10 prosenttiin; perusteena se käytti odotettua voittomarginaalia, jota riippumattomat luokituslaitokset käyttävät luokittelumenetelmässään, sekä toisella paperintuotantosektorilla, johon kiinalainen tuonti ei vaikuta, toimivan tuottajan saavuttamaa voittoa.
(158)
On selvennettävä, että valituksessa ehdotettua tavoitevoittoa tarkasteltiin kyselylomakevastausten sekä edustavien unionin tuottajien toimitiloihin tehdyn tarkastuskäynnin perusteella. Eritoten koneisiin tehtävien investointien kustannukset otettiin huomioon. Jälkimmäisen perusteella asetetun tavoitevoiton katsottiin heijastavan korkeiden ennakkoinvestointien tarvetta ja tähän pääomavaltaiseen tuotannonalaan liittyviä riskejä tilanteessa, jossa ei esiinny polkumyyntituontia tai tuettua tuontia. Sen vuoksi 8 prosentin tavoitevoittoa pidetään sen tasoisena, jonka tuotannonala voisi saavuttaa tilanteessa, jossa polkumyyntituontia ei ole. Kuten 86 kappaleessa todetaan, sen varmistamiseksi, että polkumyyntiä sekä hinnan alittavuutta ja viitehinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa noudatettaisiin johdonmukaista lähestymistapaa, ja 68-71 kappaleessa esitetyistä syistä vahingon poistavaa tasoa koskevia laskelmia on tarkistettu jättämällä niistä pois yhden yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan ryhmään kuuluvan yrityksen vientimyynti.
(159)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 153-161 kappaleen päätelmät vahvistetaan kaikilta muilta osin.
10.2. Lopulliset toimenpiteet
(160)
Polkumyynnistä, vahingosta, syy-yhteydestä ja unionin edusta tehtyjen päätelmien perusteella katsotaan, että Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuontia koskevat lopulliset polkumyyntitullit olisi otettava perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti käyttöön polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Tässä tapauksessa tulli olisi näin ollen määrättävä todettujen vahinkojen suuruiseksi.
(161)
Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuontia koskeva tukien vastainen tutkimus tehtiin siis rinnakkain polkumyyntitutkimuksen kanssa. Koska perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan ja muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (7), jäljempänä ’tukien vastainen perusasetus’, 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti mihinkään tuotteeseen ei saa samanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituesta johtuvan saman tilanteen korjaamiseksi, katsottiin että on tarpeen määrittää, johtuvatko tukimäärät ja polkumyyntimarginaalit samasta tilanteesta, ja missä määrin.
(162)
Sellaisten tukijärjestelmien osalta, joissa oli kyse tukien vastaisen perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista vientituista, kahdelle kiinalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle vahvistettu lopullinen polkumyyntimarginaali johtui osittain (0,05 %) tasoitustoimenpiteiden alaisesta vientituesta. Kun otetaan huomioon alhaisemman tullin sääntö ja rinnakkaisessa tukien vastaisessa tutkimuksessa havaittu tuetun tuonnin määrä, muiden tukijärjestelmien osalta ei pidetty tarpeellisena tutkia tarkemmin, tasoittuvatko samat tuet kahteen kertaan ja missä määrin, kun polkumyynti- ja tasoitustullit otetaan samaan aikaan käyttöön saman tuotavan tuotteen osalta.
(163)
Koko maata koskeva lopullinen polkumyynti- ja tukitaso asetettiin käyttämällä lopullista polkumyyntimarginaalia ja lopullista tukimarginaalia, jotka vahvistettiin käyttäen yhteistyössä toimineille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettua korkeinta yksilöllistä tullia, joka oli lopullisen polkumyyntimarginaalin osalta 63 prosenttia ja lopullisen tukimarginaalin osalta 16 prosenttia.
(164)
Sekä polkumyyntitutkimuksessa että tukien vastaisessa tutkimuksessa sovelletaan samaa vahingon korjaavaa tasoa. Vahingon korjaava taso on alempi kuin lopulliset polkumyyntimarginaalit mutta korkeampi kuin lopulliset tukimarginaalit. Näin ollen katsotaan, että on aiheellista ottaa käyttöön lopullinen tasoitustulli vahvistettujen lopullisten tukimarginaalien tasoisena ja ottaa sen jälkeen käyttöön lopullinen polkumyyntitulli vahingon korjaavan tasoisena.
(165)
Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa annetussa neuvoston asetuksessa (EU) N:o 452/2011, 6 päivänä toukokuuta 2011 (8) esitetyt päätelmät sekä perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan viimeisen virkkeen, kyseistä tullia ei oteta käyttöön sen suuruisena, joka olisi kyseisessä virkkeessä säädetyn säännön mukainen; Kiinaa koskeva lopullinen polkumyyntitulli ja määrä, jonka perusteella kyseinen tulli asetetaan, ovat seuraavat:
Yritys
Kokonaistukimarginaali
josta vientitukea
Polkumyyntimarginaali
Vahinkomarginaali
Lopullinen tasoitustulli
Lopullinen polkumyyntitulli
Lopullinen käyttöön otettava polkumyyntitulli
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsun provinssi, Kiina Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsun provinssi, Kiina
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Kaikki muut yritykset
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. VÄLIAIKAISEN TULLIN LOPULLINEN KANTAMINEN
(166)
Koska todettu polkumyyntimarginaali on korkea ja unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko on merkittävä ja kun otetaan huomioon, että rinnakkaisessa tukien vastaisessa tutkimuksessa ei otettu käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä, katsotaan tarpeelliseksi kantaa lopullisesti määrät, jotka ovat väliaikaista tullia koskevalla asetuksella käyttöön otettujen väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena, väliaikaisesti käyttöön otettujen tullien suuruisina.
(167)
Yksi yhteistyössä toimiva vientiä harjoittava kiinalainen tuottaja väitti, että väliaikaisen tullin lopullinen kantaminen asetuksen (EU) N:o 1042/2010 1 artiklan 2 kohdan suuruisina olisi vastoin perusasetuksen 10 artiklan 3 kohdan toista virkettä. Kuten tässä asetuksessa ja etenkin sen 1 artiklan 2 kohdassa selitetään, tällä asetuksella käyttöön otettu lopullinen tulli on itse asiassa korkeampi kuin väliaikaisesti käyttöön otettu tulli. Näissä oloissa asetuksen (EU) N:o 1042/2010 1 artiklan 2 kohdassa esitetyn suuruisena väliaikaisesti käyttöön otettu tulli olisi kannettava lopullisesti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaa päällystettyä hienopaperia, joka on yhdeltä tai molemmilta puolilta päällystettyä paperia, kartonkia tai pahvia (lukuun ottamatta voimapaperia, -kartonkia ja -pahvia), joko arkkeina tai rullina, ja jonka paino on 70 g/m2 tai enemmän mutta enintään 400 g/m2 ja vaaleus enemmän kuin 84 (mitattuna standardin ISO 2470-1 mukaisesti) ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 ja ex 4810 99 90 (Taric-koodit 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 ja 4810999020).
Lopullista polkumyyntitullia ei sovelleta rulliin, jotka soveltuvat käytettäväksi rullapainokoneissa. Rullapainokoneissa käytettäväksi soveltuvat rullat määritellään niiksi rulliksi, jotka - jos ne testataan IGT-pintalujuutta koskevan ISO-testistandardin ISO 3783:2006 (Determination of resistance to picking - Accelerated speed method using the IGT-type tester (electric model)) mukaisesti - antavat tulokseksi alle 30 N/m, kun mittaus tehdään paperin poikkisuunnassa (CD), ja tulokseksi alle 50 N/m, kun mittaus tehdään konesuunnassa (MD). Lopullista polkumyyntitullia ei sovelleta monikerroksiseen paperiin eikä monikerroksiseen kartonkiin.
2. Lopullinen polkumyyntitulli on seuraava:
Yritys
Polkumyyntitulli
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsun provinssi, Kiina Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsun provinssi, Kiina
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
39,1 %
Kaikki muut yritykset
39,1 %
3. Kun otetaan huomioon 1 artiklan 2 kohdassa säädetty polkumyyntitulli, Gold East Paper (Jiangsu) Co. ja Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. -yritysten osalta ei kanneta 12:ta prosenttia, Shangdong Chenming Paper Holdings Limited ja Shouguang Chenming Art Paper Co. -yritysten osalta 4:ää prosenttia ja kaikkien muiden yritysten osalta 12:ta prosenttia, sikäli kuin vastaava määrä on asetuksen (EU) N:o 452/2011 mukaisesti.
4. Edellä 1 artiklan 2 ja 3 kohta huomioon ottaen vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten valmistamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:
Yritys
Polkumyyntitulli
Taric-lisäkoodi
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsun provinssi, Kiina Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsun provinssi, Kiina
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina
35,1 %
B013
Kaikki muut yritykset
27,1 %
B999
5. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tullimääräyksiä.
2 artikla
Kannetaan lopullisesti asetuksella (EY) N:o 1042/2010 käyttöön otetun väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät mainitun asetuksen 1 artiklalla väliaikaisesti käyttöön otetun tullin tasoisina.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 6 päivänä toukokuuta 2011.