SMĚRNICE RADY 2010/23/EU
ze dne 16. března 2010,
kterou se mění směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty, pokud jde o volitelné a dočasné používání mechanismu přenesení daňové povinnosti ve vztahu k poskytnutí některých služeb s vysokým rizikem podvodů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 2006/112/ES (3) stanoví, že daň z přidané hodnoty (DPH) je povinna odvést každá osoba povinná k dani uskutečňující plnění zahrnující zdanitelné dodání zboží nebo poskytnutí služby. V případě přeshraničních plnění a některých domácích vysoce rizikových odvětví, jako je stavebnictví či oblast odpadů, se však předpokládá přenesení povinnosti odvést daň na osobu, které je dodáno zboží nebo poskytnuta služba.
(2)
Vzhledem k závažnosti podvodů v oblasti DPH by členským státům mělo být povoleno dočasně používat mechanismus, kterým se povinnost odvést daň přesouvá na osobu, na niž se převádějí povolenky na emise skleníkových plynů ve smyslu článku 3 směrnice 2003/87/ES (4) a další jednotky, které lze použít pro plnění požadavků uvedené směrnice.
(3)
Zavedení takového mechanismu, který se nepoužívá obecně, ale je zaměřen na tyto služby, u nichž podle nedávných zkušeností existuje zvláště vysoké riziko podvodů, by nemělo nepříznivě ovlivnit základní principy systému DPH, jako jsou dělené platby.
(4)
Členské státy by měly vypracovat hodnotící zprávu o používání mechanismu, aby bylo možné posoudit jeho účinnost.
(5)
V zájmu transparentnosti posouzení účinku používání mechanismu na podvodná jednání by hodnotící zprávy členských států měly vycházet z kritérií předem stanovených členskými státy. Ve všech takových hodnoceních by měla být jasně posouzena míra podvodů před zavedením a po zavedení mechanismu a veškeré následné změny trendů v podvodných jednáních, včetně poskytování jiných služeb. Příslušná zpráva by rovněž měla vyhodnotit náklady na dodržování předpisů vznikající osobám povinným k dani.
(6)
Každý členský stát, který na svém území zjistí změnu trendů podvodných jednání, pokud jde o služby podle této směrnice, by měl vypracovat v tomto směru zprávu.
(7)
Aby bylo používání uvedeného mechanismu umožněno všem členským státům, je nutné přijmout zvláštní změnu směrnice 2006/112/ES.
(8)
Jelikož cíle této směrnice, totiž řešení podvodů v oblasti DPH prostřednictvím dočasného opatření, které se odchyluje od stávajících pravidel Unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a může jej být proto lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je pro dosažení tohoto cíle nezbytné.
(9)
Směrnice 2006/112/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Ve směrnici 2006/112/ES se vkládá nový článek, který zní:
„Článek 199a
1. Členské státy mohou do 30. června 2015 na dobu alespoň dvou let stanovit, že osobou povinnou odvést daň je osoba povinná k dani, jíž je poskytnuta některá z těchto služeb:
a)
převod povolenek na emise skleníkových plynů ve smyslu článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (5), které jsou převoditelné v souladu s článkem 12 uvedené směrnice,
b)
převod jiných jednotek, které mohou provozovatelé používat pro plnění požadavků téže směrnice.
2. Členské státy uvědomí Komisi o používání mechanismu uvedeného v odstavci 1 v době zavedení tohoto mechanismu, přičemž Komisi poskytnou tyto informace:
a)
prohlášení o oblasti působnosti opatření, kterým se mechanismus zavádí, a podrobný popis doprovodných opatření, včetně veškerých ohlašovacích povinností uložených osobám povinným k dani a jakýchkoli kontrolních opatření;
b)
hodnotící kritéria umožňující srovnání podvodných jednání ve vztahu ke službám uvedeným v odstavci 1 před zavedením mechanismu a po jeho zavedení, srovnání podvodných jednání ve vztahu k jiným službám před zavedením mechanismu a po jeho zavedení, jakož i posouzení případného nárůstu jiných druhů podvodných jednání po zavedení mechanismu oproti době před jeho zavedením;
c)
datum začátku používání opatření, kterým se mechanismus zavádí, a dobu, po kterou se bude používat.
3. Členské státy používající mechanismus uvedený v odstavci 1 podají Komisi do 30. června 2014 zprávu založenou na hodnotících kritériích uvedených v odst. 2 písm. b). V této zprávě se jasně uvede, které informace se mají pokládat za důvěrné a které informace mohou být zveřejněny.
Zpráva obsahuje podrobné posouzení celkové účinnosti a účelnosti opatření, zejména pokud jde o
a)
dopad na podvodná jednání týkající se poskytnutí služeb, na které se opatření vztahuje;
b)
možný přesun podvodných jednání na zboží nebo na jiné služby;
c)
náklady na dodržování předpisů vznikající v důsledku opatření osobám povinným k dani.
4. Každý členský stát, který po vstupu tohoto článku v platnost zjistí změnu trendů podvodných jednání na svém území, pokud jde o služby uvedené v odstavci 1, předloží v tomto směru do 30. června 2014 zprávu Komisi.
Článek 2
Členské státy, které se rozhodnou používat mechanismus uvedený v čl. 199a odst. 1 směrnice 2006/112/ES, sdělí Komisi ustanovení příslušného opatření, kterým se mechanismus zavádí, v okamžiku zahájení používání tohoto mechanismu.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice se použije do 30. června 2015.
Článek 5
Tato směrnice je určena členským státům.
Článek 6
Tato směrnice bude vyhlášena v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 16. března 2010.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 2010/23/EU,
annettu 16 päivänä maaliskuuta 2010,
yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY muuttamisesta tiettyjen petosalttiiden palvelujen suorituksiin vapaaehtoisesti ja tilapäisesti sovellettavan käännetyn verovelvollisuuden osalta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvoston direktiivissä 2006/112/EY (3) säädetään, että verotettavista tavaroiden luovutuksista ja palvelujen suorituksista maksaa arvonlisäveroveron (alv) niiden suorittaja. Kun kyseessä ovat rajatylittävät liiketoimet ja eräät rakennus- ja jätealan kaltaiset jäsenvaltion sisäiset suuririskiset alat, luovutuksen tai suorituksen vastaanottajan olisi kuitenkin oltava arvonlisäverovelvollinen.
(2)
Alv-petosten vakavuuden vuoksi jäsenvaltioiden olisi voitava tilapäisesti soveltaa menettelyä, jonka mukaan arvonlisäverovelvollisuus siirtyy henkilölle, jolle siirtyvät direktiivin 2003/87/EY (4) 3 artiklassa määritellyt kasvihuonekaasujen päästöoikeudet ja muut yksiköt, joita voidaan käyttää mainitun direktiivin noudattamiseksi.
(3)
Tällaisen menettelyn, jota yleisen soveltamisen sijasta sovelletaan palveluihin, joiden viimeaikainen kokemus on osoittanut olevan erityisen petosalttiita, käyttöönoton ei tulisi vaikuttaa kielteisesti alv-järjestelmän perusperiaatteisiin, kuten veron maksamiseen erinä.
(4)
Jäsenvaltioiden olisi laadittava arviointikertomus menettelyn soveltamisesta, jotta sen tehokkuutta voidaan arvioida.
(5)
Jotta voitaisiin avoimesti arvioida menettelyn soveltamisen vaikutuksia petolliseen toimintaan, jäsenvaltioiden arviointikertomusten olisi pohjauduttava jäsenvaltioiden etukäteen määrittelemiin perusteisiin. Tällaisissa arvioinneissa olisi selkeästi määritettävä petoksen taso ennen menettelyn soveltamista ja sen jälkeen sekä siitä johtuvat petollisen toiminnan kehityssuuntausten mahdolliset muutokset, mukaan lukien muut palvelusuoritukset. Kertomuksessa olisi myös arvioitava vaatimusten noudattamisesta verovelvollisille aiheutuvia kustannuksia.
(6)
Jokaisen jäsenvaltion, joka on todennut alueellaan petollisen toiminnan kehityssuuntausten muutoksia tässä direktiivissä esitettyjen palvelujen osalta, olisi laadittava tästä kertomus.
(7)
Jotta kaikille jäsenvaltioille tarjottaisiin mahdollisuus soveltaa tällaista menettelyä, on tarpeen muuttaa direktiiviä 2006/112/EY.
(8)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on torjua alv-petoksia voimassa olevista unionin säännöistä poikkeavalla tilapäisellä toimenpiteellä, vaan se voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(9)
Sen vuoksi direktiiviä 2006/112/EY olisi muutettava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Lisätään direktiiviin 2006/112/EY artikla seuraavasti:
”199 a artikla
1. Jäsenvaltiot voivat 30 päivään kesäkuuta 2015 saakka ja vähintään kahden vuoden ajaksi säätää, että veronmaksuvelvollinen on verovelvollinen, joka vastaanottaa minkä tahansa seuraavista luovutuksista tai suorituksista:
a)
siirrot, jotka koskevat kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä 13 päivänä lokakuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (5) 3 artiklassa määriteltyjä kasvihuonekaasujen päästöoikeuksia, jotka voidaan siirtää mainitun direktiivin 12 artiklan mukaisesti;
b)
siirrot, jotka koskevat muita yksiköitä, joita toimijat voivat käyttää mainitun direktiivin noudattamiseksi.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 kohdassa säädetyn menettelyn soveltamisesta, kun tällainen menettely otetaan käyttöön, ja toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:
a)
ilmoitus menettelyn soveltamista koskevan toimenpiteen soveltamisalasta ja yksityiskohtainen kuvaus liitännäistoimenpiteistä, mukaan lukien mahdolliset verovelvollisille asetetut raportointivelvoitteet ja mahdolliset valvontatoimenpiteet;
b)
arviointiperusteet, joiden avulla voidaan verrata 1 kohdassa lueteltuihin palveluihin kohdistuvaa petollista toimintaa ennen menettelyn soveltamista ja sen jälkeen, muihin palveluihin kohdistuvaa petollista toimintaa ennen menettelyn soveltamista ja sen jälkeen sekä muuntyyppisen petollisen toiminnan mahdollista kasvua ennen menettelyn soveltamista ja sen jälkeen;
c)
menettelyn soveltamista koskevan toimenpiteen voimaantulopäivämäärä ja kesto.
3. Edellä 1 kohdassa säädettyä järjestelmää soveltavien jäsenvaltioiden on 2 kohdan b alakohdassa säädettyjä arviointiperusteita noudattaen toimitettava komissiolle kertomus viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2014. Kertomuksessa on ilmaistava selkeästi, mitkä tiedot ovat luottamuksellisia ja mitkä tiedot voidaan julkaista.
Kertomuksessa on oltava yksityiskohtainen arviointi toimenpiteen vaikuttavuudesta ja tehokkuudesta erityisesti seuraavilta osilta:
a)
vaikutus petolliseen toimintaan toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvien palvelusuoritusten osalta;
b)
petosten mahdollinen siirtyminen tavaroihin tai muihin palveluihin;
c)
verovelvolliselle toimenpiteen noudattamisesta aiheutuvat kustannukset.
4. Jokaisen jäsenvaltion, joka tämän artiklan voimaantulopäivän jälkeen on todennut alueellaan petollisen toiminnan kehityssuuntausten muutoksia 1 kohdassa lueteltujen palvelujen osalta, on toimitettava tästä komissiolle kertomus viimeistään 30 päivään kesäkuuta 2014 mennessä.
2 artikla
Jäsenvaltioiden, jotka valitsevat direktiivin 2006/112/EY 199 a artiklan 1 kohdassa säädetyn menettelyn soveltamisen, on toimitettava komissiolle menettelyn soveltamista koskevan toimenpiteen säännökset, kun menettelyn soveltaminen alkaa.
3 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
4 artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan 30 päivään kesäkuuta 2015.
5 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
6 artikla
Tämä direktiivi julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 16 päivänä maaliskuuta 2010.