NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 90/2011
ze dne 3. února 2011,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu vývozních licencí v odvětví drůbežího masa
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1) a zejména na čl. 161 odst. 3, článek 170 a čl. 192 odst. 2, ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 633/2004 ze dne 30. března 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu vývozních licencí v odvětví drůbežího masa (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Je třeba stanovit zvláštní prováděcí pravidla k režimu vývozních licencí v odvětví drůbežího masa, která by měla zejména vymezit způsoby podávání žádostí a údaje, které musí být uvedeny v žádostech a licencích, kromě ustanovení, která obsahují pravidla obsažená v nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty (4).
(3)
S ohledem na zajištění účinné správy režimu vývozních licencí je třeba stanovit výši jistoty pro vývozní licence v rámci daného režimu. S ohledem na nebezpečí spekulací spojenému s tímto režimem v odvětví drůbežího masa by vývozní licence neměly být převoditelné a měly by být přesně stanoveny podmínky přístupu hospodářských subjektů k uvedenému režimu.
(4)
Článek 169 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že dodržování závazků vyplývajících z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání a týkajících se objemu vývozu je zajištěno prostřednictvím vývozních licencí. Je proto nezbytné stanovit podrobný plán pro podávání žádostí a vydávání licencí.
(5)
Kromě toho je vhodné, aby rozhodnutí týkající se žádostí o vydání vývozní licence nebyla oznamována dříve, než uplyne určitá doba nutná pro posouzení žádostí. Tato doba musí Komisi umožnit, aby vyhodnotila požadovaná množství, jakož i související výdaje, a aby případně přijala zvláštní opatření použitelná zejména na žádosti, které dosud nejsou vyřízeny. V zájmu hospodářských subjektů je třeba umožnit, aby po stanovení koeficientu pro přijetí mohla být žádost o licenci vzata zpět.
(6)
Komise by měla mít k dispozici přesné údaje o podaných žádostech o licence a o využití vydaných licencí, aby režim licencí mohla řídit. V zájmu účinné správy by členské státy měly používat informační systémy v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 ze dne 31. srpna 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro předávání informací a dokumentů členskými státy Komisi v rámci provádění společné organizace trhů, režimu přímých plateb, propagace zemědělských produktů a režimů platných pro nejvzdálenější regiony a menší ostrovy v Egejském moři (5).
(7)
V případě žádostí týkajících se množství do 25 tun včetně by vývozní licence měly být vydávány okamžitě, pokud o to hospodářský subjekt požádá. Tyto licence by však měly být omezeny na krátkodobé obchodní transakce, aby se zabránilo obcházení mechanismu stanoveného v tomto nařízení.
(8)
S cílem zajistit přesné sledování vyvážených množství je nezbytné stanovit výjimku z pravidel o přípustných odchylkách uvedených v nařízení (ES) č. 376/2008.
(9)
Čl. 167 odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že u jednodenních kuřat může být vývozní náhrada poskytována na základě vývozní licence vydané ex post. Proto je třeba stanovit prováděcí pravidla k takovému režimu, který by zároveň zajistil účinnou kontrolu dodržování závazků vyplývajících z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání. U licencí, o jejichž vydání bylo požádáno až po vývozu, však není nutné vyžadovat složení jistoty.
(10)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Při vývozu produktů z odvětví drůbežího masa, u nichž se žádá o vývozní náhradu, s výjimkou kuřat kódů KN 0105 11, 0105 12 a 0105 19, je nutné předložit vývozní licenci se stanovením náhrady předem podle článků 2 až 8.
Článek 2
1. Vývozní licence jsou platné 90 dnů ode dne jejich skutečného vydání ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008.
2. V žádostech o licence a v licencích je v kolonce 15 uveden popis produktu a v kolonce 16 dvanáctimístný kód produktu podle nomenklatury zemědělských produktů pro vývozní náhrady.
3. Kategorie produktů uvedené v čl. 13 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 376/2008, jakož i výše jistoty u vývozních licencí jsou uvedeny v příloze I.
4. V žádostech o licence a v licencích je v kolonce 20 uveden minimálně jeden z údajů uvedených v příloze II.
5. Odchylně od odstavce 1 jsou licence pro kategorii 6a podle přílohy I platné po dobu 15 dnů ode dne jejich skutečného vydání ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008.
6. V případě licencí na produkty kategorie 6a podle přílohy I je závazný vývoz do země určení uvedené v kolonce 7 nebo do jiné země podle přílohy VIII.
Pro tyto účely je v žádostech o licence a v licencích uveden alespoň jeden z údajů uvedených v příloze III.
7. V případě licencí na produkty kategorie 6b podle přílohy I je závazný vývoz do země určení uvedené v kolonce 7 nebo do jiné země neuvedené v příloze VIII.
Pro tyto účely je v žádostech o licence a v licencích uveden alespoň jeden z údajů uvedených v příloze IV.
Článek 3
1. Žádosti o vývozní licence se podávají u příslušných orgánů každý týden od pondělí do pátku.
2. Žadatelem o vývozní licenci je fyzická nebo právnická osoba, která může při podání žádosti příslušným orgánům členských států uspokojivě doložit, že vykonává obchodní činnost v odvětví drůbežího masa již minimálně dvanáct měsíců. Žádosti však nemohou podávat maloobchodní prodejny nebo restaurace, které prodávají své produkty konečnému spotřebiteli.
3. Vývozní licence se vydávají ve středu následující po termínu uvedeném v odstavci 1, za předpokladu, že Komise mezitím nepřijala žádná zvláštní opatření uvedená v odstavci 4.
4. Jestliže by vydání vývozních licencí vedlo nebo mohlo vést k překročení dostupných rozpočtových částek nebo k vyčerpání maximálních množství, která mohou být vyvezena s náhradou během daného období s ohledem na limity stanovené v článku 169 nařízení (ES) č. 1234/2007, nebo by vydání vývozních licencí neumožňovalo zajistit kontinuitu vývozů během zbývající části dotyčného období, Komise může:
a)
stanovit jednotné procento přijetí požadovaných množství;
b)
zamítnout žádosti, pro něž vývozní licence dosud nebyly vydány;
c)
pozastavit podávání žádostí o vývozní licence, a to maximálně na dobu pěti pracovních dní s výhradou možnosti rozhodnout o pozastavení na delší období podle postupu uvedeného v čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.
Žádosti o vývozní licence, které jsou podány během období pozastavení přijímání žádostí, nelze přijmout.
Opatření uvedená v prvním pododstavci lze přijímat nebo měnit podle kategorie produktů a podle místa určení.
5. Opatření uvedená v odstavci 4 lze přijmout v případě, kdy se žádosti o vývozní licence týkají množství, která překračují nebo by mohla překročit množství běžně vyvážené do konkrétního místa určení, a kdy vydání požadovaných licencí s sebou přináší riziko spekulací, narušení hospodářské soutěže mezi hospodářskými subjekty nebo narušení dotyčných obchodních výměn nebo vnitřního trhu.
6. Pokud dojde k zamítnutí nebo snížení požadovaného množství, jistota je neprodleně uvolněna, a to ve výši, která odpovídá zamítnutému množství.
7. Odchylně od odstavce 3, pokud je jednotná procentuální sazba pro přijetí stanovena na méně než 80 %, vydává se licence nejpozději jedenáctý pracovní den po zveřejnění dané procentuální výše v Úředním věstníku Evropské unie. Do deseti pracovních dní po zveřejnění může hospodářský subjekt:
-
buď vzít svou žádost zpět, v takovém případě je jistota neprodleně uvolněna,
-
nebo požádat o okamžité vydání licence, a v takovém případě ji příslušný orgán vydá neprodleně, nejdříve však v běžném dni pro vydávání licencí příslušného týdne.
8. Odchylně od odstavce 3 může Komise stanovit pro vydávání vývozních licencí jiný den než středu, není-li možné tento den dodržet.
Článek 4
1. Na žádost hospodářského subjektu nepodléhají žádosti o licence týkající se množství do 25 tun produktů zvláštním opatřením uvedeným v čl. 3 odst. 4 a požadované licence jsou vydány okamžitě.
V takových případech je bez ohledu na čl. 2 odst. 1 a 5 doba platnosti licencí omezena na pět pracovních dnů ode dne jejich skutečného vydání ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008 a v žádostech a licencích je v kolonce 20 uveden jeden z údajů uvedených v příloze V.
2. Komise může v případě nutnosti pozastavit použití tohoto článku.
Článek 5
Vývozní licence nejsou převoditelné.
Článek 6
1. Množství vyvezené v rámci přípustné odchylky stanovené v čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 376/2008 nezakládá nárok na vyplacení náhrady.
2. V kolonce 22 licence se uvede alespoň jeden z údajů uvedených v příloze VI.
Článek 7
1. Členské státy sdělují Komisi každý pátek tyto informace:
a)
počet žádostí o vývozní licence podle článku 1, které byly podány v době od pondělí do pátku téhož týdne, v němž uvedou, zda se na tyto žádosti vztahuje článek 4 či nikoliv;
b)
množství, pro které byly vývozní licence vydány předchozí středu, vyjma licencí vydaných okamžitě podle článku 4;
c)
množství, pro které byly žádosti o vývozní licence v průběhu předchozího týdne vzaty zpět podle čl. 3 odst. 7.
2. Oznámení o žádostech podle odst. 1 písm. a) musí obsahovat:
a)
hmotnostní množství produktu pro každou kategorii uvedenou v čl. 2 odst. 3;
b)
rozdělení množství produktu podle místa určení u každé kategorie v případě, že se sazba náhrady liší podle místa určení;
c)
použitelnou sazbu náhrady;
d)
celkovou výši náhrady stanovenou předem v eurech podle jednotlivých kategorií produktů.
3. Členské státy oznámí Komisi jednou za měsíc po skončení platnosti vývozních licencí, kolik vývozních licencí nebylo využito.
Článek 8
1. Při vyřizování celních formalit při vývozu kuřat kódů KN 0105 11, 0105 12 a 0105 19 učiní hospodářské subjekty prohlášení, že zamýšlejí požádat o vývozní náhradu.
2. Hospodářské subjekty podají u příslušných orgánů nejpozději dva pracovní dny po vývozu žádost o vývozní licenci ex post pro vyvezená kuřata. V žádosti o licenci a v licenci je v kolonce 20 uveden výraz ex post, dále celní úřad, kde byly celní formality vyřízeny, jakož i den vývozu ve smyslu čl. 5 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 612/2009 (6).
Odchylně od čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008 se nepožaduje složení jistoty.
3. Členské státy oznámí Komisi každý pátek údaje za probíhající týden o počtu požadovaných vývozních licencí ex post, včetně oznámení „žádné“. Oznámení případně musí obsahovat údaje podle čl. 7 odst. 2.
4. Vývozní licence ex post se vydávají následující středu, pokud Komise po uskutečnění daného vývozu nepřijme žádná zvláštní opatření uvedená v čl. 3 odst. 4. V opačném případě se uvedená opatření vztahují na dovozy již uskutečněné.
Tato licence zakládá nárok na vyplacení náhrady počínaje dnem vývozu ve smyslu čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 612/2009.
5. Článek 23 nařízení (ES) č. 376/2008 se nepoužije na licence ex post podle odstavců 1 až 4 tohoto článku.
Dotyčná osoba tyto licence předloží přímo orgánu pověřenému vyplácením vývozní náhrady. Tento orgán licenci zapíše do seznamu a orazítkuje.
Článek 9
Oznámení uvedená v tomto nařízení, včetně oznámení „žádné“ se provádějí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 10
Nařízení (ES) č. 633/2004 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze X.
Článek 11
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. února 2011.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 90/2011,
annettu 3 päivänä helmikuuta 2011,
yksityiskohtaisista säännöistä vientitodistusjärjestelmän soveltamiseksi siipikarjanliha-alalla
(kodifikaatio)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) ja erityisesti sen 161 artiklan 3 kohdan, 170 artiklan ja 192 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 4 artiklan kanssa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Yksityiskohtaisista säännöistä vientitodistusjärjestelmän soveltamiseksi siipikarjanliha-alalla 30 päivänä maaliskuuta 2004 annettua komission asetusta (EY) N:o 633/2004 (2) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osilta (3). Sen vuoksi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava mainittu asetus.
(2)
Maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusmenettelyn soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä huhtikuuta 2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 376/2008 (4) säännösten lisäksi olisi vahvistettava vientitodistusten soveltamista siipikarjanliha-alalla koskevat erityiset yksityiskohtaiset säännöt, joissa olisi erityisesti hakemusten, hakemusasiakirjoissa ja todistuksissa vaadittujen tietojen esittämistä koskevia säännöksiä.
(3)
Vientitodistusjärjestelmän tehokkaan hallinnoinnin varmistamiseksi olisi vahvistettava kyseiseen järjestelmään kuuluvia vientitodistuksia koskeva vakuuden määrä. Siipikarjanliha-alalla järjestelmään sisältyvän keinotteluvaaran vuoksi olisi kiellettävä vientitodistuksen siirtäminen ja olisi säädettävä toimijoiden kyseiseen järjestelmään pääsyn täsmällisistä edellytyksistä.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 169 artiklassa säädetään, että Uruguayn kierroksen kauppaneuvottelujen osana tehdyistä viennin määrää koskevista sopimuksista johtuvien velvoitteiden noudattaminen on varmistettava vientitodistusten perusteella. Sen vuoksi olisi tarpeellista vahvistaa täsmälliset säännöt hakemusten jättämiselle ja todistusten antamiselle.
(5)
Lisäksi olisi säädettävä, että vientitodistushakemuksia koskevat päätökset ilmoitettaisiin vasta harkinta-ajan jälkeen. Tänä aikana komission olisi voitava arvioida haetut määrät ja niihin liittyvät kustannukset ja tarvittaessa toteuttaa erityistoimenpiteitä, joita sovelletaan erityisesti vireillä oleviin hakemuksiin. Toimijoiden hyväksi olisi säädettävä, että todistushakemus voidaan peruuttaa hyväksymiskertoimen vahvistamisen jälkeen.
(6)
Komissiolla olisi oltava täsmälliset tiedot jätetyistä todistushakemuksista ja annettujen todistusten käytöstä, jotta se voisi hallinnoida tätä järjestelmää. Hallinnollisen tehokkuuden vuoksi jäsenvaltioiden olisi käytettävä tietojärjestelmiä yhteisen markkinajärjestelyn, suorien tukien järjestelmän, maataloustuotteiden menekinedistämisen ja syrjäisimpiin alueisiin ja Egeanmeren pieniin saariin sovellettavien järjestelyjen täytäntöönpanemiseksi jäsenvaltioiden komissiolle toimittamien tietojen ja asiakirjojen tiedoksiantamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 31 päivänä elokuuta 2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 792/2009 (5) mukaisesti.
(7)
On tarpeen sallia 25 tonnin suuruisia tai sitä pienempiä määriä koskevien hakemusten osalta, että vientitodistukset annetaan toimijan pyynnöstä välittömästi. Kyseiset todistukset on kuitenkin rajattava lyhyessä määräajassa tehtäviin kauppoihin, jotta vältettäisiin tässä asetuksessa säädetyn menettelyn kiertäminen.
(8)
Vietävien määrien täsmällisen hallinnoinnin varmistamiseksi olisi poikettava asetuksessa (EY) N:o 376/2008 säädettyjä poikkeamia koskevista säännöistä.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 167 artiklan 3 kohdassa säädetään päivän ikäisten untuvikkojen osalta, että vientitukea voidaan myöntää jälkikäteen annettujen vientitodistusten perusteella. Sen vuoksi olisi vahvistettava kyseisen järjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joilla myös varmistettaisiin Uruguayn monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyistä sopimuksista johtuvien velvoitteiden noudattamisen tehokas valvonta. Näitä viennin jälkeen haettuja todistuksia varten ei ole tarpeen vaatia vakuutta.
(10)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kaiken siipikarjanliha-alan tuotteiden viennin, johon haetaan vientitukea, edellytyksenä on tuen ennakkovahvistuksen sisältävän vientitodistuksen esittäminen 2-8 artiklan säännösten mukaisesti, lukuun ottamatta CN-koodeihin 0105 11, 0105 12 ja 0105 19 kuuluvia untuvikkoja.
2 artikla
1. Vientitodistukset ovat voimassa 90 päivää niiden asetuksen (EY) N:o 376/2008 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta tosiasiallisesta antopäivästä.
2. Todistushakemusten ja todistusten kohdassa 15 on oltava tuotteen kuvaus ja kohdassa 16 vientitukea varten vahvistetun maataloustuotteiden nimikkeistön mukainen kaksitoistanumeroinen tuotekoodi.
3. Asetuksen (EY) N:o 376/2008 13 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut tuoteluokat ja vientitodistuksiin liittyvät vakuuden määrät vahvistetaan liitteessä I.
4. Todistushakemusten ja todistusten kohdassa 20 on oltava jokin liitteessä II luetelluista maininnoista.
5. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, liitteessä I tarkoitettua luokkaa 6a koskevien todistusten voimassaoloaika on 15 päivää niiden asetuksen (EY) N:o 376/2008 22 artiklan 2 kohdan mukaisesta tosiasiallisesta antopäivästä.
6. Liitteessä I tarkoitettuun tuoteluokkaan 6a kuuluvien tuotteiden todistukset velvoittavat viemään kohdassa 7 ilmoitettuun maahan tai johonkin liitteessä VIII tarkoitettuun maahan.
Tämän vuoksi todistushakemuksissa ja todistuksissa on oltava jokin liitteessä III luetelluista maininnoista.
7. Liitteessä I tarkoitettuun tuoteluokkaan 6b kuuluvien tuotteiden todistukset velvoittavat viemään kohdassa 7 ilmoitettuun maahan tai muuhun kuin liitteessä VIII tarkoitettuun maahan.
Tämän vuoksi todistushakemuksissa ja todistuksissa on oltava ainakin jokin liitteessä IV luetelluista maininnoista.
3 artikla
1. Vientitodistushakemukset on jätettävä toimivaltaisille viranomaisille kunkin viikon maanantain ja perjantain välisenä aikana.
2. Vientitodistuksen hakijan on oltava luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka hakemuksen esittämishetkellä voi todistaa jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille harjoittaneensa kaupallista toimintaa siipikarjanliha-alalla vähintään 12 kuukauden ajan. Kuitenkaan vähittäiskauppias tai ravintoloitsija, joka myy tuotteensa lopullisille kuluttajille, ei saa jättää hakemuksia.
3. Vientitodistukset annetaan 1 kohdassa tarkoitettua ajanjaksoa seuraavana keskiviikkona, jollei komissio tällä välin ole toteuttanut mitään 4 kohdassa tarkoitetuista erityisistä toimenpiteistä.
4. Jos vientitodistusten antaminen johtaisi tai uhkaisi johtaa käytettävissä olevien talousarviovarojen ylittämiseen tai siihen, että vientitukeen oikeutetut enimmäismäärät ylittyvät kyseisenä ajanjaksona asetuksen (EY) N:o 1234/2007 169 artiklassa tarkoitetut rajoitukset huomioon ottaen, taikka vaarantaisi viennin jatkumisen kyseisen ajanjakson jäljellä olevaksi ajaksi, komissio voi:
a)
vahvistaa haetuille määrille yhtenäisen hyväksymisprosentin;
b)
hylätä hakemukset, joiden osalta ei vielä ole myönnetty vientitodistuksia;
c)
keskeyttää vientitodistushakemusten vastaanottamisen enintään viideksi työpäiväksi, ottaen kuitenkin huomioon mahdollisuuden lykätä sitä pidemmäksi ajaksi asetuksen (EY) N:o 1234/2007 195 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
Keskeytysaikana jätettyjä vientitodistushakemuksia ei hyväksytä.
Ensimmäisessä alakohdassa säädettyjä toimenpiteitä voidaan toteuttaa tai mukauttaa tuoteluokka- ja määräpaikkakohtaisesti.
5. Edellä 4 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä voidaan toteuttaa, kun vientitodistushakemukset koskevat määriä, jotka ylittävät tai uhkaavat ylittää tavanomaisen kaupan mukaiset määrät tietyn määräpaikan osalta, ja kun haettujen todistusten antaminen saattaisi aiheuttaa keinotteluriskin tai kilpailun vääristymistä toimijoiden välillä taikka kyseisen kaupan tai sisämarkkinoiden häiriöitä.
6. Jos haetut määrät hylätään tai niitä pienennetään, vakuus on vapautettava välittömästi koko sen määrän osalta, jota koskevaa hakemusta ei ole hyväksytty.
7. Jos yhtenäinen alennusprosentti on alle 80 prosenttia, todistus annetaan 3 kohdasta poiketen viimeistään yhdentenätoista päivänä kyseisen hyväksymisprosentin julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tätä julkaisemista seuraavan kymmenen päivän kuluessa toimija voi:
-
peruuttaa hakemuksensa, jolloin vakuus vapautetaan välittömästi,
-
pyytää todistuksen välitöntä antamista, jolloin toimivaltainen viranomainen antaa sen viipymättä, kuitenkin aikaisintaan kyseisen viikon tavanomaisena todistusten antopäivänä.
8. Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, komissio voi vahvistaa muun viikonpäivän kuin keskiviikon vientitodistusten antamiselle silloin, kun tätä viikonpäivää ei ole mahdollista noudattaa.
4 artikla
1. Edellä 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja mahdollisia erityistoimenpiteitä ei toimijan pyynnöstä sovelleta 25 tonnin suuruista tai sitä pienempää määrää koskeviin todistushakemuksiin, ja haetut todistukset annetaan välittömästi.
Tällöin sen estämättä, mitä 2 artiklan 1 ja 5 kohdassa säädetään, todistusten voimassaolo on rajattu viiteen työpäivään niiden asetuksen (EY) N:o 376/2008 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta tosiasiallisesta antopäivästä, ja todistushakemusten ja todistusten kohdassa 20 on oltava jokin liitteessä V luetelluista maininnoista.
2. Komissio voi tarvittaessa keskeyttää tämän artiklan soveltamisen.
5 artikla
Vientitodistuksia ei saa siirtää.
6 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 376/2008 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun poikkeaman rajoissa viety määrä ei oikeuta tuen maksamiseen.
2. Todistuksen kohtaan 22 on merkittävä jokin liitteessä VI luetelluista maininnoista.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kunkin viikon perjantaina seuraavat tiedot:
a)
kuluvan viikon maanantaista perjantaihin jätetyt 1 artiklassa tarkoitetut vientitodistushakemukset; lisäksi on ilmoitettava, kuuluvatko ne 4 artiklan soveltamisalaan;
b)
määrät, joille vientitodistukset on annettu edellisenä keskiviikkona, lukuun ottamatta 4 artiklan mukaisesti välittömästi annettuja todistuksia;
c)
määrät, joiden osalta vientitodistushakemukset on peruutettu 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti edeltävän viikon aikana.
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja hakemuksia ilmoitettaessa on täsmennettävä:
a)
määrät eriteltyinä tuotteen painona jokaisen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun luokan osalta;
b)
määräpaikan mukainen erittely kunkin luokan määrän kohdalla, jos tuen määrä on eritelty määräpaikan mukaisesti;
c)
sovellettavan tuen määrä;
d)
ennakolta vahvistetun tuen kokonaismäärä euroina luokkaa kohden.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kuukausittain todistusten voimassaoloajan päätyttyä käyttämättä jääneiden vientitodistusten määrät.
8 artikla
1. Toimijoiden on CN-koodeihin 0105 11, 0105 12 ja 0105 19 kuuluvien untuvikkojen osalta ilmoitettava aikomuksestaan hakea vientitukea viennin tullimuodollisuuksien täyttämishetkellä.
2. Toimijoiden on jätettävä toimivaltaiselle viranomaiselle vietyjä untuvikkoja koskeva jälkikäteistä vientitodistusta koskeva hakemus viimeistään kahden työpäivän kuluttua viennistä. Todistushakemuksen ja todistuksen kohdassa 20 on oltava maininta ”jälkikäteinen”, tullitoimipaikka, jossa tullimuodollisuudet on täytetty, sekä näiden komission asetuksen (EY) N:o 612/2009 (6) 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vientipäivä.
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 376/2008 14 artiklan 2 kohdassa säädetään, vakuutta ei vaadita.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kunkin viikon perjantaina kuluvan viikon aikana haettujen jälkikäteisten vientitodistusten, mukaan lukien tyhjien ilmoitusten, lukumäärä. Ilmoituksissa on soveltuvin osin täsmennettävä 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot.
4. Jälkikäteiset vientitodistukset annetaan seuraavana keskiviikkona, jollei komissio kyseisen viennin jälkeen ole toteuttanut mitään 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista erityistoimenpiteistä. Jos toimenpiteitä on toteutettu, niitä sovelletaan jo toteutettuun vientiin.
Tämä todistus oikeuttaa asetuksen (EY) N:o 612/2009 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna vientipäivänä sovellettavan tuen maksamiseen.
5. Asetuksen (EY) N:o 376/2008 23 artiklaa ei sovelleta tämän artiklan 1-4 kohdassa tarkoitettuihin jälkikäteen annettuihin todistuksiin.
Asianomainen esittää todistukset suoraan vientituen maksavalle virastolle. Kyseinen virasto kirjaa ja vahvistaa todistuksen.
9 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitetut ilmoitukset, mukaan lukien tyhjät ilmoitukset, on tehtävä asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti.
10 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 633/2004.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä X olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
11 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 3 päivänä helmikuuta 2011.