NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 116/2010
ze dne 9. února 2010,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006, pokud jde o seznam výživových tvrzení
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (1), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1924/2006 se stanoví, že výživová tvrzení při označování potravin jsou přípustná pouze tehdy, pokud jsou uvedena v příloze uvedeného nařízení, která rovněž stanoví podmínky jejich používání.
(2)
Nařízení (ES) č. 1924/2006 rovněž stanoví, že změny uvedené přílohy se přijímají případně po konzultaci s Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (EFSA, dále jen „úřad“).
(3)
Před přijetím nařízení (ES) č. 1924/2006 Komise požádala úřad o stanovisko ohledně výživových tvrzení a podmínek jejich používání, pokud jde o omega-3 mastné kyseliny, mononenasycené tuky, polynenasycené tuky a nenasycené tuky.
(4)
Ve svém stanovisku ze dne 6. července 2005 (2) dospěl úřad k závěru, že omega-3 mastné kyseliny, mononenasycené tuky, polynenasycené tuky a nenasycené tuky jsou ve stravě důležité. Některé nenasycené tuky, jako omega-3 mastné kyseliny, bývají někdy konzumovány v nižším množství, než je množství doporučené. Výživová tvrzení označující potraviny, jež jsou zdrojem těchto živin nebo jsou na tyto živiny bohaté, by proto mohla pomoci spotřebitelům ve výběru zdravějších potravin. Uvedená výživová tvrzení však nebyla zařazena do seznamu v příloze nařízení (ES) č. 1924/2006 přijatého Evropským parlamentem a Radou, neboť podmínky jejich používání nebyly dosud přesně stanoveny.
(5)
Vzhledem k tomu, že uvedené podmínky používání byly upřesněny, přičemž se také zohlednilo stanovisko úřadu týkající se referenčních hodnot příjmu omega-3 a omega-6 mastných kyselin pro účely označování, které bylo přijato dne 30. června 2009 (3), je vhodné zařadit dotčená tvrzení do seznamu.
(6)
Pokud jde o tvrzení „Zdroj omega-3 mastných kyselin“ a „S vysokým obsahem omega-3 mastných kyselin“, podmínky používání by měly rozlišovat mezi dvěma typy omega-3 mastných kyselin, které mají různé fyziologické funkce a u nichž se doporučuje konzumace různého množství. Uvedené podmínky používání by měly kromě toho stanovit minimální množství požadované na 100 g a na 100 kcal produktu, aby bylo zajištěno, že dotčená tvrzení budou uvedena pouze na potravinách, jež v konzumovaném množství obsahují značné množství omega-3 mastných kyselin.
(7)
Pokud jde o tvrzení „S vysokým obsahem mononenasycených tuků“, „S vysokým obsahem polynenasycených tuků“ a „S vysokým obsahem nenasycených tuků“, podmínky používání by měly vyžadovat minimální obsah nenasycených tuků v potravině, a tak zajistit, aby množství uvedené v tvrzení vždy odpovídalo značnému množství obsaženému v konzumovaném množství, jehož se dosáhne vyváženou stravou.
(8)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1924/2006 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. února 2010.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 116/2010,
annettu 9 päivänä helmikuuta 2010,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006 muuttamisesta ravitsemusväitteiden luettelon osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006 (1) ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 1924/2006 8 artiklan 1 kohdassa todetaan, että elintarvikkeita koskevat ravitsemusväitteet ovat sallittuja vain, jos ne on lueteltu asetuksen liitteessä, jossa vahvistetaan myös niiden käytön edellytykset.
(2)
Asetuksessa (EY) N:o 1924/2006 säädetään myös, että kyseiseen liitteeseen tarvittaessa tehtävät muutokset hyväksytään sen jälkeen, kun on kuultu Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’.
(3)
Ennen asetuksen (EY) N:o 1924/2006 antamista komissio pyysi elintarviketurvallisuusviranomaiselta lausunnon omega-3-rasvahappoja, kertatyydyttymätöntä rasvaa, monityydyttymätöntä rasvaa ja tyydyttymätöntä rasvaa koskevista ravitsemusväitteistä ja niiden käytön edellytyksistä.
(4)
Elintarviketurvallisuusviranomainen toteaa 6 päivänä heinäkuuta 2005 antamassaan lausunnossa (2), että omega-3-rasvahapoilla, kertatyydyttymättömällä rasvalla, monityydyttymättömällä rasvalla ja tyydyttymättömällä rasvalla on tärkeä merkitys ruokavaliossa. Joitain tyydyttymättömiä rasvoja, kuten omega-3-rasvahappoja, käytetään joskus suositeltua vähemmän. Näin ollen ravitsemusväitteet, jotka auttavat tunnistamaan näiden ravintoaineiden lähteenä toimivat tai niitä runsaasti sisältävät elintarvikkeet, voisivat auttaa kuluttajia tekemään terveellisempiä valintoja. Tällaisia ravitsemusväitteitä ei kuitenkaan sisällytetty asetuksen (EY) N:o 1924/2006 liitteessä vahvistettuun luetteloon siinä muodossa kuin Euroopan parlamentti ja neuvosto asetuksen hyväksyivät, koska väitteiden käytön edellytyksiä ei voitu vielä määrittää selkeästi.
(5)
Koska väitteiden käytön edellytykset on nyt määritetty ja kun lisäksi otetaan huomioon elintarvikeviranomaisen 30 päivänä kesäkuuta 2009 antama lausunto (3) omega-3- ja omega-6-rasvahappojen saannin viitearvojen merkitsemisestä, kyseiset väitteet on syytä lisätä luetteloon.
(6)
Väitteiden ”omega-3-rasvahappojen lähde” ja ”runsaasti omega-3-rasvahappoja” käytön edellytyksissä on syytä erottaa nämä kaksi erilaista omega-3-rasvahappotyyppiä, joilla on erilaiset fysiologiset tehtävät ja joille suositellaan eri käyttömääriä. Käytön edellytyksissä olisi lisäksi määritettävä ravintoaineen vaadittu vähimmäismäärä tuotteessa 100 grammaa ja 100 kilokaloria kohti, jotta voidaan varmistaa, että kyseisiä väitteitä voidaan käyttää vain sellaisista elintarvikkeista, jotka käyttömääräänsä nähden sisältävät merkitsevän määrän omega-3-rasvahappoja.
(7)
Väitteiden ”runsaasti kertatyydyttymätöntä rasvaa”, ”runsaasti monityydyttymätöntä rasvaa” ja ”runsaasti tyydyttymätöntä rasvaa” käytön edellytyksissä olisi asetettava vaadittu vähimmäismäärä elintarvikkeen sisältämälle tyydyttymättömälle rasvalle ja näin varmistettava, että väitteen mukainen määrä on aina merkitsevä suhteessa sellaiseen käyttömäärään, joka on saavutettavissa, kun kyseistä elintarviketta nautitaan osana tasapainoista ruokavaliota.
(8)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 1924/2006 liite tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 9 päivänä helmikuuta 2010.