ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 19. května 2011
o hlavních zásadách politiky zaměstnanosti členských států
(2011/308/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 148 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů,
s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Smlouva o fungování Evropské unie (SFEU) ve svém článku 145 stanoví, že členské státy a Unie pracují na rozvoji koordinované strategie zaměstnanosti, a zejména na podpoře kvalifikace, vzdělání a přizpůsobivosti pracovníků a schopnosti trhů práce reagovat na hospodářské změny, aby dosáhly cílů vymezených v článku 3 Smlouvy o Evropské unii.
(2)
Strategie „Evropa 2020“, navržená Komisí, umožňuje Unii nasměrovat své hospodářství k inteligentnímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění, doprovázenému vysokou úrovní zaměstnanosti, produktivity a sociální soudržnosti. Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (3). Dále dne 21. října 2010 přijala Rada rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (4) (dále jen „hlavní směry politik zaměstnanosti“). Tento soubor hlavních směrů tvoří dohromady integrované hlavní směry pro provádění strategie Evropa 2020. Pět hlavních cílů, které jsou uvedeny v příslušných integrovaných hlavních směrech, představuje společné cíle, jimiž se řídí opatření členských států, přičemž jsou zohledněny příslušné výchozí situace a podmínky v jednotlivých členských státech, a jimiž se řídí rovněž opatření Unie. Vedoucí úlohu při realizaci cílů zaměstnanosti a pracovního trhu strategie Evropa 2020 má Evropská strategie zaměstnanosti.
(3)
Integrované hlavní směry jsou v souladu se závěry Evropské rady ze dne 17. června 2010. Členským státům poskytují integrované hlavní směry jasná vodítka, pokud jde o definování národních programů reforem a provádění reforem, s ohledem na jejich vzájemnou provázanost a soulad s Paktem o stabilitě a růstu. Hlavní směry politik zaměstnanosti by měly být základem pro veškerá doporučení, která může Rada adresovat členským státům na základě čl. 148 odst. 4 SFEU, a to ve spojení s doporučeními podávanými konkrétním členským státům na základě čl. 121 odst. 4 uvedené smlouvy. Hlavní směry politik zaměstnanosti by měly být rovněž podkladem pro přípravu společné zprávy o zaměstnanosti, kterou Rada a Komise zasílají každoročně Evropské radě.
(4)
Posouzení návrhů národních programů reforem členských států, které je součástí společné zprávy o zaměstnanosti přijaté Radou dne 7. března 2011, ukazuje, že členské státy by měly nadále vyvíjet co největší úsilí při řešení těchto prioritních oblastí: zvyšování účasti na trhu práce a snižování strukturální nezaměstnanosti, rozvoj kvalifikovaných pracovních sil, které budou reagovat na potřeby trhu práce, podpora kvality pracovních míst a celoživotního učení, zvyšování účinnosti systémů vzdělávání a odborné přípravy na všech úrovních a zvyšování účasti na terciárním vzdělávání, podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě.
(5)
Hlavní směry politik zaměstnanosti přijaté v roce 2010 by měly zůstat až do roku 2014 stabilní, aby bylo možné se zaměřit na jejich provádění. Až do konce roku 2014 by možnosti jejich aktualizace měly být nadále přísně omezeny.
(6)
Členské státy by se při provádění hlavních směrů politik zaměstnanosti měly soustředit na využití Evropského sociálního fondu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Hlavní směry politik zaměstnanosti členských států, které jsou stanoveny v příloze rozhodnutí Rady 2010/707/EU, jsou platné i pro rok 2011 a členské státy je ve svých politikách zaměstnanosti zohlední.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 19. května 2011.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
annettu 19 päivänä toukokuuta 2011,
jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista
(2011/308/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 148 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
kuultuaan alueiden komiteaa,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 145 artiklassa määrätään, että jäsenvaltiot ja unioni pyrkivät kehittämään yhteensovitettua työllisyysstrategiaa ja erityisesti edistämään ammattitaitoisen, koulutetun ja mukautumiskykyisen työvoiman sekä talouden muutoksiin reagoivien työmarkkinoiden kehittymistä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 3 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamiseksi.
(2)
Komission esittämän Eurooppa 2020 -strategian avulla unioni pystyy ohjaamaan taloutensa kohti älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua yhdistettynä työllisyyden, tuottavuuden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden korkeaan tasoon. Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (3). Lisäksi 21 päivänä lokakuuta 2010 neuvosto antoi päätöksen 2010/707/EU jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (4). Nämä suuntaviivat yhdessä muodostavat Eurooppa 2020 -strategian täytäntöönpanon yhdennetyt suuntaviivat. Yhdennettyjen suuntaviivojen alla luetellut viisi yleistavoitetta muodostavat yhteiset jäsenvaltioiden toimia ohjaavat tavoitteet ottaen huomioon jäsenvaltioiden suhteelliset lähtökohdat ja kansalliset olosuhteet ja ohjaavat myös unionin toimintaa. Euroopan työllisyysstrategialla on keskeinen asema pantaessa täytäntöön Eurooppa 2020 -strategiaan sisältyviä työllisyys- ja työmarkkinatavoitteita.
(3)
Yhdennetyt suuntaviivat ovat Eurooppa-neuvoston 17 päivänä kesäkuuta 2010 antamien päätelmien mukaisia. Yhdennetyissä suuntaviivoissa annetaan jäsenvaltioille täsmällisiä ohjeita niiden kansallisten uudistusohjelmien määrittelemisestä ja uudistusten toteuttamisesta siten, että niissä otetaan huomioon keskinäinen riippuvuus ja että ne ovat vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia. Työllisyyspolitiikan suuntaviivojen olisi oltava perustana maakohtaisille suosituksille, joita neuvosto voi antaa jäsenvaltioille SEUT 148 artiklan 4 kohdan nojalla yhdessä jäsenvaltioille SEUT 121 artiklan 4 kohdan nojalla annettujen maakohtaisten suositusten kanssa. Työllisyyspolitiikan suuntaviivojen olisi myös oltava perustana yhteiselle työllisyysraportille, jonka neuvosto ja komissio antavat vuosittain Eurooppa-neuvostolle.
(4)
Neuvoston 7 päivänä maaliskuuta 2011 hyväksymään yhteiseen työllisyysraporttiin sisältyvä jäsenvaltioiden kansallisten uudistusohjelmien tarkastelu osoittaa, että jäsenvaltioiden olisi jatkettava toimia seuraavilla painopistealueilla: työvoimaosuuden nostaminen ja rakennetyöttömyyden laskeminen, työvoimamarkkinoiden tarpeita vastaavan ammattitaitoisen työvoiman kehittäminen, työn laadun ja elinikäisen oppimisen edistäminen, koulutusjärjestelmien tulosten parantaminen kaikilla tasoilla ja korkea-asteen koulutukseen osallistumisen lisääminen, yhteiskunnallisen osallisuuden edistäminen ja köyhyyden torjuminen.
(5)
Vuonna 2010 hyväksytyt suuntaviivat olisi pidettävä vakaina vuoteen 2014 niiden täytäntöönpanoon keskittymisen varmistamiseksi. Välivuosien aikaisia päivityksiä olisi edelleen rajoitettava tiukasti vuoteen 2014 asti.
(6)
Jäsenvaltioiden olisi tutkittava Euroopan sosiaalirahaston käyttöön liittyviä mahdollisuuksia, kun ne panevat työllisyyden suuntaviivoja täytäntöön,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Päätöksen 2010/707/EU liitteessä vahvistetut jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivat pidetään voimassa vuonna 2011, ja jäsenvaltioiden on otettava ne huomioon työllisyyspolitiikassaan.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 19 päivänä toukokuuta 2011.