PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 456/2012
ze dne 30. května 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1266/2007 o prováděcích předpisech ke směrnici Rady 2000/75/ES, co se týče tlumení, sledování, dozoru a omezení přesunů některých zvířat vnímavých druhů ve vztahu ke katarální horečce ovcí
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2000/75/ES ze dne 20. listopadu 2000, kterou se stanoví zvláštní ustanovení týkající se tlumení a eradikace katarální horečky ovcí (1), a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. c), články 11 a 12 a čl. 19 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1266/2007 (2) stanoví pravidla pro tlumení, sledování, dozor a omezení přesunů zvířat uvnitř uzavřených pásem a mimo ně v souvislosti s katarální horečkou ovcí. Stanoví rovněž podmínky pro výjimky ze zákazu přesunů vnímavých zvířat a jejich spermatu, vajíček a embryí stanoveného směrnicí 2000/75/ES, včetně pravidel o používání očkovacích látek proti katarální horečce ovcí.
(2)
Na základě stávajících pravidel stanovených ve směrnici 2000/75/ES není použití očkovacích látek proti katarální horečce ovcí povoleno mimo ochranná pásma. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/5/EU ze dne 14. března 2012, kterou se mění směrnice Rady 2000/75/ES, pokud jde o očkování proti katarální horečce ovcí (3), činí pravidla týkající se očkování stanovená ve směrnici 2000/75/ES pružnějšími, aby se umožnilo očkování inaktivovanýmí očkovacími látkami proti katarální horečce ovcí i mimo oblasti, na které se vztahují omezení přesunů zvířat. Proto by nařízení (ES) č. 1266/2007 mělo být změněno. Kromě toho jsou změny nezbytné proto, aby se zjednodušily postupy sledování a dozoru a aby se upravily postupy stanovené nařízením (ES) č. 1266/2007 na základě posledních vědeckých stanovisek.
(3)
Pro účely shromažďování a analýzy epizootologických informací o katarální horečce ovcí stanoví nařízení (ES) č. 1266/2007, že členské státy musí poskytovat aplikaci BlueTongue NETwork (sytém BT-Net) informace o katarální horečce ovcí shromážděné v průběhu uplatňování programů pro sledování katarální horečky ovcí a dozor nad katarální horečkou ovcí.
(4)
Zkušenosti však ukazují, že je k dispozici dostatek informací v rámci jiných již existujících povinností týkajících se oznamování a hlášení nákaz v Unii. Povinnost spočívající ve výměně informací prostřednictvím systému BT-Net již tedy není nutná.
(5)
Nařízením (ES) č. 1266/2007 ve znění nařízení Komise (ES) č. 123/2009 (4) byla pro členské státy zavedena možnost vymezit za určitých podmínek „oblasti s nižším rizikem“, aby se usnadnilo preventivní očkování v těch částech jejich území, kde se virus nevyskytuje. V důsledku vstupu směrnice 2012/5/EU v platnost může být očkování proti katarální horečce ovcí prováděno i mimo uzavřená pásma, a proto již nejsou ustanovení o vymezení „oblastí s nižším rizikem“ nezbytná.
(6)
V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1266/2007 se členský stát může rozhodnout odstranit epizootologicky relevantní zeměpisnou oblast z uzavřeného pásma, a tím ji prohlásit za prostou nákazy, po dvou letech nepřítomnosti viru, která byla prokázána sledováním.
(7)
U těch částí uzavřeného pásma, kde sledování a dozor prokázaly nepřítomnost specifického sérotypu (sérotypů) viru katarální horečky ovcí alespoň po dobu jednoho roku (včetně období plné aktivity vektorů), však hrozí riziko opětovného zavlečení nákazy vstupem nakažených zvířat z jiných částí téhož uzavřeného pásma, kde se virus katarální horečky ovcí stále vyskytuje. Aby se zajistil bezpečný přechod ke statusu prostému nákazy za příznivých epizootologických podmínek, členským státům by mělo být v těchto situacích povoleno vymezit „přechodně prostou oblast“ pod podmínkou, že se provede sledování a dozor, které potvrdí nepřítomnost viru.
(8)
Podle vědeckého stanoviska komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o riziku přenosu katarální horečky ovcí při tranzitu zvířat, přijatého dne 11. září 2008 (5), existuje teoreticky možnost, že spolu se zvířaty se přesouvají i infekční pakomárci. Uvedené riziko lze omezit tím, že se vozidlo vyčistí a ošetří insekticidy nebo repelenty před nakládkou zvířat nebo že se zvířata přesouvají známými oblastmi s nízkým rizikem nebo že se přesouvají v době, kdy je riziko podle zkušeností nízké. Aby se omezily nežádoucí účinky uvedených látek pro životní prostředí a aby se zabránilo možným problémům, pokud jde o čekací doby a možná rezidua ve zvířatech, nemělo by se již požadovat ošetření zvířat schválenými insekticidy nebo repelenty, jelikož toto ošetření poskytuje jen omezenou dodatečnou bezpečnost.
(9)
Nařízení (ES) č. 1266/2007 ve znění prováděcího nařízení (EU) č. 648/2011 (6) umožňuje členským státům určení, v jejichž případě by vstup neimunních zvířat mohl za určitých okolností představovat riziko pro zdraví zvířat, požadovat během přechodného období, aby přesuny těchto zvířat podléhaly určitým dodatečným podmínkám. Jelikož toto nařízení stanoví pravidla pro kritéria týkající se zařízení chráněných před vektory, uvedené přechodné ustanovení již není zapotřebí.
(10)
Vzhledem k různým úrovním výskytu viru, podmínkám okolního prostředí a různým strategiím očkování v členských státech se může epizootologická situace, pokud jde o katarální horečku ovcí, v různých oblastech Unie výrazně lišit. Zkušenosti ukázaly, že za účelem dosažení požadovaných cílů lze úspěšně provádět různé strategie dozoru. Proto by minimální harmonizované požadavky na sledování a dozor stanovené v příloze I nařízení (ES) č. 1266/2007 měly být zjednodušeny, aby členským státům umožňovaly větší flexibilitu při tvorbě jejich vnitrostátních programů sledování a dozoru, s přihlédnutím k vědeckému stanovisku komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o sledování katarální horečky ovcí a dozoru nad katarální horečkou ovcí (7).
(11)
Na základě výše uvedeného vědeckého stanoviska by měla být minimální velikost vzorku pro odhalení prevalence 5 % se spolehlivostí 95 % v populaci vnímavých druhů dostatečná pro dozor za účelem prokázání nepřítomnosti viru v epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti v průběhu dvou let.
(12)
Držet zvířata vnímavá ke katarální horečce ovcí po určitou dobu v zařízení zabezpečeném před vektory je důležitý požadavek pro určité podmínky pro výjimky ze zákazu přesunů stanovené v příloze III nařízení (ES) č. 1266/2007. Zkušenosti ukazují, že pro členské státy je obtížné stanovit vhodná kritéria pro určení zařízení zabezpečeného před vektory při pravidelných přesunech za účelem obchodu se zvířaty vnímavých druhů, jako je skot, ovce a kozy.
(13)
Za účelem zlepšení účinnosti zařízení zabezpečených před vektory a za účelem pomoci členským státům při provádění uvedeného opatření pro tlumení by měla být stanovena některá kritéria. Tato kritéria by měla být založena na zkušenostech členských států a na Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE). Za účelem sladění terminologie s terminologií OIE by se pojem „zařízení zabezpečené před vektory“, který se v současnosti používá v nařízení (ES) č. 1266/2007, měl nahradit pojmem „zařízení chráněné před vektory“.
(14)
V reakci na nové vědecké informace, které naznačují možnost transplacentárního přenosu viru katarální horečky ovcí, zejména v případě sérotypu 8 tohoto viru, byla v nařízení (ES) č. 1266/2007 ve znění nařízení (ES) č. 384/2008 (8) zavedena předběžná opatření, aby se zamezilo možnému rozšíření katarální horečky ovcí prostřednictvím březích zvířat nebo některých nově narozených zvířat.
(15)
Podle vědeckého stanoviska komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o sérotypu 8 viru katarální horečky ovcí (9) existují důkazy o transplacentárním přenosu sérotypu 8 viru katarální horečky ovcí, který byl do Unie zavlečen v roce 2006. Nebyl však prokázán transplacentární přenos jiných sérotypů viru katarální horečky ovcí v postižených oblastech, kde se nepoužívaly žádné modifikované živé očkovací látky. Vzhledem k závěrům uvedeného stanoviska by se mělo předběžné opatření, pokud jde o přesuny březích zvířat, použít pouze pro pásma uzavřená pro sérotyp 8 viru katarální horečky ovcí.
(16)
Nařízení (ES) č. 1266/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(17)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1266/2007 se mění takto:
1)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí
Členské státy uplatňují v souladu s minimálními požadavky stanovenými v příloze I programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí.“
2)
Článek 5 se zrušuje.
3)
V článku 6 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Před jakýmkoli rozhodnutím o odstranění epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti z uzavřeného pásma poskytnou členské státy Komisi odůvodněné informace, které prokazují nepřítomnost viru katarální horečky ovcí v uvedené oblasti v období dvou let, včetně dvou období plné aktivity vektorů, po zahájení uplatňování programu pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí v souladu s přílohou I bodem 3.“
4)
V článku 7 se odstavec 2a nahrazuje tímto:
„2a. Členské státy mohou vymezit epizootologicky relevantní zeměpisnou oblast v uzavřeném pásmu jako „přechodně prostou oblast“ pod podmínkou, že sledování a dozor v souladu s přílohou I bodem 3 prokázaly nepřítomnost viru katarální horečky ovcí po dobu jednoho roku, včetně jednoho období plné aktivity vektorů, v uvedené části uzavřeného pásma, pokud jde o konkrétní sérotyp nebo kombinaci sérotypů katarální horečky ovcí.
Členský stát, který má v úmyslu vymezit uzavřené pásmo nebo část uzavřeného pásma jako „přechodně prostou oblast“, oznámí svůj úmysl Komisi. Toto oznámení musí být doplněno o informace uvedené v příloze I bodě 3.
Komise poskytne členským státům prostřednictvím Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat informace o seznamu „přechodně prostých oblastí“.
Přesuny zvířat uvnitř téhož uzavřeného pásma z oblasti s výskytem téhož sérotypu (týchž sérotypů) viru katarální horečky ovcí do části téhož uzavřeného pásma vymezené jako „přechodně prostá oblast“ mohou být povoleny pouze tehdy, pokud:
a)
zvířata splňují podmínky stanovené v příloze III, nebo
b)
zvířata splňují jakékoli jiné vhodné veterinární záruky založené na pozitivním výsledku posouzení rizika týkajícího se opatření proti šíření viru katarální horečky ovcí a ochrany proti napadením vektory, které si vyžádá příslušný orgán v místě původu a které schválí příslušný orgán v místě určení před přesunem těchto zvířat, nebo
c)
zvířata jsou určena pro okamžitou porážku.“
5)
V čl. 8 odst. 5 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Informace o stanovených jatkách jsou zpřístupněny ostatním členským státům a veřejnosti.“
6)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Další podmínky pro tranzit zvířat
1. Tranzit zvířat povolí příslušný orgán, pokud:
a)
dopravní prostředky, v nichž jsou zvířata přepravována, byla po řádném vyčištění a dezinfekci v místě nakládky ošetřena schválenými insekticidy a/nebo repelenty. Toto ošetření musí být v každém případě provedeno před opuštěním uzavřeného pásma nebo před vstupem do něj;
b)
jestliže je při přesunu uzavřeným pásmem naplánována přestávka na kontrolním stanovišti delší než jeden den, jsou zvířata chráněna před jakýmkoli napadením vektory v zařízení chráněném před vektory v souladu s kritérii stanovenými v příloze II.
2. Odstavec 1 se nepoužije, pokud k tranzitu dochází:
a)
výhradně z epizootologicky relevantních zeměpisných oblastí uzavřeného pásma nebo přes tyto oblasti během období sezónně prostého vektorů katarální horečky ovcí vymezeného v souladu s přílohou V, nebo
b)
z částí uzavřeného pásma vymezených jako „přechodně prosté oblasti“ podle čl. 7 odst. 2a nebo přes tyto části uzavřeného pásma.
3. V případě zvířat uvedených v odstavci 1 tohoto článku jsou příslušná veterinární osvědčení, která stanoví směrnice 64/432/EHS, 91/68/EHS a 92/65/EHS nebo která jsou uvedena v rozhodnutí 93/444/EHS, opatřena touto doplňující poznámkou: „Ošetření insekticidem/repelentem … (uveďte název výrobku) dne … (uveďte datum) v souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 1266/2007.“ “
7)
Článek 9a se zrušuje.
8)
Přílohy I, II, III a V se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost pátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. května 2012.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 456/2012,
annettu 30 päivänä toukokuuta 2012,
neuvoston direktiivin 2000/75/EY täytäntöönpanosäännöistä bluetongue-taudin torjunnan, seurannan ja valvonnan sekä tiettyjen bluetongue-taudille alttiiden lajien eläinten siirtoja koskevien rajoitusten osalta annetun asetuksen (EY) N:o 1266/2007 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon lampaan bluetongue-taudin torjunta- ja hävittämistoimenpiteitä koskevista erityissäännöksistä 20 päivänä marraskuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/75/EY (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 1 kohdan c alakohdan, 11 ja 12 artiklan sekä 19 artiklan kolmannen kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission asetuksessa (EY) N:o 1266/2007 (2) vahvistetaan säännöt, jotka koskevat bluetongue-taudin torjuntaa, seurantaa ja valvontaa sekä rajoitusvyöhykkeillä ja rajoitusvyöhykkeiltä tapahtuvien eläinten siirtojen rajoituksia. Siinä vahvistetaan myös edellytykset poikkeuksille direktiivissä 2000/75/EY säädettyyn poisvientikieltoon, jota sovelletaan tartunnalle alttiisiin eläimiin sekä niiden siemennesteeseen, munasoluihin ja alkioihin, mukaan luettuina bluetongue-rokotteiden käyttöä koskevat säännöt.
(2)
Direktiivissä 2000/75/EY vahvistettujen nykyisten sääntöjen mukaan bluetongue-rokotteiden käyttö ei ole sallittua suojavyöhykkeiden ulkopuolella. Neuvoston direktiivin 2000/75/EY muuttamisesta bluetongue-tautia vastaan rokottamisen osalta 14 päivänä maaliskuuta 2012 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2012/5/EU (3) joustavoitetaan direktiivissä 2000/75/EY vahvistettuja rokotussääntöjä, jotta rokottaminen inaktivoiduilla bluetongue-rokotteilla olisi sallittua myös niiden alueiden ulkopuolella, joilla sovelletaan eläinten siirtoa koskevia rajoituksia. Sen vuoksi olisi muutettava asetusta (EY) N:o 1266/2007. Muutokset ovat tarpeen myös seuranta- ja valvontaprosessin yksinkertaistamiseksi ja asetuksessa (EY) N:o 1266/2007 vahvistettujen menettelyjen mukauttamiseksi hiljattain annettuihin tieteellisiin lausuntoihin.
(3)
Bluetongue-tautia koskevien epidemiologisten tietojen keräämiseksi ja analysoimiseksi asetuksessa (EY) N:o 1266/2007 säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava BlueTongue Network -järjestelmään, jäljempänä ’BT-Net-järjestelmä’, bluetongue-taudin seuranta- ja valvontaohjelmien täytäntöönpanon aikana kerätyt bluetongue-tautia koskevat tiedot.
(4)
Kokemus on kuitenkin osoittanut, että tietoa saadaan riittävästi muiden voimassa olevien taudeista ilmoittamista ja raportointia koskevien unionin velvoitteiden puitteissa. Sen vuoksi tiedonvaihtoa BT-Net-järjestelmän kautta koskeva velvoite ei enää ole tarpeellinen.
(5)
Asetuksella (EY) N:o 1266/2007, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 123/2009 (4), annettiin jäsenvaltioille mahdollisuus määritellä tietyin ehdoin osa suojavyöhykettä ’vähäisemmän riskin alueeksi’, jotta ennalta ehkäisevä rokottaminen olisi mahdollista osalla niiden sellaisista alueista, joilla virusta ei esiinny. ’Vähäisemmän riskin alueiden’ määrittelyä koskevat säännökset eivät enää ole tarpeen direktiivin 2012/5/EU voimaantulon jälkeen, koska rokottaminen bluetongue-tautia vastaan on sallittua myös rajoitusvyöhykkeiden ulkopuolella.
(6)
Asetuksen (EY) N:o 1266/2007 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti jäsenvaltio voi päättää poistaa epidemiologisesti merkityksellisen maantieteellisen alueen rajoitusvyöhykkeestä ja ilmoittaa näin kyseisen alueen taudista vapaaksi sen jälkeen, kun seuranta on osoittanut, ettei bluetongue-virusta ole esiintynyt kyseisellä alueella kahden vuoden aikana.
(7)
Ne rajoitusvyöhykkeen osat, joiden osalta seuranta ja valvonta osoittavat, ettei niillä ole esiintynyt bluetongue-viruksen erityistä serotyyppiä tai erityisiä serotyyppejä vähintään yhden vuoden pituisena aikana, johon sisältyy yksi kokonainen tartunnanlevittäjien aktiivisuuskausi, ovat kuitenkin riskialttiita taudin uudelleenpuhkeamiselle, jos niille tulee tartuntaa kantavia eläimiä saman rajoitusvyöhykkeen muista osista, joilla bluetongue-virusta esiintyy edelleen. Jotta voidaan mahdollistaa turvallinen siirtyminen kohti taudista vapaan alueen asemaa suotuisissa epidemiologisissa olosuhteissa, näitä tilanteita varten jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus määritellä ’alustavasti taudista vapaa alue’ edellyttäen, että toteutetaan seurantaa ja valvontaa viruksen esiintymättömyyden varmistamiseksi.
(8)
Eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevä EFSA:n lautakunta antoi 11 päivänä syyskuuta 2008 bluetongue-taudin leviämisriskiä eläinsiirtojen yhteydessä koskevan tieteellisen lausunnon (5), jonka mukaan on teoriassa mahdollista, että tartuntaa levittäviä polttiaisia kulkee eläinten mukana. Riskiä voidaan hallita puhdistamalla ajoneuvo ja käsittelemällä se hyönteismyrkyillä tai -karkotteilla ennen eläinten lastaamista tai silloin, kun eläimiä kuljetetaan matalariskisiksi tiedettyjen alueiden läpi tai sellaisena ajankohtana, jolloin riskin tiedetään olevan matala. Näiden aineiden kielteisten ympäristövaikutusten rajoittamiseksi ja varoaikoihin ja eläimissä mahdollisesti oleviin jäämiin liittyvien mahdollisten ongelmien välttämiseksi eläinten käsittelyä sallituilla hyönteismyrkyillä tai -karkotteilla ei enää tulisi vaatia, koska käsittelyn tuoma lisäturvallisuus on vähäinen.
(9)
Asetuksessa (EY) N:o 1266/2007, sellaisena kuin se on muutettuna täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 648/2011 (6), annetaan siirtymäkauden ajaksi niille määränpäänä oleville jäsenvaltioille, joissa rokottamattomien eläinten saapuminen saattaisi tietyissä olosuhteissa aiheuttaa riskin eläinten terveydelle, mahdollisuus edellyttää, että tällaisten eläinten siirtoon sovelletaan tiettyjä lisäedellytyksiä. Koska vaatimukset laitoksille, joihin tartunnanlevittäjät eivät pääse, vahvistetaan tässä asetuksessa, kyseinen siirtymäsäännös ei enää ole tarpeen.
(10)
Koska viruksen esiintymistaso, ympäristöolosuhteet ja rokotusstrategiat vaihtelevat jäsenvaltioittain, epidemiologiset tilanteet bluetongue-taudin osalta voivat olla hyvin erilaisia unionin eri alueilla. Kokemus on osoittanut, että erilaisia seurantastrategioita voidaan tuloksekkaasti toteuttaa haluttujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Sen vuoksi asetuksen (EY) N:o 1266/2007 liitteessä I vahvistettuja seurannan ja valvonnan yhdenmukaistettuja vähimmäisvaatimuksia olisi yksinkertaistettava, jotta jäsenvaltiot voivat suunnitella joustavammin kansalliset seuranta- ja valvontaohjelmansa ottaen huomioon eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevän EFSA:n lautakunnan tieteellinen lausunto bluetongue-taudin seurannasta ja valvonnasta (7).
(11)
Edellä mainitun tieteellisen lausunnon perusteella otoksen vähimmäiskoon, jolla havaitaan 5 prosentin esiintyvyys 95 prosentin luotettavuustasolla taudille alttiin lajin populaatiosta, tulisi olla riittävä seurannassa, jota toteutetaan sen osoittamiseksi, ettei virusta ole esiintynyt epidemiologisesti merkityksellisellä maantieteellisellä alueella kahden vuoden ajanjakson aikana.
(12)
Bluetongue-tartunnalle alttiiden eläinten pitäminen tietyn ajan laitoksessa, johon tartunnanlevittäjät eivät pääse, on tärkeä vaatimus joissakin poisvientikieltoa koskevien poikkeusten myöntämisedellytyksissä, jotka on vahvistettu asetuksen (EY) N:o 1266/2007 liitteessä III. Kokemus on osoittanut, että jäsenvaltioiden on vaikea vahvistaa asianmukaiset vaatimukset laitoksen, johon tartunnanlevittäjät eivät pääse, toteuttamiseksi taudille alttiiden lajien eläinten, kuten nautojen, lampaiden ja vuohien, kaupan yhteydessä tapahtuvia säännöllisiä kuljetuksia varten.
(13)
Jotta parannetaan laitosten, johon tartunnanlevittäjät eivät pääse, tehokkuutta ja autetaan jäsenvaltioita kyseisen valvontatoimenpiteen soveltamisessa, olisi vahvistettava joukko vaatimuksia. Vaatimusten tulisi perustua jäsenvaltioiden kokemuksiin ja Maailman eläintautijärjestön (OIE) hyväksymään maaeläinsäännöstöön. Jotta terminologia mukautettaisiin OIE:n käyttämään terminologiaan, tällä hetkellä asetuksessa (EY) N:o 1266/2007 käytetty termi ’laitos, johon tartunnanlevittäjät eivät pääse’ olisi korvattava termillä ’tartunnanlevittäjiltä suojattu laitos’.
(14)
Vastauksena uuteen tieteelliseen tietoon, joka antaa viitteitä bluetongue-viruksen ja etenkin bluetongue-viruksen serotyypin 8 mahdollisesta siirtymisestä istukan välityksellä, varotoimenpiteitä bluetongue-taudin mahdollisen leviämisen estämiseksi kantavien eläinten tai tiettyjen vastasyntyneiden eläinten välityksellä otettiin käyttöön asetuksella (EY) N:o 1266/2007, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 384/2008 (8).
(15)
Eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevä EFSA:n lautakunta on antanut bluetongue-viruksen serotyypistä 8 tieteellisen lausunnon (9), jonka mukaan on tieteellisiä todisteita bluetongue-viruksen unioniin vuonna 2006 tulleen serotyypin 8 siirtymisestä istukan välityksellä. Ei kuitenkaan ole osoitettu, että bluetongue-viruksen muita serotyyppejä olisi siirtynyt istukan välityksellä tartunta-alueilla, joilla ei ole käytetty muunnettuja eläviä rokotteita. Kyseisen lausunnon päätelmien perusteella kantavien eläinten siirtoa koskevaa varotoimenpidettä olisi sovellettava vain vyöhykkeillä, joita koskevat rajoitukset johtuvat bluetongue-viruksen serotyypistä 8.
(16)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1266/2007 olisi muutettava.
(17)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1266/2007 seuraavasti:
1)
Korvataan 4 artikla seuraavasti:
”4 artikla
Bluetongue-taudin seuranta- ja valvontaohjelmat
Jäsenvaltioiden on pantava bluetongue-taudin seuranta- ja valvontaohjelmat täytäntöön liitteessä I vahvistettujen vähimmäisvaatimusten mukaisesti.”
2)
Poistetaan 5 artikla.
3)
Korvataan 6 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Ennen kuin jäsenvaltio tekee päätöksen poistaa epidemiologisesti merkityksellinen maantieteellinen alue rajoitusvyöhykkeestä, sen on toimitettava komissiolle perustellut tiedot, jotka osoittavat, ettei bluetongue-virusta liitteessä I olevan 3 kohdan mukaisen bluetongue-taudin seuranta- ja valvontaohjelman täytäntöönpanon jälkeen ole esiintynyt kyseisellä alueella kahden vuoden pituisena ajanjaksona, johon sisältyy kaksi kokonaista tartunnanlevittäjien aktiivisuuskautta.”
4)
Korvataan 7 artiklan 2 a kohta seuraavasti:
”2 a. Jäsenvaltiot voivat määritellä rajoitusvyöhykkeellä sijaitsevan epidemiologisesti merkityksellisen maantieteellisen alueen ’alustavasti taudista vapaaksi alueeksi’ edellyttäen, että liitteessä I olevan 3 kohdan mukaiset seuranta ja valvonta ovat osoittaneet, ettei kyseisellä rajoitusvyöhykkeen osalla ole esiintynyt bluetongue-viruksen kyseistä tiettyä serotyyppiä tai serotyyppien yhdistelmää yhden vuoden pituisena ajanjaksona, johon sisältyy yksi kokonainen tartunnanlevittäjien aktiivisuuskausi.
Jäsenvaltion, joka aikoo määritellä rajoitusvyöhykkeen tai osan rajoitusvyöhykettä ’alustavasti taudista vapaaksi alueeksi’, on ilmoitettava aikeestaan komissiolle. Ilmoituksen mukana on toimitettava liitteessä I olevassa 3 kohdassa tarkoitetut tiedot.
Komissio toimittaa jäsenvaltioille luettelon ’alustavasti taudista vapaista alueista’ elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa.
Saman rajoitusvyöhykkeen sisällä tapahtuvat eläinten siirrot alueelta, jolla esiintyy bluetongue-viruksen samaa serotyyppiä tai samoja serotyyppejä, samalla rajoitusvyöhykkeellä sijaitsevalle ’alustavasti taudista vapaaksi alueeksi’ määritellylle alueelle, voidaan sallia vain siinä tapauksessa, että
a)
eläimet täyttävät liitteessä III vahvistetut edellytykset; tai
b)
eläimet täyttävät jotkin muut eläinten terveyttä koskevat riittävät takeet sillä perusteella, että bluetongue-viruksen leviämisen torjumista ja tartunnanlevittäjiltä suojelemista koskevista toimenpiteistä tehdyn riskinarvioinnin, jota alkuperäpaikan toimivaltainen viranomainen edellyttää ja jonka määräpaikan toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt, tulos on myönteinen ennen kyseisten eläinten siirtämistä; tai
c)
eläimet on tarkoitus teurastaa välittömästi.”
5)
Korvataan 8 artiklan 5 kohdan kolmas alakohta seuraavasti:
”Nimettyjä teurastamoja koskevat tiedot on asetettava muiden jäsenvaltioiden saataville ja julkaistava.”
6)
Korvataan 9 artikla seuraavasti:
”9 artikla
Eläinten kauttakuljetusta koskevat lisäedellytykset
1. Toimivaltaisen viranomaisen on sallittava eläinten kauttakulku edellyttäen, että
a)
lastauspaikassa suoritetun riittävän puhdistuksen ja desinfioinnin jälkeen eläinten kuljetusväline käsitellään sallitulla hyönteismyrkyllä ja/tai -karkotteella. Tämä käsittely on joka tapauksessa tehtävä ennen rajoitusvyöhykkeeltä poistumista tai rajoitusvyöhykkeelle saapumista;
b)
jos rajoitusvyöhykkeen kautta tehtävän siirron aikana aiotaan pysähtyä pidempään kuin yksi päivä jollakin tarkastusasemalla, eläimet on suojattava tartunnanlevittäjiltä liitteessä II vahvistettujen vaatimusten mukaisessa tartunnanlevittäjiltä suojatussa laitoksessa.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta, jos kauttakuljetus tapahtuu
a)
yksinomaan rajoitusvyöhykkeen epidemiologisesti merkitykselliseltä maantieteelliseltä alueelta tai sellaisen kautta liitteen V mukaisesti määriteltynä bluetongue-tartunnanlevittäjistä vapaana kautena, tai
b)
sellaisesta rajoitusvyöhykkeen osasta tai sellaisen osan kautta, joka on määritelty ’alustavasti taudista vapaaksi alueeksi’ 7 artiklan 2 a kohdan mukaisesti.
3. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen eläinten osalta seuraava huomautus on lisättävä vastaaviin terveystodistuksiin, jotka vahvistetaan direktiiveissä 64/432/ETY, 91/68/ETY ja 92/65/ETY tai joihin viitataan päätöksessä 93/444/ETY: ”Asetuksen (EY) N:o 1266/2007 9 artiklan mukainen käsittely hyönteismyrkyllä/-karkotteella … (tuotteen nimi) tehty … (päivämäärä)”.”
7)
Poistetaan 9 a artikla.
8)
Muutetaan liitteet I, II, III ja V tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan viidentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 30 päivänä toukokuuta 2012.