PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. května 2011,
kterým se stanoví, že čl. 30 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb není použitelný na těžbu černého uhlí v České republice
(oznámeno pod číslem K(2011) 3406)
(Pouze české znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/306/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (1), a zejména na čl. 30 odst. 4 a 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 22. listopadu 2010 obdržela Komise elektronickou poštou žádost České republiky podle čl. 30 odst. 4 směrnice 2004/17/ES o vynětí dobývání černého uhlí v České republice z použitelnosti ustanovení směrnice 2004/17/ES. Komise si dne 21. ledna 2011 vyžádala elektronickou poštou doplňující informace. Odpověď na žádost o informace byla českými orgány zaslána elektronickou poštou dne 9. února 2011.
(2)
Žádost byla doplněna dopisem nezávislého vnitrostátního orgánu (Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže) v podobě předběžného stanoviska ze dne 7. listopadu 2008. Český Úřad pro ochranu hospodářské soutěže analyzoval podmínky přístupu na relevantní trh a shledal, že přístup je neomezený. Ve stanovisku se však neuvádí, že byly splněny ostatní podmínky týkající se přímého vystavení hospodářské soutěži, pokud jde o dobývání černého uhlí v České republice.
(3)
Jediným subjektem, který v České republice těží černé uhlí, je společnost OKD a.s., což je soukromá společnost, již 100 % vlastní nizozemská soukromá holdingová společností New World Resources (NWR).
II. PRÁVNÍ RÁMEC
(4)
Článek 30 směrnice 2004/17/ES stanoví, že zakázky určené pro umožnění výkonu jedné z činností, na které se směrnice vztahuje, se touto směrnicí neřídí, pokud je daná činnost v členském státě, ve kterém je vykonávána, přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup. Přímé vystavení hospodářské soutěži se posuzuje na základě objektivních kritérií s přihlédnutím ke zvláštnostem dotyčného odvětví. Přístup na trh se považuje za neomezený, pokud členský stát provedl a uplatňuje příslušné právní předpisy EU k otevření daného odvětví nebo jeho části. Tyto právní předpisy jsou uvedeny v příloze XI směrnice 2004/17/ES. Pro průzkum ložisek uhlí a jiných pevných paliv a jejich těžbu však příloha XI neuvádí žádné příslušné právní předpisy, které by tento sektor liberalizovaly. Z toho vyplývá, že volný přístup na dotyčný trh nelze předpokládat, a je tedy nutno jej prokázat fakticky i právně.
(5)
Přezkum právních ustanovení upravujících vydávání povolení k těžbě v České republice ukazuje, že tato povolení jsou v současné době vydávána bez diskriminace, na základě posouzení odborné kvalifikace žadatele a technické a finanční způsobilosti k provádění těžebních prací. Pro účely tohoto rozhodnutí lze možnost získat povolení k těžbě považovat právně za neomezenou.
(6)
Přímé vystavení hospodářské soutěži by se mělo posoudit na základě různých ukazatelů, z nichž žádný není nutně sám o sobě rozhodující. Pokud jde o trhy dotčené tímto rozhodnutím, jedním kritériem, které by se mělo vzít v úvahu, je úhrnný podíl tří hlavních účastníků na daném trhu (2). Dalším kritériem je stupeň koncentrace na těchto trzích. Vzhledem k charakteristice daných trhů by měla být vzata v úvahu i další kritéria, jako je míra, v jaké zákazníci mění dodavatele.
(7)
Tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování pravidel hospodářské soutěže.
III. POSOUZENÍ
(8)
Žádost předložená Českou republikou se týká dobývání černého uhlí v České republice.
(9)
Česká žádost se týká tzv. „primárního trhu černého uhlí“, který zahrnuje produkci černého uhlí a velkoobchodní prodej uhlí (3). Při posuzování hospodářské soutěže na trhu v oblasti produkce černého uhlí je nutno zohlednit vazby mezi produkcí a prvním prodejem nebo velkoobchodním prodejem vytěženého černého uhlí. Tato definice je rovněž v souladu s předchozími rozhodnutími Komise (4) ohledně využívání jiných druhů paliv.
(10)
Vytěžené černé uhlí má různé chemické složení a jakost v závislosti na geologických podmínkách jednotlivých těžených slojí. Černé uhlí lze dělit na uhlí vhodné pro koksování (koksovatelné uhlí) a energetické uhlí. Ačkoli se tyto dva druhy černého uhlí těží stejným způsobem a za použití stejných technologií, mají zcela odlišné konečné užití a rozdílnou zákaznickou základnu. Jejich ceny se liší a tyto výrobky nejsou navzájem zaměnitelné.
(11)
Koksovatelné uhlí je definováno jako černé uhlí s kvalitou, která umožňuje výrobu koksu vhodného pro použití do vysokých pecí, a nepoužívá se k přímému vytápění nebo výrobě energie. Koksovatelné uhlí nakupují výhradně společnosti, které vyrábějí koks. Koksovatelné uhlí je jedinou surovinou pro výrobu koksu a nemá v podstatě žádné jiné využití. Koksovatelné uhlí nelze nahradit energetickým uhlím.
(12)
Energetické uhlí je uhlí, které nelze označit za koksovatelné uhlí. Energetické uhlí se používá v elektrárnách jako palivo pro výrobu elektřiny, tepla a technologické páry a rovněž při výrobním procesu v takových průmyslových závodech, jako jsou cukrovary, cihelny, cementárny a vápenky, papírny apod. Energetické uhlí lze nahradit koksovatelným uhlím, ale takové nahrazování by nebylo hospodářsky únosné.
(13)
Koksovatelné uhlí lze dále rozdělit do několika kategorií podle jeho jakosti. Nejkvalitnějším koksovatelným uhlím je tvrdé koksovatelné uhlí, po němž z hlediska jakosti následuje polotvrdé koksovatelné uhlí a dále poloměkké koksovatelné uhlí. Trh s jednotlivými druhy koksovatelného uhlí však není oddělený a pro účely posouzení v rámci tohoto rozhodnutí se mezi nimi nebude takto rozlišovat.
(14)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti a v souladu s žádostí se pro účely posouzení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES považují trh s koksovatelným uhlím a trh s energetickým uhlím za oddělené výrobkové trhy, a proto by se měly zkoumat odděleně.
(15)
Česká žádost vychází z toho, že relevantní zeměpisný trh by přesahoval české území a v případě koksovatelného uhlí by zahrnoval území České republiky, Slovenska, Rakouska, Polska a Maďarska. V případě energetického uhlí se žadatel domnívá, že zeměpisný trh by měl být vymezen jako trh, který zahrnuje území České republiky, Slovenska, Rakouska, Polska, Maďarska a Německa. Žadatel tvrdí, že hlavním důvodem pro toto vymezení trhu je významný objem vzájemných přeshraničních dodávek, dále skutečnost, že zákazníci mění dodavatele, a také neexistence správních překážek (celních překážek, kvót apod.).
(16)
Podle žádosti (5) je Česká republika čistým vývozcem koksovatelného i energetického uhlí. V roce 2009 vyvezla Česká republika 3 581 tisíc tun koksovatelného uhlí a 2 389 tisíc tun energetického uhlí (6), což činí přibližně 61 % a 47 % příslušných objemů domácí produkce. V tomtéž roce činil dovoz do České republiky 771 tisíc tun koksovatelného uhlí a 954 tisíc tun energetického uhlí, což představuje 13 % a 19 % příslušných objemů domácí produkce (7), přičemž tento dovoz pocházel hlavně z Polska. Dovoz z Polska ve skutečnosti činil přibližně 90 % celkového dovozu koksovatelného uhlí a 80 % celkového dovozu energetického uhlí.
(17)
Ačkoliv žadatel uvádí, že uhlí z produkce OKD v České republice - ať už koksovatelné nebo energetické - je konkurenceschopné do vzdálenosti 500 km, je třeba poznamenat, že zákazníci společnosti OKD se nacházejí v okruhu přibližně 350 km od místa produkce uhlí, kterým je Ostrava.
(18)
Pokud jde o prodej koksovatelného uhlí, OKD má jednoho významného zákazníka ve Slovenské republice, který koupil v roce 2007 asi 26 % a v roce 2009 30 % produkce OKD, a dalšího významného zákazníka v Rakousku, který koupil v roce 2007 13 % a v roce 2009 19 % produkce OKD. Žadatel mezi svými hlavními zákazníky mimo území České republiky rovněž uvádí jednu společnost v Polsku, ale její nákupy představují pouze asi 8 % produkce OKD.
(19)
Pokud jde o prodej energetického uhlí, kromě českých zákazníků uvádí OKD jednoho významného zákazníka v Rakousku, na kterého připadlo v roce 2007 asi 12 % a v roce 2009 21% odbytu společností OKD, a jednoho zákazníka v Německu, na kterého připadlo v roce 2007 5 % a v roce 2009 3 % odbytu energetického uhlí.
(20)
Podle žádosti existuje „vysoká koncentrace tří největších soutěžitelů“ (8), což lze skutečně pozorovat na všech vnitrostátních trzích posuzovaných odděleně, a to jak pokud jde o energetické uhlí, tak i pokud jde o koksovatelné uhlí. Žadatel rovněž připouští, že „naprostá většina vytěženého uhlí je spotřebována na domácím trhu“ (9), což se potvrzuje ve všech zemích produkujících černé uhlí, jež tvoří zeměpisnou oblast, která je v žádosti brána v úvahu (v České republice, Polsku, Německu).
(21)
Podle sdělení Komise o definici relevantního trhu (10) je relevantní zeměpisný trh tvořen oblastí, ve které jsou podmínky hospodářské soutěže dostatečně stejnorodé a kterou lze odlišit od sousedních zeměpisných oblastí, protože podmínky hospodářské soutěže jsou v těchto oblastech zjevně odlišné. V této souvislosti je možné poznamenat, že pobřežní oblasti střední Evropy (zejména severní Německo a severní Polsko) jsou vystaveny dovozu uhlí přepravovaného po moři a vzhledem k tomu, že mimo jiné například sazby za námořní přepravu jsou podstatně nižší než náklady na pozemní přepravu, mohou být podmínky hospodářské soutěže v těchto oblastech odlišné (11).
(22)
V žádosti se uvádí, že důležitým faktorem při určování ceny uhlí je stabilita a zabezpečení dodávek a doba, na kterou se smlouva uzavírá (12), a že smlouvy o dodávkách uhlí, ať už energetického nebo koksovatelného, jsou zpravidla dlouhodobé.
(23)
Odběratelé černého uhlí v České republice kupují uhlí od OKD nebo v omezeném množství od polských společností. Přestože dovoz z jiných zemí roste, není dosud významný (13).
(24)
S ohledem na výše uvedené faktory se pro účely hodnocení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES považuje zeměpisný trh za omezený na území České republiky a Polska, a to jak pokud jde o energetické uhlí, tak i pokud jde o koksovatelné uhlí. V důsledku výše uvedených rozdílů mezi oblastmi, které lze snadno zásobovat uhlím přepravovaným po moři, a oblastmi, které jsou nejspíše příliš daleko od jakéhokoli pobřeží, by mohl být tento zeměpisný trh ještě menší, tvořený pouze Českou republikou a jihem Polska. Tato otázka však může zůstat nezodpovězena, jelikož větší vymezení trhu je pro žadatele příznivější. Podle obou definic trhu vede rozbor ke stejnému výsledku.
(25)
Vychází se z úvahy, že pokud jde o těžbu černého uhlí, jedním z ukazatelů míry hospodářské soutěže na vnitrostátních trzích je celkový podíl tří největších producentů na trhu.
(26)
OKD a dva polští dodavatelé koksovatelného uhlí jsou zdaleka nejvýznamnějšími dodavateli v rámci relevantního zeměpisného trhu. Společnost OKD je největším dodavatelem koksovatelného uhlí v České republice (její podíl na trhu v České republice v roce 2008 činil 75,5 %). Dva polští dodavatelé koksovatelného uhlí jsou největšími dodavateli v Polsku (jejich podíl na trhu v Polsku v roce 2008 činil 60,2 % a 19,3 %). Na zeměpisném trhu zahrnujícím Českou republiku a Polsko činil úhrnný tržní podíl tří největších producentů v roce 2008 přibližně 93 %. Stojí rovněž za zmínku, že největší konkurent společnosti OKD má sám o sobě podíl na trhu přibližně 49 %.
(27)
I v případě, že vezmeme v úvahu větší trh zahrnující Českou republiku, Slovensko, Rakousko, Polsko a Maďarsko, jak požaduje žadatel, by úhrnné tržní podíly tří největších konkurentů byly stále velmi vysoké (91,3 % v roce 2005, 87,7 % v roce 2006, 85 % v roce 2007 a 86,6 % v roce 2008 (14)), takže na jejich základě nelze vyvozovat, že je trh s koksovatelným uhlím dostatečně vystaven hospodářské soutěži.
(28)
Jak připomíná 22. bod odůvodnění, zabezpečení a stabilita dodávek hrají důležitou úlohu ve smluvních vztazích. Informace poskytnuté žadatelem o míře, v jaké zákazníci mění své dodavatele koksovatelného uhlí, ukazují, že u tohoto produktu prakticky nedochází k žádnému přecházení zákazníků mezi dodavateli. Smlouvy na dodávky koksovatelného uhlí jsou dlouhodobé a nebyly předloženy žádné důkazy, že by některý ze zákazníků přešel od OKD k jinému dodavateli. Nelze tedy předpokládat, že by některý odběratel koksovatelného uhlí byl ochoten nebo dokonce schopen snadno přejít k jinému dodavateli v případě malého, ale významného zvýšení ceny společností OKD.
(29)
OKD a dva polští dodavatelé energetického uhlí jsou zdaleka nejvýznamnějšími producenty energetického uhlí v rámci relevantního zeměpisného trhu. Společnost OKD je největším dodavatelem energetického uhlí v České republice (její podíl na trhu v České republice v roce 2008 činil 61,6 %). Dva polští dodavatelé energetického uhlí jsou největšími dodavateli v Polsku (jejich podíl na trhu v Polsku v roce 2008 činil 52,5 % a 17,7 %). V rámci zeměpisného trhu zahrnujícího Českou republiku a Polsko činil úhrnný tržní podíl tří největších producentů v roce 2008 přibližně 72 %. Stojí rovněž za zmínku, že největší konkurent společnosti OKD měl sám o sobě na zeměpisném trhu zahrnujícím Českou republiku a Polsko podíl přibližně 50 %.
(30)
Kromě toho, v rámci všech tří zeměpisných trhů s energetickým uhlím, které jsou uvedeny v 29. bodě odůvodnění (v samotné České republice, v samotném Polsku a v rámci zeměpisného trhu zahrnujícího obě tyto země), existuje hospodářský subjekt, který má sám o sobě podíl na trhu přibližně 50 % nebo více. V této souvislosti je tudíž nutno připomenout ustálenou judikaturu (15), podle které „jsou až na výjimečné případy značně velké podíly na trhu samy o sobě důkazem existence dominantního postavení. To je situace, kdy podíl na trhu činí 50 %“.
(31)
I v případě, že vezmeme v úvahu větší trh zahrnující Českou republiku, Slovensko, Rakousko, Polsko, Maďarsko a Německo, jak požaduje žadatel, by úhrnné tržní podíly tří největších konkurentů byly stále dosti vysoké (62,7 % v roce 2005, 60,2 % v roce 2006, 56,9 % v roce 2007 a 57,3 % v roce 2008 (16)).
(32)
Podobně jako v případě koksovatelného uhlí hrají zabezpečení a stabilita dodávek energetického uhlí důležitou úlohu ve smluvních vztazích. Informace poskytnuté žadatelem o míře, v jaké zákazníci mění své dodavatele, ukazují, že řada odběratelů energetického uhlí v určitých letech přerušuje své dodávky od OKD nebo že některé roční či okamžité smlouvy nebyly nikdy obnoveny. Jelikož však žadatel neposkytl informace o objemech dotyčných dodávek ani o jejich poměru k produkci OKD, jak bylo požadováno, bylo by obtížné dospět k závěru, že by některý zákazník OKD snadno přešel k jinému dodavateli v případě malého, ale významného zvýšení ceny společností OKD.
IV. ZÁVĚRY
(33)
Pokud jde o dobývání černého uhlí v České republice, lze tudíž situaci shrnout takto: v případě energetického i koksovatelného uhlí jsou úhrnné tržní podíly tří největších konkurentů v rámci zeměpisného trhu vymezeného pro účely tohoto rozhodnutí vysoké a ještě důležitější je, že největší producent má sám o sobě podíl na trhu téměř 50 %, a proto by dotyčné trhy měly být považovány za trhy s vysokou koncentrací, přičemž - jak bylo připomenuto ve 20. bodě odůvodnění - převážná většina vytěženého uhlí se spotřebovává na místním trhu. Informace o míře, v jaké zákazníci mění své dodavatele, nevedou k závěru, že by některý odběratel černého uhlí hodlal nebo mohl snadno přejít k jinému dodavateli v případě malého, ale významného zvýšení ceny.
(34)
Žadatel rovněž připustil, že jelikož těžba černého uhlí není rentabilní na jiných místech než těch, která se již využívají (a zejména těch, jež využívá OKD), „není vstup dalšího subjektu na český trh reálný a v posledních pěti letech se ani neuskutečnil“ (17). Totéž platí, pokud jde o dodávky uhlí, přičemž žadatel uvádí, že mu není znám žádný významný vstup na český trh a že většina významných velkoodběratelů má uzavřeny dlouhodobé smlouvy (18).
(35)
Na základě faktorů posouzených v 8. až 34. bodě odůvodnění je třeba vyvodit závěr, že trh v oblasti dobývání černého uhlí, a to jak koksovatelného, tak energetického, není v České republice v současné době přímo vystaven hospodářské soutěži. Ustanovení čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES se proto nepoužije na smlouvy, které mají umožnit vykonávání uvedených činností v České republice. Směrnice 2004/17/ES se tedy nadále použije v případě, kdy zadavatelé zadávají zakázky, které mají umožnit dobývání černého uhlí v České republice, nebo když pořádají veřejné soutěže na vykonávání takových činností v České republice.
(36)
Toto rozhodnutí se zakládá na právní a skutkové situaci v období od listopadu 2010 do března 2011, jak se jeví z informací předložených Českou republikou. Může být revidováno, pokud by v případě zásadních změn právní či skutkové situace došlo k tomu, že by byly splněny podmínky pro uplatnění čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES.
(37)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Poradního výboru pro veřejné zakázky,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Ustanovení čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES není použitelné na dobývání černého uhlí v České republice. Směrnice 2004/17/ES se nadále použije na zakázky zadávané zadavateli, které jim mají umožnit vykonávat tyto činnosti v České republice.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno České republice.
V Bruselu dne 20. května 2011.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 20 päivänä toukokuuta 2011,
vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdan soveltamatta jättämisestä bitumipitoisen kivihiilen louhintaan Tšekissä
(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 3406)
(Ainoastaan tšekinkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2011/306/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY (1) ja erityisesti sen 30 artiklan 4 ja 6 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
I TOSISEIKAT
(1)
Komissio vastaanotti 22 päivänä marraskuuta 2010 sähköpostitse Tšekiltä direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 4 kohdan nojalla esitetyn pyynnön, joka koski poikkeuksen myöntämistä Tšekissä harjoitettavalle bitumipitoisen kivihiilen louhinnalle direktiivin 2004/17/EY säännösten soveltamisesta. Komissio pyysi 21 päivänä tammikuuta 2011 sähköpostitse lisätietoja. Tšekin viranomaiset antoivat vastauksen tietopyyntöön 9 päivänä helmikuuta 2011 sähköpostitse.
(2)
Pyynnön liitteenä oli riippumattoman kansallisen viranomaisen (Úřad pro ochranu hospodářské soutěže, Tšekin kilpailuvirasto) kirje, joka sisälsi 7 päivänä marraskuuta 2008 päivätyn alustavan lausunnon. Tšekin kilpailuvirasto analysoi merkityksellisille markkinoille pääsyn edellytyksiä ja katsoi, että kyseisille markkinoille pääsyä ei ole rajoitettu. Lausunnossa ei kuitenkaan todeta, että Tšekissä harjoitettava bitumipitoisen kivihiilen louhinta täyttäisi muut suoraan kilpailuun liittyvät edellytykset.
(3)
Ainoa bitumipitoisen kivihiilen louhintaa Tšekissä harjoittava yritys on OKD a.s., joka on alankomaalaisen New World Resources -holdingyhtiön (NWR) kokonaan omistama yksityinen yritys.
II OIKEUDELLINEN KEHYS
(4)
Direktiivin 2004/17/EY 30 artiklassa säädetään, ettei direktiiviä sovelleta hankintasopimuksiin, jotka tehdään jonkin direktiivissä tarkoitetun toiminnon suorittamiseksi, jos toimintoon siinä jäsenvaltiossa, jossa se toteutetaan, kohdistuu suoraa kilpailua markkinoilla, joille pääsyä ei ole rajoitettu. Sitä, kohdistuuko johonkin toimintoon suoraa kilpailua, arvioidaan puolueettomin perustein ottaen huomioon kyseisen alan erityispiirteet. Markkinoille pääsyä pidetään rajoittamattomana, jos jäsenvaltio on pannut täytäntöön ne EU:n säädökset, jotka avaavat tietyn alan tai sen osan kilpailulle, ja soveltaa niitä. Kyseiset säädökset luetellaan direktiivin 2004/17/EY liitteessä XI. Liitteessä XI ei kuitenkaan mainita yhtään kivihiilen tai muiden kiinteiden polttoaineiden etsinnän ja talteenoton kannalta merkityksellistä säädöstä, jolla tämä ala vapautettaisiin kilpailulle. Sen vuoksi ei voida olettaa, että kyseisille markkinoille on vapaa pääsy, vaan se on osoitettava tosiasiallisesti ja oikeudellisesti.
(5)
Louhintalupien myöntämiseen Tšekissä sovellettavien säännösten tarkastelu osoittaa, että luvat myönnetään tällä hetkellä syrjimättömin perustein ja myöntäminen perustuu arviointiin hakijan ammatillisesta pätevyydestä sekä siitä, onko hakijalla kyseisten töiden suorittamisen edellyttämät tekniset ja taloudelliset valmiudet. Tätä päätöstä sovellettaessa voidaan katsoa, että kaikilla hakijoilla on oikeudelliselta kannalta vapaa mahdollisuus saada louhintalupa.
(6)
Sitä, kohdistuuko toimintaan suoraa kilpailua, olisi arvioitava käyttäen perusteena useita indikaattoreita, joista yksikään ei välttämättä ole ratkaiseva sellaisenaan. Tässä päätöksessä tarkoitettujen markkinoiden osalta kolmen tärkeimmän toimijan yhteiset markkinaosuudet tietyillä markkinoilla muodostavat yhden niistä perusteista, jotka olisi otettava huomioon (2). Lisäksi olisi otettava huomioon kyseisten markkinoiden keskittymisaste. Tarkasteltavina olevien markkinoiden ominaispiirteiden vuoksi olisi otettava huomioon myös muita perusteita, kuten asiakasvaihtuvuus.
(7)
Tämä päätös ei rajoita kilpailusääntöjen soveltamista.
III ARVIOINTI
(8)
Tšekin toimittama pyyntö koskee bitumipitoisen kivihiilen louhintaa Tšekissä.
(9)
Tšekin pyyntö koskee bitumipitoisen kivihiilen ensimarkkinoita, jotka kattavat bitumipitoisen kivihiilen tuotannon ja kivihiilen tukkukaupan (3). Bitumipitoisen kivihiilen tuotannon markkinoilla käytävän kilpailun tarkastelussa on otettava huomioon louhitun bitumipitoisen kivihiilen tuotannon ja ensimyynnin/tukkukaupan väliset yhteydet. Tämä määritelmä on linjassa myös muuntyyppisten polttoaineiden käyttöä koskevien aiempien komission päätösten (4) kanssa.
(10)
Louhitun bitumipitoisen kivihiilen kemiallisessa koostumuksessa ja laadussa on eroja riippuen geologisista olosuhteista yksittäisissä kerroksissa, joissa louhinta tapahtuu. Bitumipitoinen kivihiili voidaan jakaa koksikivihiileen (coal suitable for coking), jäljempänä ’CSFC’, ja kattilakivihiileen (steam coal), jäljempänä ’SC’. Vaikka molempia bitumipitoisen kivihiilen laatuja louhitaan samalla tavalla ja käyttäen samoja tekniikoita, niiden loppukäyttö ja asiakaskunta ovat täysin erilaiset. Niiden hinnat poikkeavat toisistaan eivätkä tuotteet ole toisiaan korvaavia.
(11)
CSFC määritellään bitumipitoiseksi kivihiileksi, jonka laatu mahdollistaa koksin tuotannon masuuneissa ja jota ei käytetä suoraan lämmitykseen eikä energiantuotantoon. CSFC:tä ostavat ainoastaan koksia tuottavat yritykset. CSFC on koksintuotannon ainoa raaka-aine, eikä sillä ole varsinaisesti muuta käyttötarkoitusta. CSFC:tä ei voida korvata SC:llä.
(12)
SC on kivihiiltä, jota ei voida luokitella koksikivihiileksi. SC:tä käytetään voimaloissa polttoaineena sähkön, lämmön ja teknologisen höyryn tuotannossa, osana teollisuuslaitosten, kuten sokeri-, tiili- ja sementtitehtaiden, meesauunien, paperitehtaiden jne. tuotantoprosessia. SC voidaan korvata CSFC:llä, mutta se ei olisi taloudellisesti kannattavaa.
(13)
CSFC voidaan jakaa edelleen alaryhmiin laadun mukaan. Kovaksi koksikivihiileksi kutsuttu CSFC on laadultaan parasta, ja sen jälkeen tulevat keskikova ja keskipehmeä koksikivihiili. Yksittäiset CSFC-laadut eivät kuitenkaan kuulu erillisille markkinoille, eikä niitä erotella toisistaan tässä päätöksessä esitettävässä arvioinnissa.
(14)
Edellä esitetyn perusteella CSFC:n ja SC:n katsotaan muodostavan erilliset tuotemarkkinat, kuten hakemuksessa esitetään, ja kyseisiä markkinoita olisi sen vuoksi tarkasteltava erikseen määritettäessä, täyttyvätkö direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset.
(15)
Tšekin pyynnön mukaan merkitykselliset maantieteelliset markkinat olisivat CSFC:n osalta Tšekin aluetta laajemmat ja kattaisivat sen lisäksi Slovakian, Itävallan, Puolan ja Unkarin alueet. SC:n osalta hakija katsoo, että maantieteelliset markkinat olisi määriteltävä siten, että ne kattavat Tšekin, Slovakian, Itävallan, Puolan, Unkarin ja Saksan. Tämän markkinamääritelmän ilmoitetaan perustuvan pääasiassa rajojen yli tehtävien keskinäisten toimitusten suureen määrään, asiakasvaihtuvuuteen ja siihen, että hallinnollisia esteitä (tulliesteet, kiintiöt jne.) ei ole.
(16)
Hakemuksen mukaan (5) Tšekki on sekä CSFC:n että SC:n nettoviejä. Vuonna 2009 Tšekki vei 3 581 tuhatta tonnia (61 prosenttia maan sisäisestä tuotannosta) CSFC:tä ja 2 389 tuhatta tonnia (47 prosenttia maan sisäisestä tuotannosta) SC:tä (6). Samana vuonna Tšekkiin tuotiin 771 tuhatta tonnia CSFC:tä (13 prosenttia suhteessa sisäiseen tuotantoon) ja 954 tuhatta tonnia SC:tä (19 prosenttia) pääasiassa Puolasta (7). Tuonti Puolasta kattoi noin 90 prosenttia CSFC:n ja 80 prosenttia SC:n kokonaistuonnista.
(17)
Vaikka hakija toteaa, että OKD:n Tšekissä tuottama kivihiili - sekä CSFC että SC - on kilpailukykyistä 500 kilometrin säteellä, OKD:n asiakkaiden ilmoitetaan sijaitsevan noin 350 kilometrin säteellä Ostravassa sijaitsevasta kivihiilen tuotantopaikasta.
(18)
CSFC:n myynnin osalta OKD:llä on tärkeä slovakialainen asiakas, joka osti OKD:n tuotannosta noin 26 prosenttia vuonna 2007 ja 30 prosenttia vuonna 2009, ja toinen tärkeä itävaltalainen asiakas, joka osti OKD:n tuotannosta 13 prosenttia vuonna 2007 ja 19 prosenttia vuonna 2009. Hakija mainitsee Tšekin ulkopuolelta tulevista tärkeimmistä asiakkaistaan myös erään puolalaisen yrityksen, joka ostaa kuitenkin vain noin 8 prosenttia OKD:n tuotannosta.
(19)
SC:n myynnin osalta OKD mainitsee tšekkiläisten asiakkaidensa lisäksi yhden tärkeän itävaltalaisen asiakkaan, jonka osuus OKD:n myynnistä oli noin 12 prosenttia vuonna 2007 ja 21 prosenttia vuonna 2009, ja yhden saksalaisen asiakkaan, jonka osuus SC-myynnistä oli noin 5 prosenttia vuonna 2007 ja 3 prosenttia vuonna 2009.
(20)
Hakemuksen mukaan ”kolmen suurimman kilpailijan keskittymisaste on erittäin korkea” (8), mikä onkin havaittavissa kaikilla kansallisilla markkinoilla tarkasteltuina erikseen ja niin SC:n kuin CSFC:n markkinoillakin. Hakija myöntää myös, että ”valtaosa louhitusta kivihiilestä kulutetaan paikallisilla markkinoilla” (9), mille on saatu vahvistus kaikissa hakemuksen kattamalla maantieteellisellä alueella sijaitsevissa bitumipitoista kivihiiltä tuottavissa maissa (Tšekki, Puola ja Saksa).
(21)
Merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta annetun komission tiedonannon (10) mukaan merkitykselliset maantieteelliset markkinat muodostuvat alueesta, jolla kilpailuedellytykset ovat riittävän yhtenäiset ja joka voidaan erottaa vierekkäisistä maantieteellisistä alueista erityisesti kilpailuedellytysten huomattavan erilaisuuden perusteella. Sen vuoksi on huomattava, että Keski-Euroopan rannikkoalueille (erityisesti Pohjois-Saksaan ja -Puolaan) tuodaan kivihiiltä meriteitse, ja kun otetaan huomioon muun muassa se, että merirahtimaksut ovat huomattavasti alhaisemmat kuin maantiekuljetusten kustannukset, kilpailuedellytykset kyseisillä alueilla saattavat olla huomattavan erilaiset (11).
(22)
Hakemuksen mukaan toimitusten vakaus ja toimitusvarmuus sekä sopimuksen kesto (12) ovat kivihiilen hinnan määräytymisen kannalta tärkeitä tekijöitä ja kivihiilen - sekä SC:n että CSFC:n - toimitussopimukset ovat yleensä pitkäkestoisia.
(23)
Tšekkiläiset bitumipitoisen kivihiilen asiakkaat ostavat kivihiiltä OKD:ltä tai rajallisessa määrin puolalaisilta yrityksiltä. Vaikka tuonti muista maista on kasvussa, se ei ole tällä hetkellä kovin mittavaa (13).
(24)
Kun otetaan huomioon edellä esitetyt seikat, sekä SC:n että CSFC:n maantieteellisten markkinoiden katsotaan rajoittuvan Tšekkiin ja Puolaan määritettäessä, täyttyvätkö direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset. Edellä mainitut erot niiden alueiden välillä, joille voidaan toimittaa helposti kivihiiltä meritse, ja niiden alueiden välillä, jotka sijaitsevat todennäköisesti liian etäällä rannikolta, aiheuttavat sen, että markkinat voivat olla vielä suppeammat ja kattaa vain Tšekin ja Etelä-Puolan. Tämä kysymys voidaan kuitenkin jättää avoimeksi, sillä laajempi markkinamääritelmä on hakijan kannalta suotuisampi. Analyysin tulos on sama riippumatta siitä, kumpaa markkinamääritelmää käytetään.
(25)
Kolmen suurimman tuottajan kokonaismarkkinaosuus katsotaan bitumipitoisen kivihiilen louhinnan osalta yhdeksi kansallisten markkinoiden kilpailuastetta kuvaavista indikaattoreista.
(26)
OKD ja kaksi puolalaista CSFC-toimittajaa ovat selkeästi tärkeimmät toimittajat merkityksellisillä maantieteellisillä markkinoilla. OKD on suurin CSFC-toimittaja Tšekissä (75,5 prosentin osuus Tšekin markkinoista vuonna 2008). Kaksi puolalaista CSFC-toimittajaa ovat suurimmat toimittajat Puolassa (ensimmäisen toimittajan osuus 60,2 prosenttia ja toisen 19,3 prosenttia Puolan markkinoista vuonna 2008). Kolmen suurimman tuottajan yhteinen markkinaosuus Tšekin ja Puolan kattavilla maantieteellisillä markkinoilla oli vuonna 2008 noin 93 prosenttia. On myös huomattava, että OKD:n suurimman kilpailijan markkinaosuus kyseisillä markkinoilla on noin 49 prosenttia.
(27)
Vaikka tarkasteltaisiin hakijan ehdottamia laajempia markkinoita, jotka kattavat Tšekin, Slovakian, Itävallan, Puolan ja Unkarin, kolmen suurimman kilpailijan yhteiset markkinaosuudet olisivat edelleen erittäin suuret (91,3 prosenttia vuonna 2005, 87,7 prosenttia vuonna 2006, 85 prosenttia vuonna 2007 ja 86,6 prosenttia vuonna 2008 (14)) eikä kyseisiä markkinaosuuksia voida pitää osoituksena siitä, että CSFC-markkinoilla olisi riittävästi kilpailua.
(28)
Kuten johdanto-osan 22 kappaleessa muistutettiin, toimitusten vakaus ja toimitusvarmuus ovat tärkeässä asemassa sopimussuhteissa. Tiedot, jotka hakija on toimittanut asiakasvaihtuvuudesta CSFC-markkinoilla, osoittavat, että kyseisillä tuotemarkkinoilla ei ole käytännöllisesti katsoen lainkaan asiakasvaihtuvuutta. CSFC:n toimitussopimukset ovat pitkäkestoisia, eikä ole esitetty näyttöä siitä, että yksikään OKD:n asiakkaista olisi vaihtanut muihin toimittajiin. Sen vuoksi ei voida olettaa, että CSFC-asiakas olisi halukas tai pystyisi vaihtamaan helposti toiseen toimittajaan siinä tapauksessa, että OKD tekisi CSFC:n hintaan pienen mutta merkittävän korotuksen.
(29)
OKD ja kaksi puolalaista SC-toimittajaa ovat selkeästi tärkeimmät SC-tuottajat merkityksellisillä maantieteellisillä markkinoilla. OKD on suurin SC-toimittaja Tšekissä (61,6 prosentin osuus Tšekin markkinoista vuonna 2008). Kaksi puolalaista SC-toimittajaa ovat suurimmat toimittajat Puolassa (ensimmäisen toimittajan osuus 52,5 prosenttia ja toisen 17,7 prosenttia Puolan markkinoista vuonna 2008). Kolmen suurimman tuottajan yhteinen markkinaosuus Tšekin ja Puolan kattavilla maantieteellisillä markkinoilla oli vuonna 2008 noin 72 prosenttia. On myös huomattava, että OKD:n suurimman kilpailijan markkinaosuus Tšekin ja Puolan kattavilla maantieteellisillä markkinoilla oli noin 50 prosenttia.
(30)
Lisäksi kaikilla johdanto-osan 29 kappaleessa mainituilla SC:n maantieteellisillä markkinoilla (Tšekki yksistään, Puola yksistään ja niin Tšekin kuin Puolankin kattavat maantieteelliset markkinat) on taloudellinen toimija, jonka markkinaosuus on noin 50 prosenttia tai suurempi. Sen vuoksi tässä yhteydessä olisi muistutettava mieleen vakiintunut oikeuskäytäntö (15), jonka mukaan ”erittäin suuret markkinaosuudet ovat itsessään - poikkeustapauksia lukuun ottamatta - todiste määräävästä markkina-asemasta. Tilanne on tällainen, jos markkinaosuus on 50 prosenttia”.
(31)
Vaikka tarkasteltaisiin hakijan ehdottamia laajempia markkinoita, jotka kattavat Tšekin, Slovakian, Itävallan, Puolan, Unkarin ja Saksan, kolmen suurimman kilpailijan yhteiset markkinaosuudet olisivat edelleen melko suuret (62,7 prosenttia vuonna 2005, 60,2 prosenttia vuonna 2006, 56,9 prosenttia vuonna 2007 ja 57,3 prosenttia vuonna 2008 (16)).
(32)
Kuten CSFC:n tapauksessa, SC-toimitusten vakaus ja toimitusvarmuus ovat tärkeässä asemassa sopimussuhteissa. Tiedot, jotka hakija on toimittanut asiakasvaihtuvuudesta, osoittavat, että eräät OKD:n SC-asiakkaat ovat keskeyttäneet hankinnat OKD:ltä tiettyinä vuosina tai joitakin yksivuotisia sopimuksia tai tapauskohtaisia sopimuksia ei ole uusittu kertaakaan. Kun otetaan kuitenkin huomioon se seikka, että hakija ei ole toimittanut pyydettyjä tietoja kyseisten toimitusten määristä tai niiden osuudesta OKD:n tuotannosta, olisi vaikea päätellä, että OKD:n asiakas vaihtaisi helposti toiseen toimittajaan siinä tapauksessa, että OKD tekisi hintaan pienen mutta merkittävän korotuksen.
IV PÄÄTELMÄT
(33)
Bitumipitoisen kivihiilen louhinnan tilanne Tšekissä voidaan kiteyttää seuraavasti: kolmen suurimman kilpailijan yhteiset markkinaosuudet tämän päätöksen määritelmän mukaisilla maantieteellisillä markkinoilla ovat suuret, ja mikä tärkeintä, suurimman tuottajan markkinaosuus on yksin lähes 50 prosenttia, minkä vuoksi markkinat olisi katsottava voimakkaasti keskittyneiksi. Kuten johdanto-osan 20 kappaleessa lisäksi muistutetaan, valtaosa louhitusta kivihiilestä kulutetaan paikallisilla markkinoilla. Asiakasvaihtuvuusastetta koskevat tiedot eivät tue päätelmää, että bitumipitoisen kivihiilen asiakkailla olisi halua tai mahdollisuus vaihtaa helposti toimittajaa pienen mutta merkittävän hinnankorotuksen tapauksessa.
(34)
Hakija on myös myöntänyt, että koska bitumipitoisen kivihiilen louhinta ei ole kannattavaa niiden paikkojen (erityisesti paikkojen, joissa OKD harjoittaa louhintaa) ulkopuolella, joissa harjoitetaan jo louhintaa, ”toisen toimijan tulo Tšekin markkinoille ei ole realistinen vaihtoehto eikä sitä ole tapahtunut viiden viime vuoden aikana” (17). Sama koskee kivihiilitoimituksia, joista hakija toteaa, ettei Tšekin markkinoille ole tullut sen tietojen mukaan merkittäviä toimittajia ja että useimmat merkittävät tukkuasiakkaat tekevät pitkäkestoisia sopimuksia (18).
(35)
Johdanto-osan 8-34 kappaleessa tarkasteltujen seikkojen perusteella olisi todettava, ettei bitumipitoisen kivihiilen louhinnan CSFC- ja SC-markkinoihin tällä hetkellä kohdistu suoraa kilpailua Tšekissä. Sen vuoksi direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta sopimuksiin, joiden tarkoituksena on mahdollistaa tällaisen toiminnan harjoittaminen Tšekissä. Tämän vuoksi direktiiviä 2004/17/EY sovelletaan edelleenkin hankintayksiköiden tekemiin hankintasopimuksiin, joiden tarkoituksena on mahdollistaa bitumipitoisen kivihiilen louhinta Tšekissä, ja suunnittelukilpailuihin, joita järjestetään tällaisen toiminnan harjoittamiseksi Tšekissä.
(36)
Tämä päätös perustuu oikeudelliseen ja tosiasialliseen tilanteeseen marraskuusta 2010 maaliskuuhun 2011, sellaisena kuin se käy ilmi Tšekin lähettämistä tiedoista. Päätöstä voidaan tarkistaa, jos oikeudellinen tai tosiasiallinen tilanne muuttuu merkittävästi niin, että direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdan soveltamisen edellytykset täyttyvät.
(37)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat julkisia hankintoja käsittelevän neuvoa-antavan komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta bitumipitoisen kivihiilen louhintaan Tšekissä. Tämän vuoksi direktiiviä 2004/17/EY sovelletaan edelleen hankintayksiköiden myöntämiin hankintasopimuksiin, joiden tarkoituksena on mahdollistaa tällaisen toiminnan harjoittaminen Tšekissä.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Tšekin tasavallalle.
Tehty Brysselissä 20 päivänä toukokuuta 2011.