NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 717/2007
ze dne 27. června 2007
o roamingu ve veřejných mobilních telefonních sítích ve Společenství a o změně směrnice 2002/21/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vysoká úroveň cen, které platí uživatelé veřejných mobilních telefonních sítí, jako jsou studenti, osoby na služebních cestách a turisté, při používání svých mobilních telefonů na cestách v zahraničí v rámci Společenství, je pro vnitrostátní regulační orgány, spotřebitele i orgány Společenství znepokojující. Přemrštěně vysoké maloobchodní ceny vznikají v důsledku vysokých velkoobchodních cen účtovaných operátorem hostitelské zahraniční sítě a v mnoha případech rovněž v důsledku vysokých maloobchodních přirážek účtovaných operátorem domovské sítě zákazníka. Snižování velkoobchodních cen se často nepromítá do cen účtovaných maloobchodnímu zákazníkovi. Ačkoli někteří operátoři nedávno zavedli tarifní programy, které zákazníkům nabízejí příznivější podmínky a nižší ceny, stále existují důkazy, že mezi náklady a cenami není takový vztah, jaký by převládal na trzích s plně rozvinutou hospodářskou soutěží.
(2)
Vytvořením evropského sociálního, vzdělávacího a kulturního prostoru na základě mobility jednotlivců by měla být usnadněna komunikace mezi lidmi a vybudována skutečná „Evropa pro občany“.
(3)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) (3), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (4), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (5), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (6) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (7) (společně dále jen „předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002“) mají za cíl vytvoření vnitřního trhu pro elektronické komunikace v rámci Společenství při zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitele prostřednictvím rozvinuté hospodářské soutěže.
(4)
Toto nařízení není ojedinělým opatřením, nýbrž, pokud jde o roaming na území Společenství, doplňuje a podporuje pravidla stanovená předpisovým rámcem pro elektronické komunikace z roku 2002. Tento předpisový rámec totiž neposkytl vnitrostátním regulačním orgánům dostatek prostředků, aby mohly rozhodně a účinně zakročit v otázce cen roamingových služeb v rámci Společenství, a není tedy s to zajistit řádné fungování vnitřního trhu roamingových služeb. Toto nařízení je vhodným prostředkem k nápravě tohoto stavu.
(5)
Předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002 je postaven na zásadě, že regulační povinnosti ex ante by měly být ukládány pouze v případech, kdy neexistuje účinná hospodářská soutěž, a stanoví postup zahrnující pravidelnou analýzu trhů a přezkum povinností vnitrostátními regulačními orgány, což vede k ukládání povinností ex ante operátorům označeným jako podniky s významnou tržní silou. Mezi prvky tohoto postupu patří vymezení relevantních trhů v souladu s doporučením Komise o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante podle směrnice 2002/21/ES (8) (dále jen „doporučení“), analýza vymezených trhů v souladu s pokyny Komise pro analýzu trhu a posuzování významné tržní síly podle předpisového rámce Společenství pro sítě a služby elektronických komunikací (9), označení operátorů s významnou tržní silou a uložení povinností ex ante takto označeným operátorům.
(6)
Jako relevantní trh, který připadá v úvahu pro regulaci ex ante, uvádí doporučení velkoobchodní vnitrostátní trh pro mezinárodní roaming ve veřejných mobilních sítích. Avšak práce vnitrostátních regulačních orgánů (prováděná jak jednotlivě, tak v rámci skupiny evropských regulačních orgánů) v oblasti analýzy velkoobchodních vnitrostátních trhů pro mezinárodní roaming dokládá, že kvůli obtížím při určování podniků s významnou tržní silou - vzhledem ke zvláštním vlastnostem mezinárodního roamingu včetně jeho přeshraniční povahy - nemohou dosud vnitrostátní regulační orgány účinně řešit vysokou úroveň velkoobchodních cen za roaming na území Společenství.
(7)
Pokud jde o poskytování mezinárodních roamingových služeb na maloobchodní úrovni, neoznačilo doporučení žádný maloobchodní trh pro mezinárodní roaming za relevantní trh, a to mimo jiné proto, že se mezinárodní roamingové služby na maloobchodní úrovni nenakupují samostatně, nýbrž představují pouze jeden prvek většího maloobchodního balíčku, který si zákazníci kupují od svého domovského poskytovatele.
(8)
Vnitrostátní regulační orgány odpovídající za ochranu a prosazování zájmů uživatelů mobilních telefonů, kteří mají obvyklé bydliště na jejich území, navíc nemohou mít kontrolu nad chováním operátorů navštívené sítě sídlících v jiných členských státech, na kterých jsou tito uživatelé při využívání mezinárodních roamingových služeb závislí. Uvedená překážka by rovněž mohla snižovat účinnost opatření přijatých členskými státy na základě zbytkové pravomoci přijímat předpisy na ochranu spotřebitele.
(9)
Na členské státy je tedy vyvíjen tlak, aby přijaly opatření upravující výši cen za mezinárodní roaming, ale mechanismus pro regulační zásah ex ante ze strany vnitrostátních regulačních orgánů, stanovený v předpisovém rámci pro elektronické komunikace z roku 2002, se neukázal být dostatečný, aby vnitrostátním regulačním orgánům umožnil v této konkrétní oblasti rozhodným způsobem jednat v zájmu spotřebitelů.
(10)
Kromě toho ve svém usnesení ze dne 1. prosince 2005 o regulaci a elektronických komunikačních trzích v Evropě 2004 (10) vyzval Evropský parlament Komisi k vyvinutí nových iniciativ směřujících ke snížení vysokých nákladů na přeshraniční provoz mobilních telefonů a Evropská rada na zasedání ve dnech 23. a 24. března 2006 dospěla k závěru, že cílené, účinné a integrované politiky v oblasti informačních a komunikačních technologií na evropské i vnitrostátní úrovni jsou nezbytné pro dosažení cílů obnovené lisabonské strategie, pokud jde o hospodářský růst a produktivitu, a v této souvislosti uvedla, že snížení cen za roaming je důležité pro konkurenceschopnost.
(11)
Na základě tehdejších úvah bylo cílem předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002 odstranit všechny překážky obchodu mezi členskými státy v oblasti, kterou tento předpisový rámec harmonizoval, mimo jiné opatření, jež mají vliv na ceny za roaming. Tato skutečnost by však neměla bránit přizpůsobení harmonizovaných pravidel jiným úvahám s cílem nalézt nejúčinnější prostředky pro dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele a zlepšení podmínek pro fungování vnitřního trhu.
(12)
Předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002, a zejména rámcová směrnice, by proto měl být změněn s cílem umožnit odchýlení se od jinak použitelných pravidel, zejména pravidla, že cena za nabízené služby by měla být v nepřítomnosti významné tržní síly stanovena obchodní dohodou, a umožnit tak zavedení doplňkových regulačních povinností, které by odrážely zvláštní vlastnosti roamingových služeb na území Společenství.
(13)
Maloobchodní a velkoobchodní trh pro roaming vykazují jedinečné vlastnosti, které odůvodňují výjimečná opatření, jež jdou nad rámec mechanismů, které jsou jinak dostupné podle předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002.
(14)
Regulační povinnosti, jejichž cílem je chránit zájmy roamingových zákazníků, by měly být uloženy na maloobchodní i velkoobchodní úrovni, neboť zkušenosti ukazují, že snížení velkoobchodních cen roamingových služeb na území Společenství se nemusí promítnout do nižších maloobchodních cen za roaming, neboť k tomu chybí podnět. Na druhé straně by opatření na snížení úrovně maloobchodních cen, která by neupravovala úroveň velkoobchodních nákladů spojených s poskytováním těchto služeb, mohla vést k riziku narušení řádného fungování trhu pro roaming na území Společenství.
(15)
Tyto regulační povinnosti by měly být přímo použitelné ve všech členských státech a měly by být účinné co nejdříve, přičemž dotčeným operátorům by se mělo poskytnout přiměřené období na úpravu cen a nabídky služeb tak, aby byl zajištěn soulad.
(16)
Měl by se zavést společný přístup, který zajistí, že uživatelé veřejných pozemních mobilních telefonních sítí nebudou na cestách v rámci Společenství platit přemrštěné ceny za roamingové služby při uskutečňování nebo příjmu hlasových volání na území Společenství, čímž se dosáhne vysoké úrovně ochrany spotřebitele a ochrání se hospodářská soutěž mezi mobilními operátory, a současně se zachovají podněty k inovační činnosti a možnost volby pro spotřebitele. S ohledem na přeshraniční povahu dotčených služeb je tento společný přístup potřebný k tomu, aby mobilní operátoři mohli působit v rámci jediného soudržného předpisového rámce založeného na objektivně stanovených kritériích.
(17)
Nejúčinnější a nejpřiměřenější metodou regulace úrovně cen za uskutečňování a příjem roamingových volání v rámci Společenství je stanovení maximálních průměrných cen za minutu volání na velkoobchodní úrovni pro celé Společenství a omezení cen na maloobchodní úrovni zavedením eurotarifu. Průměrné velkoobchodní ceny by měly platit pro jakoukoli dvojici operátorů v rámci Společenství v průběhu stanoveného období.
(18)
Eurotarif by měl být stanoven tak, aby operátoři měli zaručenu dostatečnou marži a byli motivováni nabízet konkurenční roamingové služby v nižších cenových hladinách. Operátoři by měli eurotarif nabízet aktivně, bezplatně a jasnou a průhlednou transparentní formou všem svým roamingovým zákazníkům.
(19)
Tento regulační přístup by měl zajistit, že maloobchodní ceny za roaming na území Společenství budou lépe odrážet výchozí náklady související s poskytováním služby, než tomu bylo doposud. Maximální eurotarif, který může být nabízen roamingovým zákazníkům, by proto měl odrážet přiměřenou marži účtovanou k velkoobchodním nákladům na poskytování roamingových služeb, ale přitom by měl operátorům ponechat volnost soutěžit mezi sebou diferenciací svých nabídek a přizpůsobením svých cenových struktur tržním podmínkám a preferencím spotřebitelů. Tento regulační přístup by se neměl vztahovat na doplňkové služby.
(20)
Tento regulační přístup by měl být snadno proveditelný a sledovatelný, aby se minimalizovala administrativní zátěž operátorů, na něž se její požadavky vztahují, jakož i vnitrostátních regulačních orgánů, které jsou pověřeny dohledem a prosazováním. Měl by být rovněž transparentní a bezprostředně srozumitelný všem uživatelům mobilních telefonů ve Společenství. Operátorům, kteří poskytují velkoobchodní a maloobchodní roamingové služby, by měl dále přinášet jistotu a předvídatelnost. Proto je vhodné, aby byla maximální výše cen za minutu na velkoobchodní i maloobchodní úrovni stanovena v tomto nařízení, a to v konkrétních částkách.
(21)
Při stanovení této maximální výše průměrných cen za minutu na velkoobchodní úrovni je třeba vzít v úvahu různé prvky, které tvoří roamingové volání na území Společenství, zejména náklady na zahájení a ukončení volání v mobilní síti včetně režijních nákladů, signalizace a tranzitu. Nejvhodnějším měřítkem pro zahájení a ukončení volání je průměrná sazba za ukončení volání pro operátory mobilních sítí ve Společenství, stanovená na základě informací, jež poskytly vnitrostátní regulační orgány a které zveřejnila Komise. Při stanovení maximálních průměrných cen za minutu podle tohoto nařízení by proto mělo být přihlédnuto k průměrným sazbám za ukončení volání v mobilní síti, které mohou být použity jako měřítko pro stanovení souvisejících nákladů. Maximální průměrné ceny za minutu na velkoobchodní úrovni by měly být každoročně snižovány s ohledem na snižování sazeb za ukončení volání v mobilní síti, které občas předepisují vnitrostátní regulační orgány.
(22)
Stanovením eurotarifu na maloobchodní úrovni by mělo být roamingovým zákazníkům zaručeno, že jim nebude účtována přemrštěná cena za uskutečnění nebo příjem regulovaného roamingového volání, ale přitom ponechá domovským operátorům dostatečnou marži pro diferenciaci produktů nabízených zákazníkům.
(23)
Všichni zákazníci by měli mít možnost zvolit si bez dodatečných plateb a podmínek jednoduchý roamingový tarif, který nepřesáhne regulované sazby. Přiměřené rozpětí mezi velkoobchodními a maloobchodními cenami by mělo zajistit, že operátoři budou moci pokrýt všechny své specifické roamingové náklady na maloobchodní úrovni, včetně odpovídajícího podílu na marketingových nákladech a nákladech na dotované telefonní sady, a zbude jim odpovídající zůstatek, který jim poskytne přiměřený zisk. Eurotarif je vhodným prostředkem pro to, aby poskytl ochranu spotřebitelům a současně pružnost operátorům. V souladu se snižováním cen na velkoobchodní úrovni by se každoročně měla snižovat i maximální výše eurotarifu.
(24)
Noví roamingoví zákazníci by měli být plně informováni o rozsahu roamingových tarifů ve Společenství, a to včetně tarifů, které odpovídají eurotarifu. Stávající roamingoví zákazníci by měli mít během určitého období možnost si zvolit nový tarif, který je v souladu s eurotarifem, nebo jiný roamingový tarif. U stávajících roamingových zákazníků, kteří se v tomto období nerozhodli, je vhodné rozlišovat mezi zákazníky, kteří si zvolili konkrétní roamingový tarif nebo balíček již před vstupem tohoto nařízení v platnost, a těmi, kteří si tak neučinili. Zákazníkům spadajícím do druhé kategorie by měl být automaticky přidělen tarif, který je v souladu s tímto nařízením. Roamingoví zákazníci využívající specifické roamingové tarify nebo balíčky, jež vyhovují jejich osobním požadavkům a jež si zvolili na základě těchto požadavků, by měli dříve zvolené tarify nebo balíčky nadále využívat, pokud poté, co byli upozorněni na jejich současné tarifní podmínky, v příslušné lhůtě neoznámí volbu tarifu. Tyto specifické roamingové tarify nebo balíčky by mohly zahrnovat například roamingové paušální tarify, neveřejné tarify, tarify s dodatečnými pevnými platbami za roaming, tarify s cenami za minutu, které jsou nižší než nejvyšší eurotarif, nebo tarify s cenami za sestavení spojení.
(25)
Poskytovatelé maloobchodních roamingových služeb na území Společenství by měli mít stanovenu lhůtu pro úpravu svých cen s cílem dodržet limity stanovené tímto nařízením.
(26)
Poskytovatelé velkoobchodních roamingových služeb na území Společenství by měli rovněž mít lhůtu na splnění limitů stanovených tímto nařízením.
(27)
Jelikož toto nařízení stanoví, že směrnicemi předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002 nejsou dotčena konkrétní opatření přijatá za účelem regulace cen za roaming za mobilní hlasová telefonní volání na území Společenství, a jelikož se po poskytovatelích roamingových služeb na území Společenství může tímto nařízením požadovat, aby změnili své maloobchodní roamingové tarify v souladu s požadavky tohoto nařízení, nemělo by těmito změnami vznikat uživatelům mobilních telefonů právo odstoupit od smluv na základě vnitrostátních právních předpisů provádějících předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002.
(28)
Tímto nařízením by neměly být dotčeny inovativní nabídky pro zákazníky, které jsou výhodnější než maximální eurotarif ve smyslu tohoto nařízení, ale naopak by jím měly podněcovány inovativní nabídky roamingovým zákazníkům v nižších cenových hladinách. Toto nařízení nevyžaduje opětovné zavedení plateb za roaming tam, kde už byly jednou zcela zrušeny, ani zvýšení stávajících cen za roaming na úroveň limitů stanovených tímto nařízením.
(29)
Domovští poskytovatelé mohou nabízet přiměřený souhrnný paušální měsíční tarif, na který se nevztahují žádné cenové limity. Tento paušální tarif by měl zahrnovat roamingové hlasové nebo datové komunikační služby na území Společenství, včetně krátkých textových zpráv (SMS) a multimediálních zpráv (MMS).
(30)
V zájmu zajištění toho, aby z tohoto nařízení měli prospěch všichni uživatelé mobilní hlasové telefonie, měly by se maloobchodní cenové požadavky použít bez ohledu na to, zda má roamingový zákazník se svým domovským poskytovatelem uzavřenu smlouvu o využívání předplacených služeb či zda je jeho tarifním zákazníkem, a nezávisle na tom, zda domovský poskytovatel provozuje svou vlastní síť, je operátorem virtuální mobilní sítě či druhotným prodejcem služeb mobilní hlasové telefonie.
(31)
Pokud poskytovatelé mobilních telefonních služeb ze Společenství dospějí k závěru, že ukončením platnosti nebo hrozbou ukončení platnosti jejich roamingových ujednání s operátory mobilních sítí v jiných členských státech budou ohroženy výhody interoperability a spojení od koncového bodu ke koncovému bodu, kterých požívají jejich zákazníci, nebo pokud nemohou svým zákazníkům poskytnout službu v jiném členském státě, protože neuzavřeli dohodu s jedním nebo více operátory sítí na velkoobchodní úrovni, měly by vnitrostátní regulační orgány v případě nutnosti využít pravomocí, které jim jsou svěřeny článkem 5 přístupové směrnice, a zajistit přiměřený přístup a propojení, aby byla zaručeno takové spojení od koncového bodu ke koncovému bodu a interoperabilita služeb s ohledem na cíle uvedené v článku 8 rámcové směrnice, zejména s ohledem na cíl vytvoření plně funkčního jednotného trhu elektronických komunikačních služeb.
(32)
S cílem více zprůhlednit maloobchodní ceny za uskutečňování a příjem regulovaných roamingových volání v rámci Společenství a pomoci roamingovým zákazníkům při rozhodování o použití mobilního telefonu v zahraničí by poskytovatelé mobilních telefonních služeb měli svým roamingovým zákazníkům umožnit snadno a bezplatně získat informace o cenách za roaming, které jsou v jejich případě použitelné při uskutečňování nebo příjmu hlasových volání v navštíveném členském státě. Poskytovatelé by měli kromě toho svým zákazníkům na požádání bezplatně poskytovat další informace o cenách za minutu nebo za datovou jednotku při přijetí nebo uskutečnění volání (včetně DPH) a rovněž o cenách za odesílání a přijímání SMS, MMS a jiných dostupných datových komunikačních služeb v navštíveném členském státě.
(33)
Z důvodu transparentnosti je rovněž nutné, aby poskytovatelé informovali o cenách za roaming, zejména o eurotarifu a o souhrnném paušálním tarifu, pokud jej nabízejí, při uzavírání účastnických smluv a rovněž pokaždé, když dojde ke změně cen za roaming. Informace o cenách za roaming by měli domovští poskytovatelé poskytovat přiměřenou formou, například na fakturách, na internetu, prostřednictvím televizní reklamy nebo hromadnými dopisy zákazníkům. Domovští poskytovatelé by měli zajistit, aby všichni jejich roamingoví zákazníci byli informováni o tom, že mají k dispozici regulované tarify, a měli by zákazníky srozumitelnou a jednoznačnou formou informovat o podmínkách eurotarifu a o jejich právu přejít na tento tarif nebo z něho přejít na jiný.
(34)
Vnitrostátní regulační orgány, které odpovídají za provádění úkolů podle předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002, by na svém území měly mít pravomoci potřebné k dohledu nad povinnostmi stanovenými tímto nařízením a k jejich prosazování. Rovněž by měly sledovat vývoj cen hlasových a datových služeb poskytovaných uživatelům mobilních telefonů při roamingu v rámci Společenství, případně včetně zvláštních nákladů souvisejících s roamingovými voláními uskutečněnými a přijatými v nejvzdálenějších regionech Společenství, a nutnost zajistit, aby tyto náklady měly na velkoobchodním trhu přiměřenou návratnost a aby řízení provozu v sítích nebylo využíváno k omezování možností volby v neprospěch zákazníka. Měly by zajistit, aby dotčené strany měly přístup k aktuálním informacím o používání tohoto nařízení, a každých šest měsíců zveřejňovat výsledky tohoto sledování. Informace o firemních zákaznících, o zákaznících využívajících předplacených služeb a o tarifních zákaznících by se měly poskytovat odděleně.
(35)
Roaming v rámci jedné země v nejvzdálenějších regionech Společenství, v nichž jsou uděleny jiné licence na provozování mobilních telefonních sítí než na ostatním území státu, by mohl být zvýhodněn sníženými sazbami srovnatelným se sníženými sazbami na roamingovém trhu Společenství. V důsledku provádění tohoto nařízení by neměli být zákazníci využívající roamingové služby v rámci jedné země cenově znevýhodněni vůči zákazníkům využívajícím roamingové služby na území Společenství. Vnitrostátní orgány mohou za tímto účelem přijmout další opatření slučitelná s právem Společenství.
(36)
Vzhledem tomu, že vedle hlasových telefonních volání se stále více rozšiřují nové mobilní datové komunikační služby, mělo by toto nařízení umožnit i sledování rozvoje trhu s těmito službami. Komise by proto měla rovněž sledovat trh roamingových datových komunikačních služeb včetně SMS a MMS.
(37)
Členské státy by měly stanovit systém sankcí, které se použijí v případě porušení tohoto nařízení.
(38)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zavedení společného přístupu pro zajištění toho, aby uživatelé veřejných mobilních telefonních sítí na cestách v rámci Společenství neplatili při uskutečňování nebo příjmu hlasových volání přemrštěné ceny za roamingové služby na území Společenství, čímž se dosáhne vysoké úrovně ochrany spotřebitele a ochrání se hospodářská soutěž mezi mobilními operátory, nemůže být uspokojivě a bezpečně, včas a harmonizovaným způsobem dosaženo na úrovni členských států, a lze jich proto lépe dosáhnout na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.
(39)
Tento společný přístup by měl být zřízen na omezenou dobu. Na základě přezkumu, který provede Komise, může být platnost tohoto nařízení prodloužena nebo může být toto nařízení změněno. Komise přezkoumá účinnost tohoto nařízení a jeho příspěvek k provádění předpisového rámce a k řádnému fungování vnitřního trhu a posoudí jeho dopad na drobné poskytovatele mobilních telefonních služeb ve Společenství a na jejich postavení na trhu roamingových služeb na území Společenství,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení zavádí společný přístup pro zajištění toho, aby uživatelé veřejných mobilních telefonních sítí na cestách v rámci Společenství neplatili přemrštěné ceny za roamingové služby při uskutečňování volání nebo příjmu volání na území Společenství, čímž se přispěje k řádnému fungování vnitřního trhu za současného dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele a ochrany hospodářské soutěže mezi mobilními operátory, přičemž budou zachovány podněty k inovační činnosti a spotřebitelé budou mít zaručenu možnost volby. Stanoví pravidla pro ceny, které si mohou mobilní operátoři účtovat za poskytování mezinárodních roamingových služeb za hlasová volání zahájená a ukončená v rámci Společenství, a použije se jak na ceny účtované mezi operátory sítí na velkoobchodní úrovni, tak na ceny účtované domovskými operátory na maloobchodní úrovni.
2. Toto nařízení rovněž stanoví pravidla, jejichž cílem je zvýšit transparentnost cen a zlepšit poskytování informací o cenách uživatelům roamingových služeb na území Společenství.
3. Toto nařízení představuje zvláštní opatření ve smyslu čl. 1 odst. 5 rámcové směrnice.
4. Cenové limity stanovené tímto nařízením jsou uvedeny v eurech. Pokud jsou ceny podle článků 3 a 4 vyjádřeny v jiných měnách, stanoví se počáteční limity ve smyslu uvedených článků v těchto měnách za použití referenčních směnných kurzů platných ke dni 30. června 2007, zveřejněných Evropskou centrální bankou v Úředním věstníku Evropské unie. Pro účely následného snižování těchto limitů podle čl. 3 odst. 2 a čl. 4 odst. 2 se upravené hodnoty určují za použití referenčního směnného kurzu zveřejněného jeden měsíc před dnem, od něhož se upravené hodnoty mají použít.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v článku 2 přístupové směrnice, v článku 2 rámcové směrnice a v článku 2 směrnice o univerzální službě.
2. Kromě definic uvedených v odstavci 1 se použijí tyto definice:
a)
„eurotarifem“ se rozumí jakýkoli tarif, který nepřesahuje maximální ceny uvedené v článku 4, který může domovský poskytovatel v souladu s uvedeným článkem účtovat za poskytování regulovaných roamingových volání;
b)
„domovským poskytovatelem“ se rozumí podnik, který poskytuje roamingovému zákazníkovi veřejné pozemní mobilní telefonní služby, a to prostřednictvím vlastní sítě nebo jako operátor virtuální mobilní sítě či jako druhotný prodejce;
c)
„domovskou sítí“ se rozumí veřejná pozemní mobilní telefonní síť nacházející se na území členského státu a využívaná domovským poskytovatelem k poskytování veřejných pozemních mobilních telefonních služeb roamingovým zákazníkům;
d)
„roamingem na území Společenství“ se rozumí využívání mobilního telefonu nebo jiného zařízení roamingovým zákazníkem k uskutečňování nebo příjmu volání v rámci Společenství na území jiného členského státu, než je členský stát, v němž se nachází jeho domovská síť, a to na základě ujednání mezi operátorem domovské sítě a operátorem navštívené sítě;
e)
„regulovaným roamingovým voláním“ se rozumí mobilní hlasové telefonní volání uskutečněné roamingovým zákazníkem, které má původ v navštívené síti a končí ve veřejné telefonní síti v rámci Společenství, nebo mobilní telefonní volání přijaté roamingovým zákazníkem, které má původ ve veřejné telefonní síti v rámci Společenství a končí v navštívené síti;
f)
„roamingovým zákazníkem“ se rozumí zákazník poskytovatele veřejných pozemních mobilních telefonních služeb poskytovaných prostřednictvím veřejné pozemní mobilní sítě nacházející se na území Společenství, jemuž smlouva nebo ujednání s jeho domovským poskytovatelem umožňuje využívat mobilní telefon nebo jiné zařízení k uskutečňování nebo příjmu volání v navštívené síti na základě ujednání mezi operátorem domovské sítě a operátorem navštívené sítě;
g)
„navštívenou sítí“ se rozumí veřejná pozemní mobilní telefonní síť nacházející se na území jiného členského státu, než je členský stát, v němž se nachází domovská síť, a umožňující roamingovým zákazníkům uskutečňovat nebo přijímat volání na základě ujednání s operátorem domovské sítě.
Článek 3
Velkoobchodní ceny za regulovaná roamingová volání
1. Průměrná velkoobchodní cena, kterou smí operátor navštívené sítě účtovat operátorovi domovské sítě roamingového zákazníka za zprostředkování regulovaného roamingového volání, které má původ v této navštívené síti, včetně nákladů na původ, tranzit a ukončení volání, nesmí překročit 0,30 EUR za minutu.
2. Tato průměrná velkoobchodní cena platí pro jakoukoli dvojici operátorů a vypočítává se za dvanáctiměsíční období, popřípadě za kratší období, které zbývá do pozbytí platnosti tohoto nařízení. Maximální průměrná velkoobchodní cena se snižuje dne 30. srpna 2008 na 0,28 EUR a dne 30. srpna 2009 na 0,26 EUR.
3. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 se vypočítá vydělením celkových velkoobchodních příjmů z roamingu celkovým počtem minut velkoobchodního roamingu prodaných za poskytování velkoobchodních roamingových volání v rámci Společenství dotyčným operátorem za dané období. Operátor navštívené sítě je oprávněn rozlišovat mezi cenami ve špičce a mimo špičku.
Článek 4
Maloobchodní ceny za regulovaná roamingová volání
1. Domovští poskytovatelé zpřístupní a jasnou a transparentní formou aktivně nabízejí eurotarif uvedený v odstavci 2 všem svým roamingovým zákazníkům. Tento eurotarif nevyžaduje uzavření související účastnické smlouvy ani nezahrnuje další pevné nebo pravidelné platby a může být kombinován s jakýmkoli jiným maloobchodním tarifem.
Při nabízení eurotarifu domovský operátor upozorní své roamingové zákazníky, kteří si před 30. června 2007 zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, na podmínky tohoto tarifu nebo balíčku.
2. Maloobchodní cena v rámci eurotarifu (bez DPH), kterou smí domovský poskytovatel účtovat svému roamingovému zákazníkovi za zprostředkování regulovaného roamingového volání, se může u roamingových volání lišit, avšak nesmí překročit 0,49 EUR za minutu za uskutečněná volání a 0,24 EUR za minutu za přijatá volání. Dne 30. srpna 2008 se cenový strop sníží na 0,46 EUR za uskutečněná volání a 0,22 EUR za přijatá volání a dne 30. srpna 2009 se dále sníží na 0,43 EUR za uskutečněná volání a 0,19 EUR za přijatá volání.
3. Všem roamingovým zákazníkům se nabídne tarif uvedený v odstavci 2.
Všem stávajícím roamingovým zákazníkům se do 30. července 2007 poskytne možnost zvolit si eurotarif nebo jakýkoli jiný roamingový tarif, přičemž mají lhůtu dvou měsíců na to, aby o své volbě uvědomili svého domovského poskytovatele. Požadovaný tarif se aktivuje nejpozději do jednoho měsíce od doručení žádosti zákazníka domovskému poskytovateli.
Roamingovým zákazníkům, kteří svou volbu v průběhu uvedené dvouměsíční lhůty neoznámili, se automaticky poskytne eurotarif uvedený v odstavci 2.
Pokud si však roamingoví zákazníci před 30. června 2007 úmyslně zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, které se liší od roamingového tarifu, který by jim byl přidělen v případě, že by si žádný takový tarif nebo balíček nezvolili, a pokud tito zákazníci volbu podle tohoto odstavce neoznámili, zůstává jim i nadále dříve zvolený tarif nebo balíček.
4. Každý roamingový zákazník může kdykoli po ukončení postupu uvedeného v odstavci 3 požádat o převedení na eurotarif nebo z eurotarifu. Toto převedení musí proběhnout do jednoho pracovního dne od doručení žádosti, musí být bezplatné a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkajícími se jiných prvků účastnické smlouvy. Domovský poskytovatel může lhůtu pro převedení prodloužit až do okamžiku, kdy skončí minimální stanovené období, po něž musí být využíván předchozí roamingový tarif a které nesmí přesáhnout tři měsíce.
Článek 5
Použití článků 3 a 6
1. Článek 3 se použije ode dne 30. srpna 2007.
2. Ustanovení čl. 6 odst. 1 a 2 se použijí ode dne 30. září 2007.
Článek 6
Transparentnost maloobchodních cen
1. Každý domovský poskytovatel poskytne roamingovému zákazníkovi po jeho vstupu na území jiného členského státu, než je členský stát, v němž se nachází jeho domovská síť, bezplatně a automaticky prostřednictvím zprávy zaslané na mobilní telefon základní personalizované informace o cenách za roaming (včetně DPH), které platí pro uskutečňování a příjem volání dotyčným zákazníkem v navštíveném členském státě, aby roamingového zákazníka upozornil na skutečnost, že mu budou při uskutečňování nebo příjmu volání účtovány ceny za roaming, ledaže zákazník domovskému poskytovateli oznámí, že takové upozornění nevyžaduje.
Základní personalizované informace o cenách zahrnují nejvyšší ceny, které mohou být zákazníku účtovány v rámci jeho tarifního programu za uskutečňování volání v rámci navštívené země a z navštívené země do členského státu, v němž se nachází jeho domovská síť, jakož i za příjem volání. Rovněž obsahují číslo bezplatné telefonní linky uvedené v odstavci 2, na níž je možno získat podrobnější informace.
Zákazník, který oznámil, že nepožaduje automatické zasílání zpráv na mobilní telefon, má právo kdykoli bezplatně požádat domovského poskytovatele, aby tuto službu opět začal poskytovat.
Nevidomým osobám a osobám se zbytky zraku poskytují domovští poskytovatelé na základě žádosti tyto personalizované informace o cenách automaticky hlasovým voláním, a to bezplatně.
2. Kromě možností uvedených v odstavci 1 mají zákazníci na základě žádosti právo bezplatně obdržet podrobnější personalizované informace o cenách za roaming platných pro hlasová volání, SMS, MMS a jiné datové komunikační služby, a to formou hlasového volání do mobilní sítě nebo prostřednictvím SMS. Tato žádost je podávána prostřednictvím bezplatné telefonní linky určené k tomuto účelu domovským poskytovatelem.
3. Při uzavření účastnické smlouvy poskytují domovští poskytovatelé všem uživatelům úplné informace o platných cenách za roaming, zejména o eurotarifu. Bez zbytečného prodlení rovněž poskytují svým roamingovým zákazníkům aktuální informace o platných cenách za roaming pokaždé, kdy dojde ke změně těchto cen.
Domovští poskytovatelé učiní nezbytné kroky, aby byli všichni jejich roamingoví zákazníci informováni o možnosti zvolit si eurotarif. Zejména informují do 30. července 2007 všechny roamingové zákazníky o podmínkách eurotarifu, a to jasnou a nestrannou formou. Všem zákazníkům, kteří si zvolili jiný tarif, poté v přiměřených intervalech tuto skutečnost připomínají.
Článek 7
Dohled a prosazování
1. Vnitrostátní regulační orgány na svém území vykonávají sledování a dohled, pokud jde o dodržování tohoto nařízení.
2. Vnitrostátní regulační orgány zveřejňují aktuální informace o uplatňování tohoto nařízení, zejména článků 3 a 4, a to způsobem, který dotčeným stranám umožňuje k těmto informacím snadný přístup.
3. V rámci přípravy přezkumu podle v článku 11 vnitrostátní regulační orgány sledují vývoj velkoobchodních a maloobchodních cenách za poskytování hlasových a datových komunikačních služeb včetně SMS a MMS roamingovým zákazníkům, a to včetně nejvzdálenějších regionů uvedených v čl. 299 odst. 2 Smlouvy. Vnitrostátní regulační orgány si rovněž všímají případů nedobrovolného využití roamingu v příhraničních regionech sousedících členských států a sledují, zda není řízení provozu v sítích využíváno v neprospěch zákazníků. Výsledky tohoto sledování sdělují každých šest měsíců Komisi, přičemž informace o firemních zákaznících, o zákaznících využívajících předplacených služeb a o tarifních zákaznících se poskytují odděleně.
4. Vnitrostátní regulační orgány mají pravomoc požadovat od podniků, na něž se vztahují povinnosti podle tohoto nařízení, aby jim poskytly veškeré informace významné pro provádění a prosazování tohoto nařízení. Uvedené podniky poskytují tyto informace neprodleně na žádost, v časových lhůtách a s úrovní podrobnosti údajů, jaké požaduje vnitrostátní regulační orgán.
5. Vnitrostátní regulační orgány mohou z vlastního podnětu zasáhnout s cílem zajistit dodržování tohoto nařízení. V případě nutnosti využívají zejména pravomocí podle článku 5 přístupové směrnice s cílem zajistit přiměřený přístup a vzájemné propojení, aby bylo zabezpečeno spojení od koncového bodu ke koncovému bodu a zaručena interoperabilita roamingových služeb.
6. Pokud vnitrostátní regulační orgán shledá, že dochází k porušení povinností stanovených tímto nařízením, má pravomoc požadovat okamžité ukončení takového porušování.
Článek 8
Řešení sporů
1. V případě sporů týkajících se povinností stanovených tímto nařízením mezi podniky, které zajišťují sítě nebo poskytují služby elektronických komunikací v členském státě, se použijí postupy pro řešení sporů stanovené v článcích 20 a 21 rámcové směrnice.
2. V případě nevyřešených sporů, jejichž účastníky jsou spotřebitelé nebo koneční uživatelé a které se týkají určité otázky v oblasti působnosti tohoto nařízení, zajistí členské státy dostupnost postupů pro mimosoudní řešení sporů stanovené v článku 34 směrnice o univerzální službě.
Článek 9
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich provádění. Stanovené sankce musejí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí uvedená ustanovení Komisi do 30. března 2008 a neprodleně ji uvědomí o veškerých pozdějších změnách, které se uvedených ustanovení dotýkají.
Článek 10
Změna směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice)
V článku 1 směrnice 2002/21/ES (rámcová směrnice) se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Touto směrnicí a zvláštními směrnicemi nejsou dotčena zvláštní opatření přijatá za účelem regulace mezinárodního roamingu ve veřejných mobilních telefonních sítích ve Společenství.“
Článek 11
Přezkum
1. Do 30. prosince 2008 Komise přezkoumá fungování tohoto nařízení a podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Komise zejména posoudí, zda bylo dosaženo cílů nařízení. Ve své zprávě Komise přezkoumá vývoj velkoobchodních a maloobchodních cen za poskytování hlasových a datových komunikačních služeb včetně SMS a MMS roamingovým zákazníkům a případně v této zprávě připojí doporučení ohledně potřeby regulace těchto služeb. K tomuto účelu může Komise použít informace poskytnuté v souladu s čl. 7 odst. 3.
2. Komise ve své zprávě posoudí, zda je s ohledem na vývoj na trhu a na hospodářskou soutěž a ochranu spotřebitele nutné prodloužit platnost tohoto nařízení i po období uvedeném v článku 13 nebo toto nařízení změnit, přičemž přihlédne k vývoji cen za mobilní hlasové a datové komunikační služby na vnitrostátní úrovni a k dopadům tohoto nařízení na postavení malých, nezávislých a začínajících operátorů v rámci hospodářské soutěže. Pokud Komise dojde k závěru, že jsou tato opatření nutná, předloží Evropskému parlamentu a Radě příslušný návrh.
Článek 12
Oznamovací povinnost
Členské státy oznámí Komisi do 30. srpna 2007 vnitrostátní regulační orgány, které odpovídají za plnění úkolů podle tohoto nařízení.
Článek 13
Vstup v platnost a pozbytí platnosti
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Pozbývá platnosti dnem 30. června 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. června 2007.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 717/2007
annettu 27 päivänä kesäkuuta 2007,
verkkovierailuista yleisissä matkapuhelinverkoissa yhteisön alueella ja direktiivin 2002/21/EY muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Yleisten matkapuhelinverkkojen käyttäjiltä, kuten opiskelijoilta sekä liikematkailijoilta ja turisteilta, matkapuhelimien käytöstä ulkomailla yhteisön alueella matkustettaessa laskutettavien hintojen korkea taso huolestuttaa kansallisia sääntelyviranomaisia, kuluttajia ja yhteisöjen toimielimiä. Liian korkeat vähittäishinnat johtuvat sekä ulkomaisen isäntäverkon operaattorin perimistä korkeista tukkuhinnoista että - monissa tapauksissa - asiakkaan oman verkko-operaattorin perimistä korkeista vähittäistason voittomarginaaleista. Tukkuhinnoista saatuja alennuksia ei useinkaan siirretä vähittäisasiakkaalle. Vaikka jotkut operaattorit ovat äskettäin ottaneet käyttöön hintajärjestelmiä, joissa asiakkaille tarjotaan edullisempia ehtoja ja alhaisempia hintoja, on edelleen näyttöä siitä, että kustannusten ja hintojen välinen suhde ei ole sellainen kuin täysin kilpailluilla markkinoilla vallitsisi.
(2)
Yksilöiden liikkuvuuteen perustuvan Euroopan sosiaalisen, koulutuksellisen ja kulttuurisen alueen luomisen olisi helpotettava kansalaisten viestintää, jotta voidaan rakentaa todellinen ”kansalaisten Eurooppa”.
(3)
Sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) (3), sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi) (4), sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/21/EY (puitedirektiivi) (5), yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (6) ja henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12 päivänä heinäkuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) (7), joista jäljempänä käytetään yhdessä nimitystä ”vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmä”, pyritään luomaan yhteisöön sähköisen viestinnän sisämarkkinat ja varmistamaan korkeatasoinen kuluttajansuoja lisääntyneen kilpailun kautta.
(4)
Tämä asetus ei ole erillinen toimi, vaan se täydentää ja tukee yhteisön laajuisten verkkovierailujen osalta säännöksiä, jotka sisältyvät vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmään. Mainittu järjestelmä ei ole kuitenkaan tarjonnut kansallisille sääntelyviranomaisille riittäviä keinoja ryhtyä tehokkaisiin ja päättäväisiin toimiin yhteisössä tarjottavien verkkovierailupalvelujen hinnoittelun suhteen, joten sillä ei ole kyetty varmistamaan verkkovierailupalvelujen sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Tämä asetus on tarkoituksenmukainen keino tilanteen korjaamiseksi.
(5)
Vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmä perustuu periaatteelle, jonka mukaan ennakkosääntelyvelvoitteita asetetaan vain silloin, kun tosiasiallista kilpailua ei ole, ja siinä säädetään kansallisten sääntelyviranomaisten säännöllisesti suorittamasta markkina-analyysi- ja velvoitteiden uudelleentarkasteluprosessista, jonka perusteella voidaan asettaa ennakkovelvoitteita sellaisille operaattoreille, jotka on nimetty huomattavan markkinavoiman yrityksiksi. Tämän prosessin vaiheita ovat merkityksellisten markkinoiden määrittely direktiivin 2002/21/EY mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla annetun komission suosituksen (8), jäljempänä ”suositus”, mukaisesti, määriteltyjen markkinoiden analyysi markkina-analyysiä ja huomattavan markkinavoiman arvioimista varten sähköisen viestinnän verkkoja ja palveluja koskevassa yhteisön sääntelyjärjestelmässä koskevien komission ohjeiden (9) mukaisesti, huomattavan markkinavoiman operaattoreiden nimeäminen ja ennakkovelvoitteiden asettaminen näille operaattoreille.
(6)
Suosituksessa yksilöidään yhdeksi ennakkosääntelyn alaiseksi markkinaksi kansainvälisten verkkovierailupalvelujen kansalliset tukkumarkkinat yleisessä matkapuhelinverkossa. Kansallisten sääntelyviranomaisten tekemä työ (sekä itsenäisesti että eurooppalaisten sääntelyviranomaisten ryhmässä) kansainvälisten verkkovierailupalvelujen kansallisten tukkumarkkinoiden analysoinnissa on kuitenkin osoittanut, että kansallinen sääntelyviranomainen ei ole vielä tehokkaasti pystynyt puuttumaan yhteisön laajuisten verkkovierailujen tukkuhintojen korkeaan tasoon, koska huomattavan markkinavoiman yritysten yksilöinti on vaikeaa kansainvälisten verkkovierailujen erityispiirteiden ja valtioiden rajat ylittävän luonteen takia.
(7)
Kansainvälisten verkkovierailupalvelujen vähittäistason tarjonnan osalta suosituksessa ei yksilöidä mitään kansainvälisten verkkovierailujen vähittäismarkkinaa merkitykselliseksi markkinaksi muun muassa siitä syystä, että kansainvälisiä verkkovierailupalveluja ei osteta erikseen vaan ne ovat osa laajempaa kuluttajatuotetta, jonka asiakkaat ostavat kotioperaattoriltaan.
(8)
Kansalliset sääntelyviranomaiset, jotka vastaavat niiden alueella yleensä asuvien matkapuhelinasiakkaiden etujen turvaamisesta ja edistämisestä, eivät myöskään pysty valvomaan muissa jäsenvaltioissa sijaitsevien vierailuverkkojen operaattoreiden toimintaa, joista nämä asiakkaat ovat riippuvaisia käyttäessään kansainvälisiä verkkovierailupalveluja. Tämä este voisi myös heikentää jäsenvaltioiden sellaisten toimenpiteiden tehokkuutta, jotka perustuvat niille jäävään toimivaltaan antaa kuluttajansuojasäännöksiä.
(9)
Tämän vuoksi jäsenvaltioihin kohdistuu paineita, jotta ne ryhtyisivät toimiin kansainvälisten verkkovierailumaksujen alentamiseksi, mutta vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmässä kansallisten sääntelyviranomaisten suoritettavaksi säädetty ennakkosääntelymekanismi on osoittautunut riittämättömäksi siihen, että viranomaiset voisivat päättäväisesti ajaa kuluttajien etua tällä nimenomaisella alalla.
(10)
Lisäksi Euroopan parlamentin päätöslauselmassa Euroopan sähköisen viestinnän sääntelystä ja markkinoista vuonna 2004 (10) komissiota kehotettiin kehittämään uusia aloitteita, joiden avulla voitaisiin laskea valtioiden rajat ylittävien matkapuheluiden korkeita hintoja, ja 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2006 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi päätelmissään, että kohdennettu, tehokas ja yhdennetty tieto- ja viestintäteknologiapolitiikka niin Euroopan kuin jäsenvaltioidenkin tasolla on oleellinen edellytys uudistetun Lissabonin strategian talouskasvua ja tuottavuutta koskevien tavoitteiden saavuttamiselle ja korosti samassa yhteydessä, että verkkovierailumaksujen hintojen alentaminen on tärkeää kilpailukyvyn kannalta.
(11)
Vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmällä pyrittiin - tuolloin ilmeisten näkökohtien pohjalta - poistamaan kaikki jäsenvaltioiden välisen kaupan esteet yhdenmukaistettavalta alalta, muun muassa sellaisten toimenpiteiden osalta, jotka vaikuttavat verkkovierailumaksuihin. Tämän ei kuitenkaan pitäisi estää yhdenmukaistettujen sääntöjen mukauttamista rinnan muiden näkökohtien kanssa, jotta löydettäisiin mahdollisimman tehokkaat keinot saavuttaa korkeatasoinen kuluttajansuoja ja parantaa samalla sisämarkkinoiden toimintaedellytyksiä.
(12)
Siksi vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmää, erityisesti puitedirektiiviä, olisi muutettava, jotta muutoin sovellettavista säännöistä voidaan poiketa, toisin sanoen palveluvalikoimien hinnat pitäisi huomattavan markkinavoiman puuttuessa määrittää kaupallisella sopimuksella, ja asettaa täydentäviä sääntelyvelvoitteita, jotka heijastavat yhteisön laajuisten verkkovierailupalvelujen erityispiirteitä.
(13)
Verkkovierailujen vähittäis- ja tukkumarkkinoihin liittyy ainutlaatuisia piirteitä, joiden vuoksi on perusteltua toteuttaa poikkeuksellisia toimenpiteitä, jotka ovat laajakantoisempia kuin vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän mukaisesti käytettävissä olevat mekanismit.
(14)
Sääntelyvelvoitteita pitäisi verkkovierailuasiakkaiden etujen suojaamiseksi asettaa niin vähittäis- kuin tukkutasollakin, koska kokemus on osoittanut, että yhteisön laajuisten verkkovierailupalvelujen tukkuhinnoista saadut alennukset eivät välttämättä näy verkkovierailujen vähittäishintojen alentumisena, koska siihen ei ole kannustimia. Toisaalta toimet vähittäishintojen alentamiseksi, ilman että puututaan näiden palvelujen tarjontaan liittyvien tukkutason kustannusten tasoon, voisivat vääristää yhteisön laajuisten verkkovierailumarkkinoiden kunnollista toimintaa.
(15)
Sääntelyvelvoitteiden pitäisi tulla voimaan mahdollisimman nopeasti, kuitenkin siten, että operaattoreille annetaan kohtuullisesti aikaa sopeuttaa hintojaan ja palveluvalikoimaansa, jotta ne pystyvät noudattamaan velvoitteita, ja niitä olisi sovellettava jäsenvaltioissa sellaisenaan.
(16)
Olisi noudatettava yhteistä lähestymistapaa, jotta varmistetaan, että maanpäällisten yleisten matkapuhelinverkkojen käyttäjät eivät yhteisön alueella matkustaessaan joudu maksamaan yhteisön laajuisista verkkovierailupalveluista kohtuuttomia hintoja puheluja soittaessaan tai vastaanottaessaan, ja jotta siten saavutetaan korkeatasoinen kuluttajansuoja ja turvataan matkapuhelinoperaattoreiden välinen kilpailu ja säilytetään sekä innovointikannustimet että kuluttajien valintamahdollisuudet. Tätä yhteistä lähestymistapaa tarvitaan palvelujen valtion rajat ylittävän luonteen vuoksi, jotta matkapuhelinoperaattorit voivat toimia yhden yhteisen ja johdonmukaisen sekä objektiivisiin kriteereihin perustuvan sääntelyjärjestelmän puitteissa.
(17)
Tehokkain ja oikeasuhteisin lähestymistapa yhteisönsisäisten verkkovierailupuhelujen soittamisen ja vastaanottamisen hintatason sääntelemiseksi on yhteisön laajuisen keskimääräisen minuuttihinnan enimmäismäärän vahvistaminen tukkutasolla sekä maksujen rajoittaminen vähittäistasolla ottamalla käyttöön eurotariffi. Keskimääräistä tukkuhintaa olisi sovellettava minkä tahansa yhteisössä olevan operaattoriparin välillä määrätyn ajanjakson ajan.
(18)
Eurotariffi olisi vahvistettava tasolle, joka turvaa operaattoreille riittävän katteen ja kannustaa tarjoamaan kilpailukykyisiä verkkovierailupalveluita alemmin maksuin. Operaattoreiden olisi tarjottava eurotariffia aktiivisesti ja maksutta sekä selvällä ja avoimella tavalla kaikille verkkovierailuasiakkailleen.
(19)
Tämän sääntelyyn perustuvan lähestymistavan pitäisi varmistaa, että yhteisön laajuisten verkkovierailujen vähittäishinnat heijastavat kohtuullisemmin palvelun tarjonnasta aiheutuvia kustannuksia. Verkkovierailuasiakkaille tarjottavan enimmäismääräisen eurotariffin olisi siten vastattava kohtuullista katetta, joka ylittää verkkovierailupalvelujen tarjoamisen tukkukustannukset, samalla kun operaattorit säilyttävät vapauden kilpailla eriyttämällä tarjontaansa ja mukauttamalla hinnoittelurakennettaan markkinaolosuhteiden ja kuluttajien mieltymysten mukaan. Tätä sääntelyyn perustuvaa lähestymistapaa ei tulisi soveltaa lisäarvopalveluihin.
(20)
Tämän sääntelylähestymistavan pitäisi olla helposti toteutettavissa ja valvottavissa, jotta toimenpiteiden kohteeksi joutuville operaattoreille ja mekanismin täytäntöönpanon valvonnasta vastaaville kansallisille sääntelyviranomaisille aiheutuva hallinnollinen taakka voidaan minimoida. Sen olisi myös oltava avoin ja välittömästi yhteisön kaikkien matkapuhelinasiakkaiden ymmärrettävissä. Lisäksi sen olisi luotava varmuutta ja ennakoitavuutta verkkovierailupalveluja tukku- ja vähittäistasolla tarjoaville operaattoreille. Siksi minuuttikohtaiset enimmäishinnat sekä tukku- että vähittäistasolla olisi eriteltävä rahamääräisesti tässä asetuksessa.
(21)
Täten yksilöidyssä suurimmassa sallitussa tukkutason minuuttikohtaisessa keskimääräisessä hinnassa olisi otettava huomioon yhteisön laajuisen verkkovierailupuhelun eri osatekijät, erityisesti matkapuhelinverkossa puhelujen soittamisesta ja vastaanottamisesta aiheutuvat kustannukset, mukaan lukien yleiskustannukset, merkinanto ja välitys. Puhelujen soittamisen ja vastaanottamisen soveltuvimpana vertailukohtana on yhteisössä toimivien matkapuhelinoperaattoreiden keskimääräinen puhelujen vastaanottamisesta perimä maksu, joka perustuu kansallisten sääntelyviranomaisten antamiin tietoihin, jotka komissio julkaisee. Tässä asetuksessa vahvistettu suurin sallittu minuuttikohtainen keskimääräinen hinta olisi siksi määritettävä ottaen huomioon keskimääräinen matkapuhelun vastaanottamisesta perittävä maksu, joka toimii vertailukohtana kyseisille kustannuksille. Tukkutason suurimman sallitun hinnan olisi laskettava vuosittain, jotta otettaisiin huomioon kansallisten sääntelyviranomaisten ajoittain toteuttamat matkapuhelujen vastaanottamisesta perittävien maksujen alentamiset.
(22)
Vähittäistasolla sovellettavan eurotariffin olisi annettava verkkovierailuasiakkaille takeet siitä, että heiltä ei laskuteta kohtuutonta hintaa verkkovierailupuhelun soittamisesta tai vastaanottamisesta, samalla kun se jättää kotioperaattoreille riittävästi katetta asiakkaille tarjoamiensa tuotteiden eriyttämiseksi.
(23)
Kaikkien kuluttajien olisi voitava lisämaksuitta tai ennakkoehdoitta valita yksinkertainen verkkovierailuhinta, joka ei ylitä säänneltyjä hintoja. Tukkukustannusten ja vähittäishintojen välisen kohtuullisen katteen olisi annettava operaattoreille takeet kaikkien vähittäistason erityisten verkkovierailukustannusten kattamisesta, asianmukaiset markkinointikulut ja laitetuet mukaan lukien, ja mahdollistettava myös kohtuullinen voitto. Eurotariffi on asianmukainen keino mahdollistaa suojan kuluttajille ja joustavuuden operaattoreille. Eurotariffin olisi laskettava vuosittain tukkutason enimmäismäärien mukaisesti.
(24)
Uusien verkkovierailuasiakkaiden olisi oltava täysin perillä yhteisössä sovellettavien verkkovierailun hintojen valikoimasta, mukaan lukien eurotariffin mukaiset hinnat. Nykyisille verkkovierailuasiakkaille olisi tarjottava mahdollisuus valita uusi eurotariffin mukainen hinta tai muu verkkovierailuhinta tietyn ajan kuluessa. Nykyiset verkkovierailuasiakkaat, jotka eivät ole tehneet kyseistä valintaa määräajassa, jaotellaan niihin, jotka ovat jo vapaaehtoisesti siirtyneet erityiseen verkkovierailuhintaan tai -pakettiin kyseisen ajan kuluessa, sekä niihin, jotka eivät ole tehneet niin. Jälkimmäiseen ryhmään olisi automaattisesti sovellettava tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten mukaista hintaa. Verkkovierailuasiakkaisiin, jotka hyötyvät jo yksilöllisten vaatimustensa mukaisista ja niiden perusteella valitsemistaan erityisistä verkkovierailuhinnoista tai -paketeista, olisi sovellettava edelleen heidän aiemmin valitsemaansa hintaa tai pakettia, mikäli he eivät ilmoita valintaansa määräajassa sen jälkeen, kun heitä on muistutettu nykyisistä hintaehdoista. Tällaisiin erityisiin verkkovierailuhintoihin ja -paketteihin voisivat kuulua esimerkiksi kiinteät verkkovierailumaksut, muut kuin julkiset hinnat, hinnat, joihin sisältyy ylimääräisiä kiinteitä verkkovierailumaksuja, eurotariffin enimmäistasoa alempia minuuttikohtaisia maksuja koskevat hinnastot tai puhelun muodostamisesta perittäviä maksuja koskevat hinnastot.
(25)
Vähittäistason yhteisön laajuisten verkkovierailupalvelujen tarjoajilla on oltava aikaa mukauttaa hintojaan tässä asetuksessa säädettyjen rajoitusten mukaisiksi.
(26)
Tukkutason yhteisön laajuisten verkkovierailupalvelujen tarjoajilla olisi vastaavasti oltava siirtymäaika tässä asetuksessa säädettyihin rajoituksiin mukautumiseksi.
(27)
Koska tässä asetuksessa säädetään, että vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän muodostavat direktiivit eivät rajoita erityistoimia, jotka toteutetaan matkapuhelujen yhteisön laajuisten verkkovierailuhintojen sääntelemiseksi, ja koska yhteisön laajuisten verkkovierailupalvelujen tarjoajat voidaan tässä asetuksessa velvoittaa tekemään muutoksia verkkovierailun vähittäishintoihin tämän asetuksen vaatimusten täyttämiseksi, tällaisten muutosten ei pitäisi antaa matkapuhelinasiakkaille oikeutta vetäytyä sopimuksesta vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän toteuttamisesta annettujen kansallisten säännösten mukaisesti.
(28)
Tämä asetus ei saisi estää tekemästä asiakkaille innovatiivisia tarjouksia, jotka ovat edullisempia kuin tässä asetuksessa säädetty eurotariffin enimmäistaso, vaan asetuksella olisi itse asiassa kannustettava tekemään verkkovierailuasiakkaille innovatiivisia tarjouksia alemmin hinnoin. Tässä asetuksessa ei edellytetä verkkovierailumaksujen uudelleen käyttöönottamista tapauksissa, joissa ne on lakkautettu kokonaan, eikä nykyisten verkkovierailumaksujen korottamista tässä asetuksessa säädettyjen rajoitusten tasolle.
(29)
Kotioperaattorit voivat tarjota kohtuukäyttöön sovellettavaa, kaikenkattavaa kuukausittaista kiinteää maksua, johon ei sovelleta maksurajoituksia. Tämä kiinteä maksu voi kattaa yhteisönlaajuiset verkkovierailun puhelinpalvelut ja/tai yhteisössä tarjottavat datapalvelut (mukaan lukien tekstiviestipalvelut ja multimediaviestipalvelut).
(30)
Jotta kaikki matkapuhelimien käyttäjät hyötyisivät tämän asetuksen säännöksistä, vähittäishinnoitteluvaatimuksia olisi sovellettava riippumatta siitä, onko verkkovierailuasiakkailla kotioperaattoreidensa kanssa etukäteismaksuun vai jälkikäteislaskutukseen perustuva sopimus ja riippumatta siitä, onko kotioperaattorilla oma verkosto vai onko hän virtuaalisen matkapuhelinverkon operaattori vai matkapuhelinpalvelujen jälleenmyyjä.
(31)
Jos yhteisön matkapuhelinpalvelujen tarjoajat katsovat, että heidän asiakkailleen koituvat yhteentoimivuusedut ja päästä päähän -liitettävyydestä koituvat edut vaarantuvat, koska muissa jäsenvaltioissa toimivien matkapuhelinverkko-operaattoreiden kanssa tehdyt verkkovierailujärjestelyt päättyvät tai saattavat päättyä, tai että he eivät kykene tarjoamaan asiakkailleen palvelua toisessa jäsenvaltiossa, koska ainakaan yhden tukkutason verkkopalvelujen tarjoajan kanssa ei ole saatu aikaan sopimusta, kansallisten sääntelyviranomaisten olisi käytettävä tarvittaessa käyttöoikeusdirektiivin 5 artiklan mukaisia valtuuksiaan varmistaakseen asianmukaisen pääsyn ja yhteenliittämisen, jotta päästä päähän -liitettävyys ja palvelujen yhteentoimivuus kyetään varmistamaan ottaen huomioon puitedirektiivin 8 artiklassa tarkoitetut tavoitteet ja erityisesti täysin toimivien sähköisten viestintäpalvelujen sisämarkkinoiden luomista koskeva tavoite.
(32)
Jotta parannettaisiin yhteisön alueella soitettavien ja vastaanotettavien säänneltyjen verkkovierailupuhelujen vähittäishintojen avoimuutta ja jotta verkkovierailuasiakkaiden olisi ulkomailla oleskellessaan helpompi tehdä matkapuhelimen käyttöä koskevat päätöksensä, matkapuhelinpalvelujen tarjoajien olisi annettava verkkovierailuasiakkailleen mahdollisuus saada helposti ja maksutta tietoa vierailujäsenvaltiossa heihin sovellettavista verkkovierailuhinnoista puheluja soitettaessa ja vastaanotettaessa. Lisäksi palveluntarjoajien olisi annettava asiakkailleen pyynnöstä ja maksutta lisätietoja minuutti- tai yksikkökohtaisista datamaksuista (alv mukaan lukien), joita vierailujäsenvaltiossa peritään puhelujen soittamisesta ja vastaanottamisesta sekä tekstiviestien ja multimediaviestien lähettämisestä ja vastaanottamisesta ja muista datapalveluista.
(33)
Avoimuus edellyttää lisäksi, että palveluntarjoajat antavat tietoja verkkovierailumaksuista, erityisesti eurotariffista sekä kaikenkattavasta kiinteästä hinnasta, mikäli ne sellaista tarjoavat, liittymäsopimuksia tehtäessä ja joka kerta, kun verkkovierailumaksuihin tehdään muutoksia. Kotioperaattoreiden olisi annettava verkkovierailumaksuja koskevat tiedot asianmukaisin tavoin, kuten laskutuksen, Internetin, televisiomainosten tai suoramainontapostin avulla. Kotioperaattoreiden olisi lisäksi varmistettava, että kaikki niiden verkkovierailuasiakkaat ovat tietoisia säänneltyjen hintojen käytettävyydestä, ja niiden olisi lähetettävä näille asiakkaille selkeä ja puolueeton viesti, jossa mainitaan eurotariffia koskevat ehdot sekä oikeus siirtyä eurotariffiin tai luopua siitä.
(34)
Vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän mukaisten tehtävien suorittamisesta vastaavilla kansallisilla sääntelyviranomaisilla olisi oltava tarvittavat valtuudet tämän asetuksen mukaisten velvoitteiden noudattamisen valvontaan ja niiden täytäntöönpanoon omalla alueellaan. Niiden olisi myös seurattava matkapuhelinasiakkaille tarjottavien puhelu- ja datapalvelujen hintakehitystä yhteisön alueella tapahtuvissa verkkovierailuissa, mukaan lukien tarvittaessa yhteisön syrjäisimmillä alueilla soitettaviin ja vastaanotettaviin verkkovierailupuheluihin liittyvät erityiset kustannukset ja tarpeen varmistaa, että nämä kustannukset voidaan kattaa riittävästi tukkumarkkinoilla ja että liikenteen ohjaustekniikkaa ei käytetä valintojen rajoittamiseen kuluttajien edun vastaisesti. Niiden olisi varmistettava, että niillä, joita asia koskee, on saatavissaan ajantasaista tietoa tämän asetuksen soveltamisesta, ja julkaistava tämän valvonnan tulokset kuuden kuukauden välein. Tiedot olisi annettava erikseen yritysasiakkaille sekä etukäteismaksua tai jälkikäteislaskutusta käyttäville asiakkaille.
(35)
Yhteisön syrjäisimmillä alueilla, joilla matkapuhelinliikenteen toimiluvat myönnetään erillään valtion alueen muita osia koskevista toimiluvista, tapahtuva maansisäinen verkkovierailu voisi hyötyä maksualennuksista, jotka vastaavat yhteisön verkkovierailumarkkinoilla sovellettavia maksualennuksia. Tämän asetuksen täytäntöönpano ei saisi johtaa siihen, että maansisäisiä verkkovierailupalveluja käyttäviin asiakkaisiin sovellettaisiin epäedullisempaa hinnoittelua kuin yhteisön laajuisia verkkovierailupalveluja käyttäviin asiakkaisiin. Kansalliset viranomaiset voivat tätä varten toteuttaa yhteisön oikeuden mukaisia lisätoimia.
(36)
Koska puhelinpalvelujen ohella myös uudet datapalvelut yleistyvät yhä enemmän, tässä asetuksessa olisi mahdollistettava myös näiden palvelujen markkinoiden kehityksen valvonta. Komission olisi siksi valvottava verkkovierailudatapalvelujen, kuten tekstiviestipalvelujen ja multimediaviestipalvelujen, markkinoita.
(37)
Jäsenvaltioiden olisi säädettävä seuraamusjärjestelmästä, jota sovelletaan tämän asetuksen rikkomiseen.
(38)
Jäsenvaltiot eivät voi hallitulla, yhdenmukaisella ja riittävän nopealla tavalla toteuttaa tämän asetuksen tavoitteita, joita ovat yhteisen lähestymistavan hyväksyminen sen varmistamiseksi, että yleisten matkapuhelinverkkojen käyttäjät eivät yhteisön alueella matkustaessaan joudu maksamaan yhteisön laajuisista verkkovierailupalveluista kohtuuttomia hintoja puheluja soittaessaan tai vastaanottaessaan, ja siten korkeatasoisen kuluttajansuojan saavuttaminen ja matkapuhelinoperaattoreiden välisen kilpailun turvaaminen, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
(39)
Yhteinen lähestymistapa olisi hyväksyttävä kolmen vuoden ajaksi. Tämän asetuksen soveltamisalaa voidaan komission suorittaman uudelleenarvioinnin perusteella laajentaa tai muuttaa. Komission olisi arvioitava tämän asetuksen vaikuttavuutta ja sen merkitystä sääntelykehyksen täytäntöönpanon ja sisämarkkinoiden asianmukaisen toimivuuden kannalta ja tarkasteltava, miten asetus vaikuttaa pienempiin matkapuhelinpalvelujen tarjoajiin yhteisössä sekä niiden asemaan yhteisön laajuisilla verkkovierailumarkkinoilla,
OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tällä asetuksella otetaan käyttöön yhteinen lähestymistapa, jolla varmistetaan, että yleisten matkapuhelinverkkojen käyttäjät eivät yhteisön alueella matkustaessaan joudu maksamaan yhteisön laajuisista verkkovierailupalveluista kohtuuttomia hintoja puheluja soittaessaan ja vastaanottaessaan, ja jotta samalla edistetään sisämarkkinoiden asianmukaista toimivuutta ja siten saavutetaan korkeatasoinen kuluttajansuoja ja turvataan matkapuhelinoperaattoreiden välinen kilpailu sekä säilytetään innovointikannustimet ja kuluttajien valintamahdollisuudet. Tässä asetuksessa säädetään säännöistä hinnoille, joita matkapuhelinoperaattorit voivat periä yhteisön alueella soitettavien ja vastaanotettavien puhelujen kansainvälisten verkkovierailupalvelujen tarjoamisesta, ja sitä sovelletaan sekä verkko-operaattoreiden toisiltaan perimiin tukkutason hintoihin että kotioperaattorien vähittäistasolla perimiin hintoihin.
2. Tällä asetuksella vahvistetaan myös säännöt, joilla pyritään lisäämään hinnoittelun avoimuutta ja parantamaan maksuista tiedottamista yhteisön laajuisten verkkovierailupalvelujen käyttäjille.
3. Tämä asetus on puitedirektiivin 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu erityistoimenpide.
4. Tässä asetuksessa vahvistetut hintarajat ilmaistaan euroina. Kun 3 ja 4 artiklassa tarkoitetut maksut ilmaistaan muuna valuuttana, mainittujen artiklojen mukaiset alkuperäiset rajat määritetään kyseisenä valuuttana soveltamalla 30 päivänä kesäkuuta 2007 ilmoitettua viitekurssia, jonka Euroopan keskuspankki on julkaissut Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Jäljempänä 3 artiklan 2 kohdassa ja 4 artiklan 2 kohdassa säädettyjen rajojen myöhemmän alentamisen yhteydessä tarkistetut arvot määritetään soveltamalla viitekurssia, joka on julkaistu mainitulla tavalla kuukautta ennen päivää, josta alkaen tarkistettuja arvoja sovelletaan.
2 artikla
Määritelmät
1. Tässä asetuksessa sovelletaan käyttöoikeusdirektiivin 2 artiklassa, puitedirektiivin 2 artiklassa ja yleispalveludirektiivin 2 artiklassa säädettyjä määritelmiä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen määritelmien lisäksi sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
”eurotariffilla” tarkoitetaan tariffia, joka ei ylitä 4 artiklassa tarkoitettua enimmäismaksua, jonka kotioperaattori voi periä säänneltyjen verkkovierailupuhelujen tarjoamisesta mainitun artiklan mukaisesti;
b)
”kotioperaattorilla” tarkoitetaan yritystä, joka tarjoaa verkkovierailuasiakkaalle yleisiä maanpäällisiä matkapuhelinpalveluja joko oman verkkonsa välityksellä taikka virtuaalisen matkapuhelinverkon operaattorina tai jälleenmyyjänä;
c)
”kotiverkolla” tarkoitetaan yleistä maanpäällistä matkapuhelinverkkoa, joka sijaitsee jossakin jäsenvaltiossa ja jota kotioperaattori käyttää yleisten maanpäällisten matkapuhelinpalvelujen tarjoamiseen verkkovierailuasiakkaalle;
d)
”yhteisön laajuisella verkkovierailulla” tarkoitetaan matkapuhelimen tai muun laitteen käyttöä yhteisön sisäisten puhelujen soittamiseen tai vastaanottamiseen silloin, kun verkkovierailuasiakas on muussa jäsenvaltiossa kuin oman kotiverkkonsa sijaintivaltiossa, kotiverkon ja vierailuverkon operaattorin välisin järjestelyin;
e)
”säännellyllä verkkovierailupuhelulla” tarkoitetaan verkkovierailuasiakkaan vierailuverkossa soittamaa matkapuhelua, jossa siirtyy vain puhe ja jonka kohdeverkko on yhteisön alueella sijaitseva yleinen puhelinverkko, tai verkkovierailuasiakkaan vierailuverkossa vastaanottamaa matkapuhelua, jossa siirtyy vain puhe ja joka on soitettu yhteisön alueella sijaitsevasta yleisestä puhelinverkosta;
f)
”verkkovierailuasiakkaalla” tarkoitetaan yhteisössä sijaitsevan yleisen maanpäällisen matkapuhelinverkon avulla yleisiä maanpäällisiä matkapuhelinpalveluja tarjoavan operaattorin asiakasta, joka voi kotioperaattorinsa kanssa tekemän sopimuksen tai muiden järjestelyjen perusteella käyttää matkapuhelinta tai muuta laitetta puhelujen soittamiseen tai vastaanottamiseen vierailuverkossa kotiverkon ja vierailuverkon operaattorin välisin järjestelyin;
g)
”vierailuverkolla” tarkoitetaan jossakin muussa jäsenvaltiossa kuin kotiverkon sijaintivaltiossa sijaitsevaa yleistä maanpäällistä matkapuhelinverkkoa, jonka avulla verkkovierailuasiakas voi soittaa tai vastaanottaa puheluja kotiverkon operaattorin kanssa tehdyin järjestelyin.
3 artikla
Säänneltyjen verkkovierailupuhelujen soittamisesta perittävät tukkuhinnat
1. Keskimääräinen tukkuhinta, jonka vierailuverkon operaattori voi periä verkkovierailuasiakkaan kotiverkon operaattorilta vierailuverkosta soitetun säännellyn verkkovierailupuhelun tarjoamisesta, mukaan luettuna muun muassa nousevan liikenteen, välityksen ja laskevan liikenteen kustannukset, ei saa ylittää 0,30 euroa minuutilta.
2. Kaikkiin operaattoripareihin sovelletaan tätä keskimääräistä tukkuhintaa, jota koskevat laskelmat tehdään 12 kuukauden jaksolle tai lyhyemmälle ajanjaksolle, joka on jäljellä ennen tämän asetuksen voimassaolon päättymistä. Keskimääräinen enimmäistukkuhinta alennetaan 30 päivänä elokuuta 2008 0,28 euroon ja 30 päivänä elokuuta 2009 0,26 euroon.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua keskimääräistä tukkuhintaa koskevat laskelmat tehdään jakamalla tukkutason yhteenlasketut verkkovierailutulot niiden tukkutason verkkovierailuminuuttien kokonaislukumäärällä, jotka asianomainen operaattori on myynyt kyseisenä ajanjaksona yhteisössä tukkutason verkkovierailupuhelujen tarjoamista varten. Vierailuverkon operaattorilla on oikeus tehdä ero puhelinliikenteen ruuhka-aikoina ja hiljaisina aikoina perittävien maksujen välillä.
4 artikla
Säännellyistä verkkovierailupuheluista perittävät vähittäishinnat
1. Kotioperaattoreiden on saatettava 2 kohdassa tarkoitettu eurotariffi kaikkien verkkovierailuasiakkaidensa saataville ja tarjottava sitä selkeästi ja avoimesti. Eurotariffiin ei saa sisältyä mitään tilausmaksua tai muuta kiinteää tai toistuvaa maksua, ja se voidaan yhdistää minkä tahansa muun vähittäistason hinnaston kanssa.
Kotioperaattoreiden on tarjousta tehdessään muistutettava kaikkia verkkovierailuasiakkaitaan, jotka ovat valinneet erityisen verkkovierailuhinnaston tai -paketin ennen 30 päivänä kesäkuuta 2007, kyseiseen hinnastoon tai pakettiin sovellettavista ehdoista.
2. Eurotariffin vähittäishinta - ilman alv:tä - jonka kotioperaattori voi periä verkkovierailuasiakkaaltaan säännellyn verkkovierailupuhelun tarjoamisesta, saa vaihdella verkkovierailupuheluittain, mutta se saa olla soitettujen puhelujen osalta enintään 0,49 euroa minuutilta ja vastaanotettujen puhelujen osalta enintään 0,24 euroa minuutilta. Soitettujen puhelujen hintarajat alenevat ensin 0,46 euroon ja vastaanotettujen puhelujen hintarajat 0,22 euroon 30 päivänä elokuuta 2008 ja soitettujen puhelujen hintarajat edelleen 0,43 euroon ja vastaanotettujen puhelujen hintarajat 0,19 euroon 30 päivänä elokuuta 2009.
3. Kaikille verkkovierailuasiakkaille on tarjottava 2 kohdassa tarkoitettua hinnastoa.
Kaikille nykyisille verkkovierailuasiakkaille on annettava 30 päivänä heinäkuuta 2007 mennessä mahdollisuus päättää joko eurotariffin tai muun verkkovierailuhinnaston käyttämisestä, ja verkkovierailuasiakkaalla on oikeus ilmoittaa valinnastaan kotioperaattorille kahden kuukauden kuluessa. Pyydettyä hinnastoa on alettava soveltaa viimeistään kuukauden kuluttua siitä, kun kotioperaattori on saanut ilmoituksen asiakkaan pyynnöstä.
Verkkovierailuasiakkaille, jotka eivät ole ilmoittaneet valintaansa kahden kuukauden aikana, tarjotaan automaattisesti 2 kohdassa tarkoitettua eurotariffia.
Verkkovierailuasiakkaat, jotka ovat jo ennen 30 päivänä kesäkuuta 2007 tehneet tietoisen valinnan tietystä verkkovierailuhinnastosta tai -paketista, joka poikkeaa siitä verkkovierailuhinnastosta, jota muutoin sovellettaisiin, ellei kyseistä valintaa olisi tehty, pysyvät kuitenkin edelleen aiemmin valitun hinnaston tai paketin piirissä, elleivät he ole ilmoittaneet muusta valinnasta tämän kohdan mukaisesti.
4. Kaikki verkkovierailuasiakkaat voivat milloin tahansa 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn päätyttyä pyytää eurotariffiin siirtymistä tai eurotariffista luopumista. Vaihto on toteutettava yhden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta, eikä siihen saa sisältyä ehtoja tai rajoituksia, jotka liittyvät liittymäsopimuksen muihin osiin. Kotioperaattori voi siirtää tällaisen vaihdon voimaantuloa, kunnes aiempi verkkovierailuhinta on ollut voimassa tietyn vähimmäisjakson, joka saa olla enintään kolme kuukautta.
5 artikla
3 ja 6 artiklan soveltaminen
1. 3 artiklaa sovelletaan 30 päivänä elokuuta 2007 alkaen.
2. 6 artiklan 1 ja 2 kohtaa sovelletaan 30 päivänä syyskuuta 2007 alkaen.
6 artikla
Vähittäishintojen avoimuus
1. Jokaisen kotioperaattorin on asiakkaan saapuessa toisen jäsenvaltion alueelle toimitettava viestipalvelua käyttäen asiakkaalle automaattisesti sekä viivytyksittä ja maksutta yksilölliset tiedot verkkovierailun arvonlisäverollisista perushinnoista, joita asiakkaaseen sovelletaan tämän soittaessa tai vastaanottaessa puheluja vierailujäsenvaltiossa, varoittaakseen verkkovierailuasiakasta siitä, että häneltä peritään verkkovierailumaksu hänen soittaessaan tai vastaanottaessaan puhelun; tämä velvoite ei koske tapauksia, joissa asiakas on ilmoittanut kotioperaattorille, ettei hän tarvitse tällaista palvelua.
Tässä kohdassa tarkoitettuihin yksilöityihin perushintatietoihin sisältyvät enimmäishinnat, joita asiakkaaseen voidaan soveltaa hänen hintajärjestelmänsä mukaisesti hänen soittaessaan puheluja vierailujäsenvaltiossa ja kotiverkkonsa jäsenvaltioon sekä hänen vastaanottaessaan puheluja. Tietoihin on sisällyttävä myös 2 kohdassa tarkoitettu maksuton numero, josta voi saada yksityiskohtaisempia tietoja.
Asiakkaalla, joka on ilmoittanut, että hän ei tarvitse automaattista viestipalvelua, on oikeus pyytää milloin tahansa ja maksutta kotioperaattoria tarjoamaan jälleen kyseistä palvelua.
Kotioperaattorien on tarjottava sokeille tai heikkonäköisille asiakkailleen yksilölliset perushintatiedot automaattisesti puhelimitse maksutta, jos nämä asiakkaat niin pyytävät.
2. Sen lisäksi, mitä 1 kohdassa säädetään, asiakkailla on oikeus pyytää ja saada maksutta yksityiskohtaisempia yksilöityjä hintatietoja puhelujen, tekstiviestipalvelujen, multimediaviestipalvelujen ja muiden datapalvelujen verkkovierailuhinnoista joko matkapuhelimitse tai tekstiviestein. Tällainen pyyntö esitetään maksuttomaan numeroon, jota kotioperaattori pitää yllä tätä tarkoitusta varten.
3. Kotioperaattorin on annettava kaikille käyttäjille liittymäsopimusten tekemisen yhteydessä täydelliset tiedot sovellettavista verkkovierailuhinnoista ja erityisesti eurotariffista. Kotioperaattoreiden on lisäksi annettava verkkovierailuasiakkailleen ajantasaista tietoa hinnoista viipymättä aina kun hinnat muuttuvat.
Kotioperaattoreiden on toteutettava tarvittavat toimet varmistaakseen, että heidän kaikki verkkovierailuasiakkaansa ovat perillä eurotariffin käytettävyydestä. Kotioperaattoreiden on erityisesti ilmoitettava kaikille verkkovierailuasiakkailleen 30 päivänä heinäkuuta 2007 mennessä selkeästi ja puolueettomasti ehdoista, jotka koskevat eurotariffia. Tämän jälkeen heidän on muistutettava eurotariffista kohtuullisin väliajoin kaikkia asiakkaita, jotka ovat valinneet jonkin muun hinnan.
7 artikla
Valvonta ja täytäntöönpano
1. Kansallisten sääntelyviranomaisten on valvottava tämän asetuksen noudattamista omalla alueellaan.
2. Kansallisten sääntelyviranomaisten on annettava ajantasaista tietoa tämän asetuksen ja erityisesti sen 3 ja 4 artiklan soveltamisesta siten, että asianosaiset saavat tiedon käyttöönsä helposti.
3. Kansallisten sääntelyviranomaisten on 11 artiklassa tarkoitetun uudelleentarkastelun valmistelemiseksi valvottava verkkovierailuasiakkailta puhelin- ja datapalvelujen sekä tekstiviestipalvelujen ja multimediaviestipalvelujen tarjoamisesta perittävien kokonaistukkuhintojen ja vähittäishintojen kehittymistä, myös perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla syrjäisimmillä alueilla. Kansallisten sääntelyviranomaisten on myös tarkkailtava tahatonta verkkovierailua naapurijäsenvaltioiden rajat ylittävillä alueilla ja valvottava sitä, käytetäänkö liikenteen ohjaustekniikkaa asiakkaan edun vastaisella tavalla. Kansallisten sääntelyviranomaisten on ilmoitettava komissiolle kuuden kuukauden välein valvonnan tuloksista, mukaan lukien yhtiöitä ja etukäteismaksua ja jälkikäteislaskutusta käyttäviä asiakkaita koskevat erilliset tiedot.
4. Kansallisilla sääntelyviranomaisilla on toimivalta vaatia tämän asetuksen mukaisten velvoitteiden alaisilta yrityksiltä kaikki tämän asetuksen täytäntöönpanon ja sen valvonnan kannalta merkitykselliset tiedot. Näiden yritysten on pyynnöstä toimitettava tiedot viipymättä sekä kansallisen sääntelyviranomaisen edellyttämän aikataulun mukaisesti että sen vaatimalla tarkkuudella.
5. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat ryhtyä toimiin omasta aloitteestaan tämän asetuksen noudattamisen varmistamiseksi. Niiden on erityisesti käytettävä tarvittaessa käyttöoikeusdirektiivin 5 artiklan mukaisia valtuuksiaan varmistaakseen asianmukaisen pääsyn ja yhteenliitettävyyden, jotta päästä päähän -liitettävyys ja verkkovierailupalvelujen yhteentoimivuus voidaan taata.
6. Jos kansallinen sääntelyviranomainen toteaa, että tässä asetuksessa asetettuja velvoitteita on rikottu, sillä on valtuudet vaatia tällaisen rikkomisen välitöntä lopettamista.
8 artikla
Riitojen ratkaiseminen
1. Jos sähköistä viestintäverkkoa ylläpitävien tai sähköisiä viestintäpalveluja tarjoavien yritysten välille syntyy riita tässä asetuksessa tarkoitetuista velvoitteista, riidan ratkaisemisessa sovelletaan puitedirektiivin 20 ja 21 artiklassa säädettyjä menettelyjä.
2. Jos riita, jossa on mukana asiakas tai loppukäyttäjä ja joka koskee tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia asioita, jää ratkaisematta, asianomaisten jäsenvaltioiden on varmistettava, että asiassa voidaan turvautua yleispalveludirektiivin 34 artiklassa tarkoitettuun tuomioistuimen ulkopuoliseen riitojenratkaisumenettelyyn.
9 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän asetuksen rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on toimitettava kyseiset säännökset komissiolle viimeistään 30 päivänä maaliskuuta 2008 ja ilmoitettava viipymättä niihin myöhemmin mahdollisesti tehdyistä muutoksista.
10 artikla
Direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) muuttaminen
Lisätään direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 1 artiklaan kohta seuraavasti:
”5. Tällä direktiivillä ja erityisdirektiiveillä ei rajoiteta mitään sellaista erityistoimenpidettä, joka toteutetaan yhteisön yleisissä matkapuhelinverkoissa tehtävien kansainvälisten verkkovierailujen sääntelemiseksi”.
11 artikla
Uudelleentarkastelu
1. Komissio tarkastelee uudelleen tämän asetuksen toimivuutta ja antaa siitä kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 30 päivänä joulukuuta 2008. Komissio arvioi erityisesti, onko tämän asetuksen tavoitteet saavutettu. Komissio tarkastelee kertomuksessaan verkkovierailuasiakkailta puhelinpalvelujen ja datapalvelujen tarjoamisesta perittävien kokonaistukkuhintojen ja vähittäishintojen kehittymistä, mukaan lukien tekstiviestipalvelujen ja multimediaviestipalvelujen hinnat, ja antaa tarvittaessa suosituksia näiden palvelujen sääntelytarpeesta. Komissio voi tätä tarkoitusta varten käyttää 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti toimitettuja tietoja.
2. Komissio arvioi kertomuksessaan markkinoiden kehittymisen perusteella ja kilpailutilanne ja kuluttajansuoja huomioon ottaen, onko asetuksen voimassaoloaikaa tarpeen pidentää 13 artiklassa tarkoitetusta jaksosta tai onko asetusta tarpeen tarkistaa, kun otetaan huomioon matkapuhelinpalveluista ja datapalveluista perittävien hintojen kehittyminen kansallisella tasolla sekä asetuksen vaikutukset pieniin, itsenäisiin tai vasta toimintansa aloittaneisiin operaattoreihin. Jos komissio pitää tätä tarpeellisena, se toimittaa asiaa koskevan ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
12 artikla
Ilmoitusvelvollisuudet
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 30 päivänä elokuuta 2007 ne kansalliset sääntelyviranomaiset, jotka vastaavat tässä asetuksessa säädettyjen tehtävien suorittamisesta.
13 artikla
Voimaantulo ja voimassaolon päättyminen
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen voimassaolo päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2010.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 27 päivänä kesäkuuta 2007.