ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 30. dubna 2009,
kterým se doplňuje definice inertního odpadu v rámci provádění čl. 22 odst. 1 písm. f) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES o nakládání s odpady z těžebního průmyslu
(oznámeno pod číslem K(2009) 3012)
(2009/359/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady č. 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu a o změně směrnice 2004/35/ES (1), zejména na čl. 22 odst. 1 písm. f) této směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 3 odst. 3 směrnice 2006/21/ES je stanovena definice inertního odpadu.
(2)
Účelem doplnění definice inertního odpadu je stanovit jasná kritéria a podmínky, za kterých lze odpady z těžebního průmyslu považovat za inertní odpad.
(3)
V rámci omezení administrativní zátěže související s prováděním tohoto rozhodnutí je z technického hlediska vhodné vyjmout ze specifického testování ty druhy odpadu, pro které jsou dostupné odpovídající informace, a umožnit členským státům stanovit přehled odpadních materiálů, které mohou být považovány za inertní v souladu s kritérii uvedenými v tomto rozhodnutí.
(4)
Pro zajištění kvality a reprezentativnosti použitých informací by mělo být toto rozhodnutí uplatňováno v rámci popisu odpadu prováděného v souladu s rozhodnutím Komise 2009/360/ES (2) a mělo by vycházet ze stejných zdrojů informací.
(5)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 18 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES (3),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Odpad se považuje za inertní ve smyslu čl. 3 odst. 3 směrnice 2006/21/ES, pokud jsou krátkodobě i dlouhodobě splněna následující kritéria:
a)
u odpadu nedojde k žádném významnému rozpadu nebo rozpuštění nebo jiné podstatné změně, jež by mohla mít jakýkoli nepříznivý dopad na životní prostředí nebo poškodit lidské zdraví;
b)
odpad má maximální obsah sulfidické síry 0,1 % nebo má tento odpad maximální obsah sulfidické síry 1 % a jeho koeficient neutralizačního potenciálu definovaný jako poměr neutralizačního potenciálu a kyselinotvorného potenciálu určeného na základě statického testu prEN 15875 je vyšší než 3;
c)
u odpadu nehrozí riziko samovznícení a odpad nehoří;
d)
jsou-li v odpadu, a to včetně samostatných drobných částic odpadu, obsaženy látky, které mohou ohrozit životní prostředí nebo lidské zdraví, zejména As, Cd, Co, Cr, Cu, Hg, Mo, Ni, Pb, V a Zn, v tak nízkém množství, že riziko pro lidské zdraví a životní prostředí je krátkodobě i dlouhodobě nevýznamné. Má-li být obsah těchto látek považován za tak nízký, aby riziko pro lidské zdraví a životní prostředí bylo nevýznamné, nesmí přesáhnout vnitrostátní limitní hodnoty pro lokality označené jako neznečištěné nebo odpovídající přirozené koncentraci přírodního pozadí podle vnitrostátního práva;
e)
odpad je v zásadě prostý všech prostředků používaných při těžbě nebo úpravě, které mohou poškodit životní postřední nebo lidské zdraví.
2. Odpad může být považován za inertní i bez specifického testování, je-li příslušný orgán přesvědčen, že kritéria uvedená v odstavci 1 byla odpovídajícím způsobem zohledněna a jsou splněna na základě spolehlivosti existujících informací, platných postupů nebo systémů.
3. Členské státy mohou sestavit seznam odpadních materiálů, které budou považovány za inertní v souladu s kritérii definovanými v odstavcích 1 a 2.
Článek 2
Posouzení inertnosti odpadu podle tohoto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v rámci popisu vlastností odpadu uvedeného v rozhodnutí Komise 2009/360/ES a mělo by vycházet ze stejných zdrojů informací.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 30. dubna 2009.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 30 päivänä huhtikuuta 2009,
pysyvän jätteen määritelmän täydentämisestä kaivannaisjätteiden jätehuollosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/21/EY 22 artiklan 1 kohdan f alakohdan täytäntöönpanemiseksi
(tiedoksiannettu numerolla K(2009) 3012)
(2009/359/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon kaivannaisteollisuuden jätehuollosta ja direktiivin 2004/35/EY muuttamisesta 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/21/EY (1) ja erityisesti sen 22 artiklan 1 kohdan f alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivin 2006/21/EY 3 artiklan 3 kohdassa annetaan pysyvän jätteen määritelmä.
(2)
Pysyvän jätteen määritelmän täydentämisen tarkoituksena on vahvistaa selkeät perusteet ja edellytykset, joiden mukaisesti kaivannaisteollisuuden jätettä voidaan pitää pysyvänä jätteenä.
(3)
Tämän päätöksen täytäntöönpanoon liittyvän hallinnollisen taakan vähentämiseksi on tekniseltä kannalta asianmukaista vapauttaa erityisistä testeistä sellaiset jätteet, joista on saatavilla tietoja, ja sallia jäsenvaltioiden laatia luetteloja jätemateriaaleista, joiden voidaan katsoa olevan tässä päätöksessä vahvistettujen perusteiden mukaisesti pysyvää jätettä.
(4)
Käytettävien tietojen laadun ja edustavuuden varmistamiseksi tätä päätöstä olisi sovellettava jätteen määrittelyn yhteydessä komission päätöksen 2009/360/EY (2) mukaisesti ja sen olisi perustuttava samoihin tietolähteisiin.
(5)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/12/EY (3) 18 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Jätettä pidetään direktiivin 2006/21/EY 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna pysyvänä jätteenä, jos kaikki seuraavat perusteet täyttyvät sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä:
a)
jäte ei hajoa tai liukene tai muuten muutu merkittävällä tavalla, mistä saattaisi aiheutua ympäristöhaittoja tai vaaraa ihmisten terveydelle;
b)
jätteen sulfidirikkipitoisuus on enintään 0,1 prosenttia, tai jätteen sulfidirikkipitoisuus on enintään yksi prosentti ja neutralisointipotentiaalisuhde, joka määritellään neutralisoivan potentiaalin ja happamoittavan potentiaalin välisenä suhteena testimenetelmän prEN 15875 staattisen testin perusteella, on suurempi kuin kolme;
c)
ei ole vaaraa, että se syttyisi itsestään tuleen tai että se palaisi;
d)
jätteen sisältämien ympäristölle tai ihmisten terveydelle mahdollisesti vaarallisten aineiden, kuten erityisesti As:n, Cd:n, Co:n, Cr:n, Cu:n, Hg:n, Mo:n, Ni:n, Pb:n, V:n ja Zn:n, sekä kaikkien jätteessä erillään esiintyvien pienhiukkasten pitoisuudet jätteessä ovat riittävän alhaiset, jotta niiden aiheuttama riski ihmisille tai ympäristölle on merkityksetön sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä. Jotta näiden aineiden pitoisuuksia voidaan pitää riittävän alhaisina ja jotta niistä ihmisille ja ympäristölle aiheutuva riski olisi merkityksetön, ne eivät saa ylittää kansallisia kynnysarvoja, jotka on asetettu pilaantumattomiksi yksilöidyille alueille, tai asiaankuuluvia kansallisia luonnollisia taustapitoisuuksia;
e)
jäte ei käytännöllisesti katsoen sisällä louhinnassa tai prosessoinnissa käytettyjä tuotteita, jotka saattaisivat vahingoittaa ympäristöä tai ihmisten terveyttä.
2. Jätettä voidaan pitää pysyvänä jätteenä ilman erityistä testausta, jos voidaan osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että 1 kohdassa vahvistetut perusteet on otettu riittävällä tavalla huomioon ja että ne täyttyvät saatavilla olevien tietojen tai voimassa olevien menettelyjen tai järjestelmien perusteella.
3. Jäsenvaltiot voivat laatia luetteloja jätemateriaaleista, joita 1 ja 2 kohdassa määriteltyjen perusteiden mukaisesti on pidettävä pysyvänä jätteenä.
2 artikla
Tämän päätöksen mukainen jätteen pysyvyyden arviointi saatetaan päätökseen jätteen määrittelyn yhteydessä päätöksen 2009/360/EY mukaisesti samoihin tietolähteisiin nojautuen.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 30 päivänä huhtikuuta 2009.