Nařízení Komise (ES) č. 1369/2002
ze dne 26. července 2002,
kterým se stanoví odchylka od čl. 31 odst. 10 nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o důkaz o dodání na místo určení v případě rozlišených náhrad, a kterým se stanoví prováděcí pravidla týkající se nejnižší sazby vývozní náhrady pro některé mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 509/2002 [2], a zejména na čl. 31 odst. 10 třetí odrážku a čl. 31 odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 31 odst. 10 třetí odrážka nařízení (ES) 1255/1999 stanoví, že v případě rozlišené náhrady se náhrada vyplatí po předložení důkazu, že výrobky dosáhly místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena. Mohou však být stanoveny odchylky od tohoto pravidla, pokud budou vymezeny podmínky, jež jsou schopny poskytnout stejné záruky.
(2) V případě, že jsou vývozní náhrady rozlišeny podle místa určení, čl. 18 odst. 1 a 2 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [3], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1253/2002 [4], stanoví, že část náhrady, která se vypočítá pomocí nejnižší sazby náhrady, se vyplatí na žádost vývozce, jakmile prokáže, že produkt opustil celní území Společenství.
(3) V rámci zvláštních režimů s některými třetími zeměmi může být sazba náhrady uplatňovaná při vývozu některých mléčných výrobků do těchto zemí nižší, v některých případech i podstatně nižší, než běžně uplatňovaná sazba náhrady. Může dojít k případu, že není stanovena žádná náhrada, takže rovněž není možné stanovit žádnou nejnižší sazbu pro náhradu.
(4) Nařízení Rady (ES) č. 1151/2002 ze dne 27. června 2002, kterým se stanoví některé koncese v podobě celních kvót Společenství pro některé zemědělské produkty a upravují, jako autonomnía přechodné opatření, některé zemědělské koncese stanovené v Evropské dohodě s Estonskem [5], stanoví koncese v podobě recipročních celních kvót, v jejichž důsledku se ruší náhrady Společenství pro některé mléčné výrobky. Podobné koncese byly dohodnuty s Lotyšskem a Litvou. Náhrady pro příslušné výrobky pocházející z uvedených tří pobaltských států byly proto s účinkem ode dne 4. července 2002 zrušeny.
(5) V důsledku zrušení náhrad bylo provedeno rozlišení náhrad pro některé mléčné výrobky. S cílem vyhnout se závazku předložit důkaz o dodání na místo určení, aby byla vyplacena náhrada v souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999, orgány zemí, jimž byly koncese uděleny, se zavázaly zajistit, aby pro dovoz do těchto zemí byly přijímány pouze ty zásilky výrobků Společenství, pro které nebyla poskytnuta náhrada. Za tímto účelem byla ustanovení použitelná pro Polsko na základě čl. 20b nařízení Komise (ES) č. 174/1999 [6] naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 1368/2002 [7] rozšířena na příslušné země a výrobky. Je proto vhodné stanovit odchylku od čl. 31 odst. 10 nařízení (ES) č. 1255/1999.
(6) Článek 20b nařízení (ES) č. 174/1999 stanoví pro hospodářské subjekty závazek předložit příslušným orgánům při dovozu výrobků uvedených v příloze VIII nařízení (ES) č. 174/1999 do míst určení uvedených ve zmíněné příloze ověřený opis vývozní licence a odpovídajícího vývozního prohlášení. Vývozní licence musí obsahovat zvláštní údaje zaručující, že pro příslušné výrobky nebyla poskytnuta vývozní náhrada. Orgány příslušných třetích zemí ověří dodržování ustanovení čl. 20b nařízení (ES) č. 174/1999.
(7) Při použití nařízení (ES) č. 1255/1999 a č. 800/1999 je proto vhodné zohlednit tento zvláštní režim, aby vývozcům nevznikaly při obchodování se třetími zeměmi zbytečné náklady. Proto se při stanovení nejnižší sazby náhrady nezohledňují sazby stanovené za příslušných podmínek a pro příslušné místo určení.
(8) V zájmu jasnosti je rovněž vhodné zrušit nařízení Komise (ES) č. 2886/2000 ze dne 27. prosince 2000, kterým se stanoví odchylka od čl. 31 odst. 10 nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o důkaz o dodání na místo určení v případě rozlišených náhrad, a kterým se stanoví prováděcí pravidla týkající se nejnižší sazby vývozní náhrady pro některé mléčné výrobky [8], které stanovilo podobná ustanovení pro vývoz některých výrobků do Polska. Je vhodné začlenit ustanovení uvedeného nařízení do tohoto nařízení.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylně od čl. 31 odst. 10 třetí odrážky nařízení (ES) č. 1255/1999 není požadován důkaz o dodání na místo určení pro výrobky uvedené v příloze VIII nařízení (ES) č. 174/1999.
Článek 2
Nestanovení náhrady pro výrobky uvedené v příloze VIII nařízení (ES) č. 174/1999 se nezohledňuje při stanovení nejnižší sazby náhrady ve smyslu čl. 18 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 800/1999.
Článek 3
Nařízení (ES) č. 2886/2000 se zrušuje.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se na licence, o které bylo požádáno ode dne 4. července 2002.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. července 2002.
Komission asetus (EY) N:o 1369/2002,
annettu 26 päivänä heinäkuuta 2002,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999 31 artiklan 10 kohdasta poikkeamisesta määräpaikkaan saapumista osoittavan todistuksen osalta eriytetyn tuen ollessa kyseessä ja tiettyjen maitotuotteiden vientituen vähimmäismäärän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 509/2002(2), ja erityisesti sen 31 artiklan 10 kohdan kolmannen luetelmakohdan ja 31 artiklan 14 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Asetuksen (EY) N:o 1255/1999 31 artiklan 10 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädetään, että eriytetty tuki maksetaan silloin, kun esitetään todistus siitä, että tuotteet ovat saapuneet todistuksessa mainittuun määräpaikkaan tai muuhun määräpaikkaan, jolle tuki on vahvistettu. Tästä säännöksestä on mahdollista poiketa tietyin, vastaavat takuut tarjoavin edellytyksin.
(2) Tapauksissa, joissa vientituki on eriytetty määräpaikkojen perusteella, maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 15 päivänä huhtikuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/1999(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1253/2002(4), 18 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, että tuen vähimmäismäärän perusteella laskettu tukiosa maksetaan viejän hakemuksesta heti, kun todiste tuotteen poistumisesta yhteisön tullialueelta on esitetty.
(3) Joidenkin kolmansien maiden kanssa sovituissa erityisjärjestelmissä näihin maihin suuntautuvaan tiettyjen maitotuotteiden vientiin myönnettävän tuen määrä voi olla joskus huomattavastikin alempi kuin tavallisesti myönnettävä vientituki. On myös mahdollista, että tukea ei ole lainkaan vahvistettu ja että tuen vähimmäismäärä johtuu siitä.
(4) Eräistä yhteisön tariffikiintiöinä annettavista tiettyjä maataloustuotteita koskevista myönnytyksistä ja Viron kanssa tehdyssä Eurooppa-sopimuksessa vahvistettujen tiettyjen maatalousmyönnytysten mukauttamisesta autonomisina siirtymätoimenpiteinä 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1151/2002(5) vahvistetaan vastavuoroisina tariffikiintiöinä annettavia myönnytyksiä, jotka edellyttävät yhteisön tuen poistamista tietyiltä maitotuotteilta. Latvian ja Liettuan kanssa on sovittu vastaavista myönnytyksistä. Tästä syystä kyseisten tuotteiden tuet on poistettu kolmen Baltian maan osalta 4 päivästä heinäkuuta 2002 alkaen.
(5) Tukien poistaminen johtaa joidenkin maitotuotteiden tukien eriyttämiseen. Jottei määräpaikkaan saapumisesta tarvitsisi esittää todistetta tukien saamiseksi asetuksen (EY) N:o 1255/1999 mukaisesti, niiden maiden viranomaiset, joille on annettu myönnytyksiä, ovat sitoutuneet valvomaan, että näihin maihin saa tuoda vain sellaisia yhteisön tuotteita, joista ei ole saatu tukea. Tämän vuoksi Puolaan komission asetuksen (EY) N:o 174/1999(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1368/2002(7), 20 b artiklan nojalla sovellettavat säännökset on laajennettu koskemaan kyseisiä maita ja tuotteita. Tästä syystä olisi poikettava asetuksen (EY) N:o 1255/1999 31 artiklan 10 kohdasta.
(6) Asetuksen (EY) N:o 174/1999 20 b artiklassa säädetään toimijan velvollisuudesta esittää toimivaltaisille viranomaisille oikeaksi todennettu jäljennös vientitodistuksesta ja vastaavasta vienti-ilmoituksesta, kun liitteessä VIII tarkoitettuja tuotteita viedään kyseisessä liitteessä tarkoitettuihin maihin. Vientitodistuksessa on oltava täsmälliset tiedot sen varmistamiseksi, ettei kyseisille tuotteille ole annettu vientitukea. Kolmansien maiden viranomaiset ovat sitoutuneet varmentamaan, että asetuksen (EY) N:o 174/1999 20 b artiklan säännöksiä noudatetaan.
(7) Tämä erityisjärjestelmä olisi sen vuoksi otettava huomioon asetuksia (EY) N:o 1255/1999 ja (EY) N:o 800/1999 sovellettaessa, jotta viejille ei aiheutettaisi kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa tarpeettomia kustannuksia. Tuen vähimmäismäärää määritettäessä ei sen vuoksi oteta huomioon tukimääriä, jotka on vahvistettu kyseisissä olosuhteissa ja kyseisen erityismääräpaikan osalta.
(8) Selkeyden vuoksi olisi myös kumottava maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999 31 artiklan 10 kohdasta poikkeamisesta määräpaikkaan saapumista osoittavan todistuksen osalta eriytetyn tuen ollessa kyseessä ja tiettyjen maitotuotteiden vientituen vähimmäismäärän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä joulukuuta 2000 annettu komission asetus (EY) N:o 2886/2000(8), jossa vahvistetaan samanlaiset säännökset eräiden tuotteiden Puolaan suuntautuvan viennin osalta. Mainitun asetuksen säännökset olisi sisällytettävä tähän asetukseen.
(9) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maidon ja maitotuotteiden hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1255/1999 31 artiklan 10 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädetään, määräpaikkaan saapumista koskevaa todistusta ei edellytetä asetuksen (EY) N:o 174/1999 liitteessä VIII tarkoitetuilta tuotteilta.
2 artikla
Sitä, että asetuksen (EY) N:o 174/1999 liitteessä VIII tarkoitetuille tuotteille ei ole vahvistettu tukea, ei oteta huomioon määritettäessä asetuksen (EY) N:o 800/1999 18 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaista tuen vähimmäismäärää.
3 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 2886/2000.
4 artikla
Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 4 päivästä heinäkuuta 2002 haettuihin todistuksiin.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 26 päivänä heinäkuuta 2002.