Nařízení Komise (ES) č. 602/2001
ze dne 28. března 2001,
kterým se s ohledem k podmínkám vyplácení vývozních náhrad pro produkty kódů KN 100190, 1101, 1102 a ex2302 mění nařízení (ES) č. 1501/95
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1666/2000 [2], a zejména na článek 13 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [3], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 90/2001 [4], stanoví, že nárok na náhradu vznikne při dovozu do třetí země, pokud se pro dotčenou třetí zemi rozlišená náhrada uplatňuje. Články 14, 15 a 16 uvedeného nařízení stanoví v případě rozlišené náhrady podmínky pro její vyplacení, a zejména určují dokumenty, které se předloží jako důkaz, že produkty dosáhly místa určení.
(2) Pokud je náhrada rozlišená, ustanovení čl. 18 odst. 1 a odst. 2 nařízení (ES) č. 800/1999 stanoví, že část náhrady, vypočtená podle nejnižší sazby vývozní náhrady, se vyplatí na žádost vývozce ihned po předložení důkazu, že dotčený produkt opustil celní území Společenství.
(3) Nařízení Rady (ES) č. 2851/2000 [5] stanoví určité koncese v podobě celních kvót Společenství pro některé zemědělské produkty a upravuje, jako autonomní a přechodné opatření, některé zemědělské koncese stanovené v Evropské dohodě s Polskou republikou. Jednou z těchto koncesí je zrušení náhrad pro pšenici obecnou, mouku a otruby vyvážené do Polska.
(4) Ustanovení čl. 7a nařízení Komise (ES) č. 1162/95 ze dne 23. května 1995, kterým stanoví zvláštní prováděcí pravidla pro režim dovozních a vývozních licencí pro obiloviny a rýži [6], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 409/2001 [7], stanoví, že hospodářské subjekty musí při dovozu určitých produktů kódů KN 100190, 1101, 1102 a ex2302 do Polska předložit příslušným orgánům ověřené kopie vývozní licence a příslušného vývozního celního prohlášení. Vývozní licence musí obsahovat údaje potvrzující, že pro dotčené produkty nebyla poskytnuta vývozní náhrada. Polské úřady se zavázaly, že budou dodržování článku 7a nařízení (ES) č. 1162/95 kontrolovat.
(5) Je proto nezbytné přihlédnout ke zvláštním úpravám, které vstoupily v platnost dnem 1. března 2001 při provádění výše uvedených ustanovení nařízení (ES) č. 800/1999, aby vývozci obchodující se třetími zeměmi nebyli zatěžováni zbytečnými výdaji. Z tohoto důvodu by se nemělo přihlížet k okolnosti, že při stanovování nejnižší sazby náhrady nebyla pro příslušnou zemi určení náhrada stanovena.
(6) Nařízení Komise (ES) č. 1501/95 [8] naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2513/98 [9] stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami, a mělo by proto být upraveno vložením odchylek vyžadovaných pro nařízení (ES) č. 800/1999.
(7) Toto nařízení by mělo vstoupit v platnost okamžitě.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V nařízení (ES) č. 1501/95 se vkládá nový článek 13a, který zní:
"Článek 13a
1. Pokud je rozlišení náhrady způsobeno výhradně tím, že pro Polsko nebyla stanovena náhrada, nebude bez ohledu na článek 16 nařízení (ES) č. 800/1999 pro vyplacení náhrady pro produkty kódů KN 100190, 1101, 1102 a ex2302 požadován důkaz o splnění dovozních celních formalit.
2. Skutečnost, že pro produkty kódů KN 100190, 1101, 1102 a ex2302 není pro vývoz do Polska stanovena náhrada, nebude zohledněna při určování nejnižší sazby vývozní náhrady ve smyslu čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 800/1999."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se na vývozní prohlášení přijatá ode dne 1. března 2001.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. března 2001
Komission asetus (EY) N:o 602/2001,
annettu 28 päivänä maaliskuuta 2001,
asetuksen (EY) N:o 1501/95 muuttamisesta CN-koodeihin 1001 90, 1101, 1102 ja ex 2302 kuuluvien tuotteiden vientituen maksuehtojen osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1666/2000(2), ja erityisesti sen 13 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 15 päivänä huhtikuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/1999(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 90/2001(4), 3 artiklassa säädetään, että oikeus tukeen syntyy tuotaessa tuotteet määrättyyn kolmanteen maahan, kun kyseiseen kolmanteen maahan sovelletaan eriytettyä tukea. Kyseisen asetuksen 14-16 artiklassa säädetään eriytetyn tuen maksuehdoista ja erityisesti siitä, mitä asiakirjoja on esitettävä tavaroiden määräpaikkaan saapumisen todistamiseksi.
(2) Jos kyseessä on eriytetty vientituki, asetuksen (EY) N:o 800/1999 18 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, että tuen vähimmäismäärän perusteella laskettu tuen osa maksetaan viejän pyynnöstä heti, kun esitetään todiste siitä, että tuote on viety yhteisön tullialueelta.
(3) Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2851/2000(5) vahvistetaan yhteisön tariffikiintiöinä annettavat tiettyjen maataloustuotteiden myönnytykset ja säädetään Puolan Eurooppa-sopimuksessa määrättyjen tiettyjen maatalousmyönnytysten mukauttamisesta autonomisina siirtymätoimenpiteinä. Puolaan vietäville tavalliselle vehnälle, jauhoille ja leseille myönnettävien tukien poistaminen on yksi säädetyistä myönnytyksistä.
(4) Vilja- ja riisialan tuonti- ja vientitodistusten järjestelmän soveltamista koskevista erityisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun komission asetuksen (EY) N:o 1162/95(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 409/2001(7), 7 a artiklassa säädetään toimijan velvoitteesta esittää toimivaltaisille viranomaisille tiettyjä CN-koodeihin 1001 90, 1101, 1102 ja ex 2302 kuuluvia tuotteita Puolaan vietäessä oikeaksi todistettu jäljennös vientitodistuksesta ja asianomaisesta vienti-ilmoituksesta. Vientitodistuksessa on oltava täsmälliset tiedot sen varmistamiseksi, ettei kyseisille tuotteille ole annettu vientitukea. Puolan viranomaiset ovat sitoutuneet varmentamaan, että asetuksen (EY) N:o 1162/95 7 a artiklan säännöksiä noudatetaan.
(5) Tämä 1 päivänä maaliskuuta 2001 voimaan tullut erityisjärjestely olisi sen vuoksi otettava huomioon asetuksen (EY) N:o 800/1999 edellä mainittuja säännöksiä sovellettaessa, jotta viejille ei kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa aiheutettaisi tarpeettomia kustannuksia. Tuen vähimmäismäärää määritettäessä ei tämän vuoksi ole otettu huomioon sitä, ettei tukea ole vahvistettu kyseiselle erityismääräpaikalle.
(6) Tietyt asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan vilja-alan vientitukien myöntämisen osalta komission asetuksessa (EY) N:o 1501/95(8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2513/98(9). Tätä asetusta olisi sen vuoksi mukautettava, jotta tarvittavat poikkeukset asetuksen (EY) N:o 800/1999 säännöksistä voidaan sisällyttää siihen.
(7) Tämän asetuksen välittömästä voimaantulosta olisi säädettävä.
(8) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viljan hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Lisätään asetukseen (EY) N:o 1501/95 13 a artikla seuraavasti:
" 13 a artikla
1. Jos tuen eriyttäminen johtuu ainoastaan siitä, ettei Puolan osalta ole vahvistettu tukea, ja poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 800/1999 16 artiklassa säädetään, todistetta tuontitullimuodollisuuksien täyttämisestä ei vaadita maksettaessa tukea CN-koodeihin 1001 90, 1101, 1102 ja ex 2302 kuuluville tuotteille.
2. Sitä, että Puolaan vietäville CN-koodiin 1001 90, 1101, 1102 ja ex 2302 kuuluville tuotteille ei ole vahvistettu tukea, ei oteta huomioon määritettäessä asetuksen (EY) N:o 800/1999 18 artiklan 2 kohdan mukaista tuen vähimmäismäärää."
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä maaliskuuta 2001 alkaen vastaanotettuihin vienti-ilmoituksiin.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 28 päivänä maaliskuuta 2001.