Nařízení Rady (EHS) č. 3220/84
ze dne 13. listopadu 1984,
kterým se určuje klasifikační stupnice Společenství pro jatečně upravená těla prasat
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2759/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vepřovým masem [1], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 2966/80 [2], a zejména na článek 2 a čl. 4 odst. 5 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k tomu, že před 1. srpnem každého roku musí být stanovena základní cena za jatečně upravené tělo prasete standardní jakosti podle klasifikační stupnice Společenství pro jatečně upravená těla prasat;
vzhledem k tomu, že je proto nezbytné stanovit obecná pravidla zajišťující jednotné třídění jatečně upravených těl prasat, s cílem zajistit zejména pro producenty přiměřenou úplatu založenou na hmotnosti a zmasilosti prasat, která dodali na jatka; že cílem tohoto třídění je také větší zprůhlednění trhu v obchodu s jatečně upravenými těly prasat;
vzhledem k tomu, že hodnota jatečně upraveného těla prasete je určena hlavně obsahem libového masa vzhledem k jeho hmotnosti; že tuto hodnotu lze zjistit tak, že se objektivně zjistí hmotnost jatečně upraveného těla a výška sádla na hřbetě a subjektivně se zhodnotí hlavní masité části jatečně upraveného těla; že ovšem subjektivní odhad plnosti svalů může být zavádějící; že je proto nutné ve Společenství zavést princip přímého zjišťování procenta libového masa na základě objektivního měření jedné nebo více anatomických částí jatečně upraveného těla prasete, aniž by se ovšem pro stanovení jeho obchodní hodnoty vylučovalo použití dalších kritérií;
vzhledem k tomu, že pro srovnatelnost výsledků hodnocení je třeba přesně určit obchodní úpravu, hmotnost a obsah libového masa jatečně upraveného těla;
vzhledem k tomu, že v produkci prasat existují ve Společenství odlišnosti, je třeba jatečně upravená těla prasat rozdělit podle obsahu libového masa do pěti obchodních tříd jakosti odlišujících se navzájem o 5 % v celkovém podílu libového masa; že je přesto vhodné dát členským státům možnost přidat jednu další třídu pro jatečně upravená těla s vysokým procentem libového masa;
vzhledem k tomu, že je nutné zavést systém, který by umožnil kontrolovat, zda metody hodnocení procentního podílu libového masa jsou používány správně; že k zlepšení průhlednosti trhu lze přispět požadovaným označováním jatečně upravených těl podle jejich obsahu libového masa;
vzhledem k tomu, že pro vytvoření cenové nabídky jatečně upravených těl prasat na společném základě a zajištění jejich srovnatelnosti se základní cenou platnou pro standardní jakost je třeba používat klasifikační stupnici Společenství, zvláště pak ke stanovení průměrné ceny za jatečně upravené tělo prasete podle článku 4 nařízení (EHS) č. 2759/75;
vzhledem k tomu, že v rámci výše uvedených změn je třeba kodifikovat všechna používaná pravidla, a v důsledku toho zrušit nařízení Rady (EHS) č. 2760/75 ze dne 29. října 1975, kterým se určuje klasifikační stupnice Společenství pro jatečně upravená těla prasat [3];
vzhledem k tomu, že organizace a praxe jatek jsou rozdílné, není možné zajistit použití nové klasifikační stupnice pro jatečně upravená těla prasat současně v celém Společenství; že je tudíž nezbytné připustit v některých členských státech během přechodného období použití metody třídění jatečně upravených těl prasat stanovené nařízením (EHS) č. 2760/75,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení stanoví klasifikační stupnici Společenství pro jatečně upravená těla prasat s výjimkou prasat, jež sloužila k plemenitbě.
2. Stupnice podle odstavce 1 se používá na všech jatkách ke třídění všech jatečně upravených těl s cílem zajistit pro producenty spravedlivou úplatu založenou na hmotnosti a skladbě prasat, která dodali na jatka.
Členské státy se ovšem mohou rozhodnout, že použití tohoto třídění není povinné:
- v jatečních závodech, pro něž stanoví maximální počet porážek; tento počet nesmí překročit 200 prasat týdně v ročním průměru,
- v jatečních závodech, které porážejí pouze prasata narozená a vykrmená ve vlastních chovných zařízeních a které všechna získaná jatečně upravená těla bourají.
V tomto případě členské státy své rozhodnutí oznámí Komisi a určí maximální povolený počet porážek u každého jatečního zařízení, které je od používání klasifikační stupnice osvobozeno.
Článek 2
1. Pro účely tohoto nařízení se jatečně upraveným tělem prasete rozumí tělo poraženého, vykrveného a vykoleného prasete, celé nebo rozdělené středem, bez jazyka, štětin, špárků a pohlavních orgánů, ale s plstním sádlem, ledvinami a s bránicí.
Členské státy mohou být oprávněny stanovit jinou obchodní úpravu jatečně upraveného těla prasete pro kusy prasat poražené na jejich území:
- pokud se v běžné obchodní praxi na jejich území obchodní úprava odlišuje od standardní obchodní úpravy stanovené v prvním pododstavci nebo
- pokud je to odůvodněno technickými požadavky.
2. Pro účely tohoto nařízení se hmotnost používá pro jatečně upravené tělo za studena v úpravě podle odstavce 1 prvního pododstavce.
Jatečně upravené tělo se váží co nejdříve po porážce, nejpozději však do 45 minut od provedení vykrvovacího vpichu. Hmotnost jatečně upraveného těla za studena se vypočítává pomocí zpracovatelského koeficientu k obdrženému výsledku.
Jestliže na jatkách není obecně možné dodržet lhůtu 45 minut, upraví se odpovídajícím způsobem výše uvedený zpracovatelský koeficient.
3. Pro účely tohoto nařízení je obsah libového masa jatečně upraveného těla prasete dán poměrem mezi:
- celkovou hmotností červených příčně pruhovaných svalů získaných celkovou disekcí jatečně upraveného těla za předpokladu, že jsou oddělitelné nožem, a
- hmotností jatečně upraveného těla.
Obsah libového masa je hodnocen autorizovanými metodami třídění. Povoleny mohou být pouze statisticky ověřené metody vyhodnocování založené na fyzickém měření jedné nebo více anatomických částí jatečně upraveného těla prasete. Předpokladem pro schválení metody třídění je to, že chyba statistického odhadu nepřekročí stanovenou maximální toleranci.
Článek 3
1. Jatečně upravená těla prasat se při vážení třídí podle odhadovaného obsahu libového masa.
Obchodní hodnota jatečně upravených těl se ovšem neurčuje pouze na základě odhadovaného obsahu libového masa.
2. Používá se tato klasifikační stupnice:
Odhad libového masa v procentech hmotnosti jatečně upraveného těla | Třída |
55 a více | E |
50 a více, ale méně než 55 | U |
45 a více, ale méně než 50 | R |
40 nebo více, ale méně než 45 | O |
méně než 40 | P |
3. S přihlédnutím k charakteristickým rysům produkce prasat mohou členské státy zavést pro prasata poražená na jejich území zvláštní třídu označenou písmenem S pro 60 % a více libového masa. Jestliže členské státy této možnosti využijí, oznámí to Komisi.
4. Ustanovení tohoto článku nevylučují u prasat poražených na území členského státu použití doplňkových kritérií vedle hmotnosti a odhadovaného obsahu libového masa.
Článek 4
1. Neprodleně po třídění se jatečně upravená těla označují podle označení tříd uvedených v článku 3 nebo podle jejich odhadovaného procentního obsahu libového masa za podmínky, že posledně jmenované označování umožňuje seřadit jatečně upravená těla do tříd podle článku 3.
Aniž je dotčen první pododstavec, mohou být na kusu vyznačeny údaje týkající se hmotnosti jatečně upraveného těla nebo jakékoli jiné údaje, které jsou považovány za vhodné.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy stanovit, že jatečně upravená těla prasat se neoznačují, jestliže je vypracován úřední protokol obsahující u každého jatečně upraveného těla alespoň:
- identifikaci,
- hmotnost za tepla a
- odhadovaný obsah libového masa.
Tento protokol musí být uchováván po dobu čtyř týdnů a v den sepsání ověřen jako originál osobou pověřenou touto kontrolní funkcí.
Ovšem za účelem obchodování v jiném členském státě v nebouraném stavu musí být jatečně upravená těla označena podle označení příslušné třídy uvedené v článku 3, nebo podle procentního podílu libového masa.
3. Aniž je dotčen čl. 2 odst. 1 druhý pododstavec, nesmí být před vážením, určením jakostní třídy a označením vyjmut z jatečně upraveného těla žádný tuk, sval nebo jiná tkáň.
Článek 5
1. Prováděcí pravidla k tomuto nařízení, a zejména k článku 2, týkající se:
- převedení různých obchodních úprav na standardní obchodní úpravu jatečně upraveného těla,
- převedení hmotnosti poraženého kusu za tepla na hmotnost jatečně upraveného těla za studena a
- podmínek povolování metod třídění
se stanoví postupem podle článku 24 nařízení (EHS) č. 2759/75.
2. Povolení uvedená v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci a odst. 3 druhém pododstavci se udělují postupem podle článku 24 nařízení (EHS) č. 2759/75.
Článek 6
Nařízení (EHS) č. 2760/75 se zrušuje.
Do 31. prosince 1988 mohou však členské státy místo klasifikační stupnice stanovené v tomto nařízení nadále používat klasifikační stupnici pro jatečně upravená těla prasat podle nařízení uvedeného v prvním pododstavci.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1985.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. listopadu 1984.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 3220/84,
annettu 13 päivänä marraskuuta 1984,
yhteisön sianruhojen luokitusasteikosta
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon sianliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2759/75(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2966/80(), ja erityisesti sen 2 artiklan ja 4 artiklan 5 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
sekä katsoo, että
ennen kunkin vuoden elokuun 1 päivää on teurastetulle sialle, jonka vakiolaatuluokitus on määritelty yhteisön sianruhojen luokitusasteikolla, vahvistettava perushinta,
tämän vuoksi on tarpeen vahvistaa yleiset säännöt, jotka takaavat sianruhojen yhdenmukaisen luokituksen, erityisesti varmistaen tuottajille kohtuullisen maksun heidän teurastamolle toimittamiensa sikojen painon ja lihakkuuden mukaan; luokituksen tarkoituksena on myös lisätä markkinoiden avoimuutta sianruhojen kaupan osalta,
sianruhon arvo määritetään erityisesti sen sisältämän vähärasvaisen lihan suhteesta painoon; vähärasvaisen lihan osuuden arviointi ottamalla objektiivisesti huomioon ruhon paino ja selän nahanalaisen rasvan paksuus samoin kuin subjektiivinen ruhon olennaisten osien lihaskehityksen arviointi voivat johtaa arvon täsmälliseen arviointiin; kuitenkin lihaskehityksen arvioinnin subjektiivinen osuus saattaa aiheuttaa myös huomattavia arviointieroavaisuuksia; tämän vuoksi olisi koko yhteisössä otettava käyttöön periaate vähärasvaisen lihan prosentin suorasta toteamisesta, joka perustuu sianruhon yhden tai useamman anatomisen osan objektiivisiin mittauksiin sulkematta kuitenkaan pois sianruhon kaupallisen arvon määrittämiseksi satunnaisesti käytettävien täydentävien perusteiden käyttöä,
on tärkeää määritellä täsmällisesti ruhojen tarjontamuoto, paino ja vähärasvaisen lihan pitoisuus, jotta varmistetaan arviointitulosten vertailtavuus,
ottaen huomioon yhteisön sikojen tuotannolle ominainen moninaisuus, olisi sianruhot syytä jakaa vähärasvaisen lihan osuuden mukaan viiteen kaupalliseen luokkaan, jotka porrastetaan 5 prosentin vaihteluvälein; on kuitenkin suotavaa antaa jäsenvaltioille mahdollisuus lisätä lisäluokka lihalle, jonka vähärasvaisen lihan prosenttiosuus on korkea,
on tarpeen vahvistaa järjestelmä, joka sallii valvoa vähärasvaisen lihan prosenttiosuuden arviointimenetelmien oikeaa soveltamista; lisäksi olisi vaikutettava markkinoiden avoimuuteen säätämällä ruhojen merkitsemisestä vähärasvaisen lihan osuuden mukaan,
teurastetun sian hinnoittelujen vahvistamiseksi yhteiseltä pohjalta ja niiden vertailukelpoisuuden varmistamiseksi vakiolaatuluokan perushinnan kanssa olisi käytettävä yhteisön asteikkoa erityisesti teurastetun sian asetuksen (ETY) N:o 2759/75 4 artiklassa tarkoitetun keskihinnan määrittämiseksi,
edellä säädettyjen muutosten osalta on aiheellista laatia koonnelma kaikista sovellettavista säännöistä ja kumota tämän vuoksi yhteisön sianruhojen luokitusasteikosta 29 päivänä lokakuuta 1975 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2760/75(),
ottaen kuitenkin huomioon teurastamoiden rakenteiden moninaisuus ja niissä vallitsevien käytäntöjen eroavaisuudet, ei ole mahdollista säätää uuden sianruhojen luokitusasteikon samanaikaisesta soveltamisesta koko yhteisön alueelle; tämän vuoksi on tarpeen hyväksyä, että tietyt jäsenvaltiot jatkavat siirtymäkauden ajan asetuksessa (ETY) N:o 2760/75 säädetyn sianruhojen luokitusmenetelmän soveltamista, ja
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan muiden yhteisön sianruhojen kuin siitokseen käytettyjen sikojen luokitusasteikko.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua asteikkoa käytetään kaikissa teurastamoissa kaikkien ruhojen luokitukseen, jotta taataan erityisesti kohtuullinen maksu tuottajille näiden teurastamoon toimittamistaan sioista painon ja lihakkuuden perusteella.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää, ettei tämän asteikon soveltaminen ole pakollista
- teurastuslaitoksissa, joissa suoritettujen teurastusten enimmäislukumäärän ne vahvistavat siten, ettei sen vuosittainen keskiarvo ylitä 200 sikaa viikossa,
- teurastuslaitoksissa, jotka teurastavat ainoastaan niiden omissa laitoksissa syntyneitä ja lihotettuja sikoja, ja jotka leikkaavat kaikki saadut ruhot,
Tällöin jäsenvaltioiden on annettava päätöksensä tiedoksi komissiolle täsmentäen tarvittaessa teurastusten enimmäislukumäärän, joka voidaan suorittaa kussakin sellaisessa teurastuslaitoksessa, jotka on vapautettu yhteisön asteikon soveltamisesta.
2 artikla
1. Tässä asetuksessa "sianruholla" tarkoitetaan kokonaista tai keskeltä jaettua teurastetun sian ruumista, joka on pistetty ja jonka elimet on poistettu, ja joka on ilman kieltä, karvoja, sorkkia ja sukuelimiä, mutta jossa on kylkirasva, munuaiset ja pallea.
Jäsenvaltiot voivat saada alueellaan teurastettujen sikojen osalta luvan säätää sianruhojen erilaisesta tarjontamuodosta:
- kun niiden alueella tavanomaisesti noudatettu kauppatapa eroaa ensimmäisessä kohdassa määritellystä vakiotarjontamuodosta, tai
- kun se on oikeutettua teknisten vaatimusten kannalta.
2. Tässä asetuksessa painoa sovelletaan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa määriteltyyn kylmän ruhon tarjontamuotoon.
Ruho punnitaan mahdollisimman pian teurastuksen jälkeen, mutta viimeistään 45 minuuttia sen jälkeen, kun sian kurkku on avattu. Ruhon kylmäpaino lasketaan soveltamalla saatuun tulokseen muuntokerrointa.
Jos jossakin teurastamossa ei pystytä tavallisesti noudattamaan 45 minuutin määräaikaa, toisessa alakohdassa tarkoitettua muuntokerrointa mukautetaan vastaavasti.
3. Tässä asetuksessa sianruhon vähärasvaisen lihan osuus muodostuu:
- toisaalta ruhon koko leikkelyn aikana saatujen punaisten poikkijuovaisten lihasten kokonaispainosta, jos ne voidaan erottaa puukolla, ja
- toisaalta ruhon painosta.
Vähärasvaisen lihan osuus arvioidaan hyväksyttyjen luokitusmenetelmien avulla. Ainoastaan sellaiset arviointimenetelmät hyväksytään, jotka ovat tilastollisesti testattuja, ja jotka perustuvat sianruhon yhden tai useamman anatomisen osan fyysiseen mittaukseen. Luokitusmenetelmien hyväksyminen perustuu arvioinnin tilastolliseen enimmäisvirhepoikkeamaan.
3 artikla
1. Sianruhot on luokiteltava punnitushetkellä arvioidun vähärasvaisen lihan osuuden mukaan.
Ruhojen kaupallista arvoa ei kuitenkaan määritetä ainoastaan niiden vähärasvaisen lihan arvioidun osuuden mukaan.
2. Seuraavaa luokitusasteikkoa on sovellettava:
TAULUKON PAIKKA
3. Ottaen huomioon jäsenvaltioiden porsastuotannon ominaispiirteet jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön omalla alueellaan teurastetuille sioille erillisen vähärasvaisen lihan 60 prosentin ja suuremman osuuden luokan, jota merkitään kirjaimella S. Kun jäsenvaltiot käyttävät hyväkseen tätä valinnanvapautta, on niiden ilmoitettava siitä komissiolle.
4. Tämän artiklan säännökset eivät vaikuta jonkin jäsenvaltion alueella teurastettujen sikojen osalta ruhojen painon ja vähärasvaisen lihan arvioidun osuuden määrittämistä täydentävien perusteiden käyttöön.
4 artikla
1. Sianruhot on merkittävä heti luokituksen jälkeen 3 artiklassa säädettyjen luokkanimitysten tai vähärasvaisen lihan arvioidun osuuden ilmaisevan prosenttimäärän mukaan sillä edellytyksellä, että tämän viimeisen merkinnän avulla ruhot on mahdollista jakaa 3 artiklassa säädettyihin luokkiin.
Ruhon painon ilmaiseva merkintä tai muut asianmukaisiksi katsotut merkinnät voidaan tehdä ruhoon sanotun kuitenkaan rajoittamatta ensimmäisen alakohdan soveltamista.
2. Poiketen 1 kohdasta jäsenvaltiot voivat säätää, ettei sianruhoja merkitä silloin kun laaditaan kunkin ruhon osalta vähintään seuraavat tiedot sisältävä seloste:
- yksilöinti,
- lämminpaino, ja
- vähärasvaisen lihan arvioitu osuus.
Seloste on säilytettävä neljän viikon ajan ja oltava laatimispäivämääränä alkuperäisasiakirjana asianmukaisesti vahvistettu valvonnasta vastaavan henkilön toimesta.
Kuitenkin, kun ruhoja markkinoidaan sellaisenaan toiseen jäsenvaltioon, ruhojen on oltava 3 artiklassa säädetyn asianmukaisen luokkanimityksen tai vähärasvaisen lihan osuuden ilmaisevan prosentin mukaan merkittyjä.
3. Ruhon rasva- tai lihaskudosta tai muuta kudosta ei saa poistaa millään tavoin ennen punnitusta, luokitusta ja merkitsemistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan soveltamista.
5 artikla
1. Tämän asetuksen ja erityisesti 2 artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat:
- ruhojen erilaisten tarjontamuotojen muuttamista ruhojen vakiotarjontamuodoksi,
- ruhon lämminpainon muuttamista kylmäpainoksi, ja
- luokitusmenetelmien hyväksymisedellytyksiä,
annetaan asetuksen (ETY) N:o 2759/75 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Edellä 2 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa ja 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut hyväksynnät annetaan asetuksen (ETY) N:o 2759/75 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
6 artikla
Kumotaan asetus (ETY) N:o 2760/75.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin jatkaa 31 päivään joulukuuta 1988 asti tässä asetuksessa esitetyn asteikon sijasta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa asetuksessa säädetyn sianruhojen luokitusasteikon soveltamista.
7 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1985.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 13 päivänä marraskuuta 1984.