ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 22. června 2005
o podporách, které Nizozemsko provedlo ve prospěch společnosti AVR za účelem zpracovávání nebezpečného odpadu
(oznámeno pod číslem K(2005) 1789)
(Pouze nizozemské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2006/237/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po vyzvání zúčastněných stran, aby předložily své připomínky v souladu s uvedenými články (1) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1 POSTUP
(1)
V dopise ze dne 7. ledna 2003 (zaregistrovaném dne 10. ledna 2003 pod číslem A/30189) Nizozemsko oznámilo provozní podporu ve prospěch společnosti AVR Nutsbedrijf Gevaarlijk Afval BV (dále jen „společnost AVR Nuts“) za účelem zpracovávání nebezpečného odpadu určeného k odstranění v Nizozemsku. Převážná část této podpory se týkala spalování tohoto druhu odpadu ve dvou rotačních bubnových pecích (dále jen „RBP“). Nizozemsko se odvolávalo na čl. 86 odst. 2 Smlouvy a požádalo Komisi, aby rozhodla, že opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy, protože jde o přiměřenou kompenzaci za závazek poskytovat službu obecného hospodářského zájmu ve smyslu čl. 86 odst. 2 Smlouvy. Případ byl zaregistrován jako podpora č. N 43/2003.
(2)
V dopisech ze dne 7. února (s referenčním údajem D/50847) a 22. dubna 2003 (s referenčním údajem D/52566) Komise požádala o doplňující informace. Nizozemsko poskytlo doplňující informace v dopise ze dne 24. března 2003 (zaregistrovaném dne 28. března 2003 pod číslem A/32279) a ze dne 19. června 2003 (zaregistrovaném dne 25. června pod číslem A/34394). Zástupci Nizozemska a útvarů Komise se setkali dne 21. května 2003. Dva konkurenti dopisem ze dne 2. května 2003 (zaregistrovaným dne 5. května 2003 pod číslem A/33155) podali společnou stížnost proti podpoře. V dopise ze dne 20. května 2003 (zaregistrovaném ještě téhož dne pod číslem A/33548) oznámili Komisi, že se k této stížnosti připojila dceřiná společnost jednoho z nich.
(3)
Rozhodnutím K (2003) 1763 ze dne 24. června 2003 Komise zahájila řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy ohledně oznámeného opatření podpory. Případ byl zaregistrován jako podpora č. K 43/2003. Rozhodnutí bylo Nizozemsku oznámeno dopisem ze dne 26. června 2003 (s referenčním údajem D/230250). Toto rozhodnutí bylo uveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie ze dne 20. srpna 2003 (2). Komise obdržela připomínky čtyř zúčastněných stran (zaregistrovaných pod čísly A/36309, A/36463, A/36645, A/36679, A/36870, A/37077, A/37480 a A/37569), mezi kterými byl i jeden ze dvou konkurentů, kteří už v květnu podali stížnost; tato stížnost byla navíc podána jménem dalšího podniku, který je součástí koncernu, k němuž patří jeden z původních dvou konkurentů podávajících stížnost (dále jsou tyto čtyři subjekty souhrnně označovány jako „dva společně jednající konkurenti“). Komise tyto připomínky zaslala Nizozemsku v dopisech ze dne 1. října (s referenčním údajem D/56129), 29. října (s referenčním údajem D/56898), 7. října (s referenčním údajem D/57120) a 12. listopadu 2003 (s referenčním údajem D/57185). Tyto dopisy rovněž obsahují další otázky Komise.
(4)
V dopise ze dne 13. srpna 2003 (zaregistrovaném dne 14. srpna 2003 pod číslem A/35706) dva společně jednající konkurenti Komisi oznámili, že část podpory byla společnosti AVR Nuts vyplacena, a požádali Komisi, aby přijala rozhodnutí na základě článku 11 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (3), kterými by Nizozemsku uložila povinnost pozastavit další platby a vyžádat si předběžné navrácení podpory. Na žádost Komise ze dne 20. srpna 2003 (dopis s referenčním údajem D/55321) Nizozemsko v dopise ze dne 25. září 2003 (zaregistrovaném dne 30. září 2003 pod číslem A/36690) potvrdilo, že oznámená podpora, pokud jde o rok 2002 a první čtvrtletí roku 2003, byla společnosti AVR Nuts vyplacena. V dopise ze dne 20. října 2003 (s referenčním údajem D/56735) Komise dvěma společně jednajícím konkurentům oznámila, že nemá v úmyslu požadovaná rozhodnutí přijmout. Dva společně jednající konkurenti svou žádost důrazně zopakovali v dopise ze dne 14. listopadu 2003 (zaregistrovaném dne 17. listopadu 2003 pod číslem A/37909) a v dopise ze dne 1. prosince 2003 (zaregistrovaném dne 2. prosince 2003 pod číslem A/38325). Tento poslední dopis se ve skutečnosti minul s odpovědí Komise ze dne 24. listopadu 2003 (s referenčním údajem D/57541), ve kterém své stanovisko potvrdila.
(5)
Po žádosti o odklad (v dopise ze dne 14. července 2003, zaregistrovaném dne 18. července 2003 pod číslem A/35109, a v dopise ze dne 29. října 2003, zaregistrovaném dne 5. listopadu 2003 pod číslem A/37568), které bylo v dopise ze dne 23. července 2003 (s referenčním údajem D/54737) vyhověno, Nizozemsko v dopise ze dne 18. prosince 2003 (zaregistrovaném dne 8. ledna 2004 pod číslem A/30088) předložilo připomínky týkající se rozhodnutí Komise. Nizozemsko předložilo stanovisko týkající se připomínek zúčastněných stran v dopise ze dne 23. prosince 2003 (zaregistrovaném dne 8. ledna 2004 pod číslem A/30090), ze dne 23. ledna 2004 (zaregistrovaném dne 29. ledna 2004 pod číslem A/30621), ze dne 25. února 2004 (zaregistrovaném dne 27. února 2004 pod číslem A/31451) a ze dne 23. dubna 2004 (zaregistrovaném dne 30. dubna 2004 pod číslem A/33118). Prostřednictvím obou těchto posledních dopisů Nizozemsko informovalo Komisi i o momentálním vývoji společnosti AVR Nuts. Jelikož si rostoucí deficity vyžadovaly stále vyšší objem finanční podpory, bylo rozhodnuto o uzavření jedné ze dvou RBP od 1. července 2004. Uvažovalo se navíc i o případném uzavření druhé RBP. Zdálo se, že původní dohoda o podpoře obsahuje ustanovení, na jejichž základě by Nizozemsko přiznalo určitou kompenzaci nákladů na uzavření.
(6)
Vzhledem k novým informacím Komise přijala rozhodnutí K(2004) 2640 v konečném znění ze dne 14. července 2004, kterým rozšířila řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o kompenzaci nákladů (případného) uzavření RBP. Toto rozhodnutí bylo dne 16. července 2004 zasláno Nizozemsku, které požádalo o prodloužení lhůty na předložení připomínek týkajících se tohoto rozhodnutí, jakož i o setkání k projednání aktuálního vývoje (v dopise ze dne 30. července 2003, zaregistrovaném dne 4. srpna 2004 pod číslem A/35996). Dne 23. srpna 2004 se uskutečnilo setkání zástupců Nizozemska a Komise. Dne 26. srpna 2004 se uskutečnilo další setkání útvarů Komise a dvou společně jednajících konkurentů. Kromě toho ještě jednoho konkurenta zastupovala advokátní kancelář. Nizozemsko předložilo připomínky týkající se rozhodnutí Komise v dopise ze dne 10. září 2004 (zaregistrovaném dne 17. září 2004 pod číslem A/36999). Komise požádala o další informace dopisem ze dne 30. září 2004 (s referenčním údajem D/56902), které Nizozemsko poskytlo v dopise ze dne 22. října 2004 (zaregistrovaném dne 27. října 2004 pod číslem A/38271). V tomto dopise Nizozemsko potvrdilo, že příjemci byla vyplacena další podpora za zbytek roku 2003, za první tři čtvrtletí roku 2004 a za uzavření jednoho ze zařízení.
(7)
Rozhodnutí o rozšíření řízení bylo uveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie ze dne 9. října 2004 (4). Komise obdržela připomínky dvou společně jednajících konkurentů (dopisy ze dne 16. a 19. listopadu 2004, zaregistrované pod číslem A/38860 a A/38978). Komise tyto připomínky zaslala Nizozemsku v dopise ze dne 22. listopadu 2004 (s referenčním údajem D/58307). Nizozemsko zaujalo stanovisko k těmto připomínkám a odpovědělo na otázky Komise v dopisech ze dne 22. prosince 2004 (zaregistrovaném dne 5. ledna 2005 pod číslem A/30171) a 12. ledna 2005 (zaregistrovaném dne 17. ledna 2005 pod číslem A/30525). V těchto dopisech Nizozemsko Komisi uvědomilo nejen o rozhodnutí uzavřít zbývající RBP, ale i o odpovídající kompenzaci nákladů na uzavření.
(8)
Nakonec dva společně jednající konkurenti potvrdili svůj nesouhlas s podporou v dopisech ze dne 25. dubna 2005 (zaregistrovaném ještě téhož dne pod číslem A/33476) a ze dne 2. května 2005 (zaregistrovaném dne 12. května 2005 pod číslem A/33884). Po zaslání těchto dopisů se 26. května 2005 uskutečnilo další setkání útvarů Komise a dvou společně jednajících konkurentů. Advokátní kancelář opět zastupovala i téhož třetího konkurenta (tento konkurent a dva další konkurenti budou nadále souhrnně označováni jako „tři společně jednající konkurenti“). Na tomto setkání byl předložen dokument, ze kterého vyplývalo, že společnosti AVR Nuts byla vyplacena další podpora na rok 2004.
2 PODROBNÝ POPIS PODPORY
2.1 Souvislosti a cíl
(9)
V čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech (5) je stanoveno, že „členské státy přijmou ve spolupráci s dalšími členskými státy, pokud je to nezbytné nebo účelné, vhodná opatření k vybudování jednotné a přiměřené sítě zařízení na odstraňování odpadu s využitím nejlepší dostupné technologie, která nevyžaduje nadměrné náklady. Tato síť musí Společenství jako celku umožnit, aby dosáhlo soběstačnosti v odstraňování odpadu, a členským státům, aby se tomuto cíli individuálně přibližovaly, přičemž se berou v úvahu zeměpisné podmínky nebo potřeby specializovaných zařízení pro určité druhy odpadu.“ V čl. 5 odst. 2 téže směrnice se stanoví, že „Tato síť musí též umožnit, aby se odpad odstraňoval v některém z nejbližších vhodných zařízení, s použitím co nejvhodnějších metod a technologií k zajištění vysokého stupně ochrany životního prostředí a veřejného zdraví.“
(10)
Začátkem 90. let byla v Nizozemsku za tímto účelem uvedena do provozu speciální skládka (dále jen „skládka C2“) a RBP. Skládka C2 se používá ke vhodnému odstranění nebezpečného odpadu, který nelze spálit (dále jen „odpad C2“). RBP se používají ke vhodnému odstranění nebezpečného odpadu, který je i navzdory jeho nízké výhřevné hodnotě možno zpracovat spalováním (6) (dále jen „odpad RBP“). Při tomto spalování je potřebné přitápění plynem a v praxi je z hlediska nákladů nejvýhodnějším palivem nebezpečný odpad s vysokou výhřevnou hodnotou.
(11)
Členské státy mohou podle čl. 8 odst. 3 směrnice 75/442/EHS a čl. 4 odst. 3 nařízení Rady (EHS) č. 259/93 ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole (7) zakázat vývoz „odpadů určených k odstranění“. S odpadem tohoto druhu je povoleno obchodovat jedině po vykonání různých kontrol. Členské státy však nemohou všeobecně zakázat vývoz „odpadů určených k využití“ do jiných členských států (8). Pojmy „odpady určené k odstranění“ a „odpady určené k využití“ byly objasněny v různých rozsudcích Soudního dvora Evropských společenství (9). V důsledku toho je třeba považovat menší objem nebezpečného odpadu za „odpady určené k odstranění“ a více odpadu za „odpady určené k využití“, což se liší od výkladu, který dosud používalo Nizozemsko. Tento rozdíl nezávisí na výhřevné hodnotě odpadu, ale spíše na primárním účelu zařízení, ve kterém se odpad zpracovává, a na druhu tohoto odpadu.
(12)
Odpad C2 a odpad RBP dodávají podniky ze všech hospodářských odvětví. Mezi důležitá odvětví patří mimo jiné metalurgie, obchodní a veřejné služby, odvětví chemického (petrochemického) průmyslu, doprava a těžba nerostů. Většinu odpadu shromažďují specializovaní zprostředkovatelé, jejichž služby se zpravidla týkají různých druhů odpadu podniku: odpad C2 a odpad RBP, jiný nebezpečný odpad a odpad, který není nebezpečný. Tyto služby se přirozeně váží většinou na místo, kde se odpad produkuje, ale určité druhy odpadu se přepravují na větší vzdálenosti. Různě velké průmyslové společnosti zabývající se zpracováním odpadů působí v mezinárodním měřítku a mají pobočky v řadě zemí.
(13)
V průběhu minulých let se možnosti využití nebezpečného odpadu dále rozvinuly. Stále větší objem odpadu se využívá v cementářském průmyslu (především v Belgii) nebo k zaplnění uzavřených dolů (hlavně v Německu). Tento rozvoj podpořil striktní výklad pojmu „odpady určené k odstranění“ ze strany Soudního dvora. Výrobci současně dále omezili produkci odpadu. V rámci zákonných omezení mohou alespoň do určité míry jeho část smísit s méně nebezpečným odpadem, což umožňuje levnější odstranění nebo využití odpadu. Tak nabídka odpadu RBP klesla ze zhruba 80 000/100 000 tun v roce 1995 na zhruba 34 000 tun v roce 2002. V roce 2002 se ještě očekávalo, že se ročně vyprodukuje zhruba 38 500 tun. V polovině roku 2004 společnost AVR Nuts odhadovala, že jí ročně bude nabízeno jen 16 000 tun odpadu RBP (10). Nabídka odpadu C2 klesla ze zhruba 6 000 tun v roce 2000 na zhruba 4 000 tun v roce 2002. Vývoz nebezpečného odpadu vyprodukovaného v Nizozemsku vzrostl na zhruba 36 000 tun, přičemž zhruba 4 000 tun z toho tvořil odpad RBP, což způsobilo nadměrnou kapacitu zařízení na odstraňování odpadu. K tomuto jevu dochází ve větší míře a týká se to například i Spojeného Království, Německa a Belgie.
2.2 Příjemce
(14)
Skládku C2 a různé RBP na začátku vybudovala společnost AVR Chemie CV (dále jen „společnost AVR Chemie“), ve které měl stát podíl 30 % a Holding AVR Bedrijven NV (dále jen „společnost AVR Holding“ nebo zkráceně „společnost AVR“) podíl 70 %. Společnost AVR je na nizozemském trhu s odpadem důležitým hráčem. Stoprocentním vlastníkem společnosti AVR je momentálně město Rotterdam, ale to nedávno oznámilo svůj záměr podíly ve společnosti AVR prodat. Od poloviny 90. let zaznamenala společnost AVR Chemie ztráty (10,9 milionu EUR v roce 2000 a 7,2 milionu EUR v roce 2001). Proto chtěla společnost AVR uzavřít tři RBP, které v té době provozovala. Nizozemsko již dříve dospělo k dohodě o restrukturalizaci. Současně došlo k rozdělení společnosti AVR Chemie. Byla vytvořena společnost AVR Nuts, která měla pokračovat ve zpracovávání odpadu C2 a odpadu RBP po uzavření jedné ze tří RBP. Společnost AVR-Industrial Waste Services Rotterdam BV (dále jen „společnost AVR IW“) byla založena k výkonu zbývajících činností na trhu s (nebezpečným) odpadem, kterým se společnost AVR chtěla dále věnovat z vlastních, obchodních, důvodů. Obě společnosti jsou plně v rukou společnosti AVR. Jedinou zbývající činností společnosti AVR Chemie je pronájem zařízení společnosti AVR Nuts. Společnost AVR Nuts a společnost AVR IW úzce spolupracují. Dohoda o poskytování služeb stanovuje, že většinu řídících a obchodních úloh společnosti AVR Nuts vykonává společnost AVR IW.
(15)
Kapacita obou RBP, na kterou má společnost AVR povolení, představuje 100 000 tun nebezpečného odpadu ročně. Kapacita, která je teoreticky k dispozici, tvoří 80 - 85 % povolené kapacity. Společnost AVR v roce 2001 zpracovala 84 880 tun nebezpečného odpadu (odpadu RBP a jiného odpadu), v roce 2002 to bylo 81 274 tun a v roce 2003 to bylo 78 297 tun. Ke spalování odpadu RBP je jako palivo potřebné přibližně stejné množství jiného nebezpečného odpadu. Objem odpadu RBP, který byl v RBP skutečně zpracován, podle odhadu představoval 19 000 tun v roce 2002 a 23 000 tun v roce 2003. Určité druhy odpadu RBP je navíc možné zpracovat i v zařízeních na spalování domovního odpadu, která fungují při nižší výhřevné teplotě.
(16)
Společnost AVR Nuts je povinna vést oddělené účetnictví v souladu se směrnicí Komise 80/723/EHS z 25. června 1980 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky (11).
2.3 Podpora
2.3.1 Provozní deficity
(17)
Podpora a činnosti, pro které je tato podpora poskytována, jsou popsány v licenčním rozhodnutí ministra stavebnictví, územního plánování a životního prostředí ze dne 3. července 2002 a v licenční dohodě mezi Nizozemskem, společností AVR Holding, společností AVR Nuts, společností AVR IW a několika dalšími dceřinými společnostmi, která byla podepsána dne 10. července 2002. Tímto licenčním rozhodnutím stát uděluje „společnosti AVR Nuts výhradní právo využívat po dobu pěti let skládku odpadu C2 a právo ke zpracovávání nebezpečného odpadu v rotačních bubnových pecích se závazkem poskytovat skládku C2 a zpracovávání nebezpečného odpadu v rotačních bubnových pecích jako služby obecného hospodářského zájmu veřejnosti za přiměřených, transparentních a nediskriminačních podmínek a za všeobecně přijatelné sazby, a to při zohlednění podmínek a ustanovení, která jsou podrobněji uvedena dále v licenční dohodě“. Tato dohoda podrobně stanovuje podmínky provozování činnosti společnosti AVR Nuts. Dohoda má platit od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2006 včetně.
(18)
Podpora představuje 100 % předem stanoveného provozního deficitu vypočítaného na základě metodiky stanovené nezávislým účetním. V případě předem stanoveného provozního přebytku se 70 % z něj použije na splacení podpory poskytnuté v předchozích letech. Předem stanovený provozní deficit představuje 1,5 milionu EUR v roce 2002 a 2,8 milionu EUR v roce 2003. V příloze I tohoto rozhodnutí je uvedeno shrnutí této metodiky a její aplikace na roky 2002, 2003 a 2004. Většina podpory se týká RBP. Například předem vypočítaný deficit z roku 2003 pro skládku C2 představoval 370 000 EUR.
(19)
Podle dohody o poskytování služeb vykonává společnost AVR IW převážnou část administrativních a provozních úloh společnost AVR Nuts. K těmto účelům dostává příspěvek, který je započítán do předem stanoveného deficitu. Započítání se uskutečňuje na základě nákladové ceny („activity based costing“). V praxi to znamenalo, že za období let 2002-2004 se v průměru 30 % režijních nákladů společnosti AVR započítalo společnosti AVR Nuts.
(20)
Dodatečná nákladová položka, která je začleněná do předem stanoveného rozpočtu a pro kterou společnost AVR Nuts dostává podporu, kterou poskytuje další společnosti AVR IW, se týká akvizice odpadu. Vzhledem k velkému podílu fixních nákladů se aktivní akvizice odpadu považovala za nevyhnutelnou pro maximální využití kapacity a tedy k udržení provozních nákladů na co nejnižší úrovni. Předem stanovené a skutečné náklady jsou uvedeny v tabulce č. 1.
Tabulka č. 1
Předem stanovené a skutečné akviziční náklady
2002
2003
2004
Předem stanovené dodatečné náklady
514 000
532 000
550 000
Předem stanovené pořizovací náklady za mezinárodní akvizici
400 000
400 000
-
Předem stanovené náklady celkem
914 000
932 000
550 000
Skutečně vzniklé náklady
875 000
900 000
930 000
(21)
Na začátku měl deficit podle očekávání stoupnout na 3,8 milionu EUR v roce 2006, ale tržní a provozní podmínky se zdály být mnohem složitější, než se předpokládalo, s malou šancí na zlepšení. V období let 2002-2003 zaznamenala společnost AVR Nuts kromě předem stanoveného deficitu ztrátu 12 milionů EUR. Očekávalo se, že předem stanovený deficit na rok 2004 a další roky bude mnohem vyšší, než se původně předpokládalo; předem stanovený deficit na rok 2004 představoval 8,898 milionu EUR (12). Při tomto výpočtu se počítalo s rozhodnutím o uzavření RBP.
2.3.2 Kompenzace nákladů na uzavření
(22)
Vzhledem k rostoucím provozním deficitům Nizozemsko, jak již bylo uvedeno v bodech 5 a 7, změnilo svůj postup. Koncem roku 2003 bylo přijato rozhodnutí o uzavření jedné ze dvou RBP od 1. července 2004. V létě roku 2004 bylo přijato rozhodnutí o uzavření druhé RBP od 1. ledna 2005. Na zbývající roky jsou předem stanovené ztráty za odvoz odpadu C2 podle očekávání nízké.
(23)
Podle licenční dohody by stát společnosti AVR poskytl finanční kompenzaci zůstatkové účetní hodnoty investic, které ještě nebyly odepsány a které byly uskutečněny během období platnosti dohody se souhlasem státu ve prospěch společnosti AVR Nuts. Za předpokladu použití tohoto ustanovení nizozemské úřady při svých výpočtech dospěly ke kompenzaci za náklady na uzavření první RBP ve výši 8 670 108 EUR. Tato částka se týká různých investic, které byly odepsány na 50 % v případě, že se týkaly obou RBP, a na 100 % v případě, že byly učiněny samostatně pro RBP, která byla uzavřena. Nejdůležitější částí této částky je 1,9 milionu EUR za investice do protipožárního zabezpečení, 3,3 milionu EUR za homogenizační zařízení, 1,5 milionu EUR za výměnu koksové násypky a 0,5 milionu EUR za bubnový uzávěr a prstenec Stefferson. Na uzavření druhé RBP činí výpočet 11 151 000 EUR za zůstatkovou účetní hodnotu zařízení a hmotných fixních aktiv. Tato částka obsahuje dalších 50 % zůstatkové účetní hodnoty uvedených investic, které byly uskutečněny se souhlasem státu, a 100 % zůstatkové účetní hodnoty investic uskutečněných se souhlasem státu, které se týkají jen druhé RBP. Tato poslední část obsahuje zejména investici do celkové revize zbývající RBP, uskutečněné v průběhu roku 2004. Touto revizí se náklady zvýšily o 3 273 000 EUR, což byla vyšší částka, než se předpokládalo. Zpětně se tato investice jeví jako nevýhodná.
(24)
Protože licenční dohoda navíc v zásadě zavazuje Nizozemsko ke kompenzaci rozpočtových deficitů do roku 2006 včetně, musel stát se společností AVR vyjednávat o kompenzaci dodatečných nákladů na uzavření druhé RBP od 1. ledna 2004 - místo od původního data, kdy měla skončit platnost dohody. Kompenzace tedy zahrnuje tyto dodatečné částky:
-
1,75 milionu EUR ke kompenzaci negativního dopadu skutečnosti, že klienti budou (postupně) muset přesunout své toky odpadů do jiných zařízení už v roce 2004;
-
5,843 milionu EUR na průběžné fixní náklady v letech 2005-2006. Týká se to nákladů spojených například s infrastrukturou informačních a komunikačních technologií (ICT), s nájmem kancelářských prostor, se smlouvami o bezpečnostních službách, a nákladů na společná zařízení jako jídelny atd. Společnost AVR vypočítala vyšší celkovou částku potřebnou pro tyto účely, konkrétně 8,208 milionu EUR;
-
7,868 milionu EUR na dodatečné náklady na snížení stavu zaměstnanců v důsledku předčasného uzavření zbývající RBP. Tato částka bude vypočítána jako rozdíl odhadovaných nákladů na snížení stavu zaměstnanců při okamžitém ukončení provozu a odhadovaných nákladů na snížení stavu zaměstnanců při skončení platnosti dohody o podpoře o dva roky později. Akceptovaná částka se zakládá na podrobném odhadu, který se týká zhruba 244 zaměstnanců a počítá s tím, že většinu z nich je možno přeřadit na jiné místo v rámci podniku;
-
jiné náklady, jako například zůstatková účetní hodnota určitých aktiv jiných podniků společnosti AVR, která byla získána k poskytování služeb v souladu s dohodou o poskytování služeb, náklady na správu místa a náklady, na které společnost AVR IW nedostává vyrovnávací příspěvek, který by dostávala, pokud by se spalováním v RBP pokračovala v letech 2005 a 2006, náklady na uzavření, které nebyly zahrnuty do rozpočtu, a náklady na odkoupení smluv uzavřených na více let. Společnost AVR tyto náklady odhadla na celkovou částku 29,567 milionu EUR, která zahrnuje například i částku 11,716 milionu EUR na dodatečné ztráty, které společnost AVR Nuts utrpěla v letech 2002 a 2003. V průběhu jednání se stát a společnost AVR dohodly pouze na částce 1,238 milionu EUR.
(25)
Při těchto vyjednáváních asistoval Nizozemsku nezávislý účetní, jehož zpráva byla poskytnuta Komisi. Dohodnutá kompenzace za uzavření druhé RBP představovala celkem 27,85 milionu EUR. Tato částka je o mnoho nižší než částka stanovená na základě vlastních odhadů společnosti AVR, která představovala 58,544 milionu EUR (nebo 46,828 milionu EUR, pokud by nebyly brány v úvahu dodatečné ztráty společnosti AVR Nuts v letech 2002 a 2003). Nizozemsko vysvětlilo, že kdyby zbývající RBP zůstala v provozu do konce roku 2006, suma odhadovaných provozních deficitů za roky 2005 a 2006 a kompenzace nákladů na uzavření na konci roku 2006 by představovala 31 milionů EUR. Dohoda o urychleném uzavření tedy snížila náklady státu.
(26)
Následkem této kompenzace za uzavření činí celková podpora za období let 2002 - 2004 částku 49 718 108 EUR, jak je zřejmé i z přehledu v tabulce č. 2.
Tabulka č. 2
Přehled kompenzací pro společnost AVR
Předem stanovený rozpočtový deficit za rok 2002
1 500 000
Předem stanovený rozpočtový deficit za rok 2003
2 800 000
Předem stanovený rozpočtový deficit za rok 2004
8 898 000
Kompenzace zůstatkové účetní hodnoty první RBP
8 670 108
Kompenzace zůstatkové účetní hodnoty druhé RBP
11 151 000
Kompenzace dodatečných nákladů na uzavření
-
dodatečné provozní náklady za rok 2004
1 750 000
-
průběžné fixní náklady za roky 2005-2006
5 843 000
-
dodatečné náklady na snížení stavu zaměstnanců
7 868 000
-
ostatní náklady
1 238 000
16 699 000
CELKOVÁ PODPORA
49 718 108
(27)
Nizozemsko uznalo, že společnosti AVR byla vyplacena podpora ve výši 19 543 608 EUR. Kompenzace spojená s uzavřením druhé RBP je uložena na zablokovaném účtu.
2.3.3 Záruka za náklady na demoliční práce a následné úpravy
(28)
Licenční dohoda obsahuje i záruku, že pokud dojde k likvidaci společnosti AVR Chemie, stát uhradí maximálně 30 % nákladů na demoliční práce a následné úpravy, které bude třeba vykonat za účelem odstranění a zneškodnění zařízení. Tento procentní podíl odpovídá podílu státu ve společnosti AVR Chemie.
2.4 Provozní aspekty
(29)
Ještě před uzavřením licenční dohody společnost AVR Chemie zvýšila své sazby za převzetí odpadu na 700 NLG za tunu (317,6 EUR za tunu). Ještě vyšší sazby by podle Nizozemska vedly k obcházení předpisů, například k „přimíchávání“ do jiných toků odpadů a uskladňování odpadu na ilegálních skládkách, zvýšení sazeb by tedy nepomohlo snížit provozní deficit. Sazby za převzetí odpadu jsou v porovnání se sazbami v sousedních státech vysoké, což umožňuje nizozemská politika zákazu vývozu odpadu určeného k odstranění. Cílem poskytnuté podpory bylo udržet sazby na tehdejší úrovni - ne je snížit. Za tímto účelem obsahuje licenční dohoda přílohu, která vymezuje rámec definující strukturu sazeb, předmět sazeb a metodu výpočtu. Nizozemské orgány výši sazeb kontrolují, protože musí předem schvalovat předem stanovený rozpočtový deficit a rozhodujícím prvkem při jeho výpočtu jsou samozřejmě sazby.
(30)
Sazby za převzetí nebezpečného odpadu s vysokou výhřevnou hodnotou, který se používá jako palivo, jsou mnohem nižší než sazby za odpad RBP. Společnost AVR Nuts odebírá první kategorii odpadu za sazby odpovídající podmínkám na trhu, konkrétně za sazby, které by byly účtovány například při zpracování v RBP v zahraničí nebo v cementářském průmyslu.
(31)
Protože fixní náklady jsou v porovnání s variabilními náklady velmi vysoké, snaží se společnost AVR Nuts maximálně využívat svou kapacitu s cílem udržovat své ztráty na co nejnižší úrovni. Proto se sazby za převzetí účtované dodavatelům nebezpečného odpadu snižují, když se zvyšuje roční nabízený objem. Tyto „objemové slevy“ se stanovují předem a platí, pokud se spolu s odpadem RBP nabízí alespoň 75 % téhož objemu odpadu s vysokou výhřevnou hodnotou.
(32)
Všechny sazby jsou stanoveny předem na celé licenční období (13) a platí pro konkurenty společnosti AVR a rovněž pro společnost AVR IW. Od začátku platnosti licenční dohody byly sazby za odpad C2 a odpad RBP veřejně dostupné a byly k dispozici každému dodavateli. Od začátku roku 2004 to platilo i v případě nebezpečného odpadu s vysokou výhřevnou hodnotou.
(33)
Za účelem plánování využívání své kapacity společnost AVR IW své dodavatele každoročně vybízí, aby oznámili, kolik odpadu plánují dodat, a v průběhu roku se sazby za převzetí vypočítávají na základě odpovídající objemové slevy. V případě, že skutečně dodaný objem je na konci roku vyšší nebo nižší než bylo oznámeno, následuje zpětná platba nebo se vyúčtuje dodatečná přirážka tak, aby na základě skutečně dodaného objemu byla vyúčtována správná objemová sleva. Dohody zpravidla neobsahují závazek dodat dohodnuté množství.
3 DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ PODLE ČL. 88 ODST. 2
(34)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy Komise vyjádřila pochybnosti týkající se následujících bodů.
(35)
Za prvé, Komise vyjádřila pochybnosti, zda je skutečně možno aktivity společnosti AVR Nuts považovat za službu obecného hospodářského zájmu ve smyslu čl. 86 odst. 2 Smlouvy, protože například nebylo jasné, zda společnost AVR byla jediným podnikem schopným poskytovat tento druh služeb za stejných nebo srovnatelných podmínek. Komise dále vyjádřila pochybnosti, zda Nizozemsko při výběru společnosti AVR Nuts uplatnilo správný postup. Kromě toho Komise vyjádřila pochybnosti, zda se za všech okolností předchází porušování zásady „znečišťovatel platí“, protože producenti předmětných odpadů musí platit sazby za převzetí, které je možno považovat za běžné náklady.
(36)
Za druhé, Komise měla pochybnosti týkající se případné „nadměrné kompenzace“ s rizikem průniku do jiných segmentů trhu s odpady. Komise se totiž obávala, že nadměrná kompenzace může vyplývat i ze skutečnosti, že podpora byla založena na předem provedeném výpočtu; přičemž si společnost AVR Nuts směla ponechat část případného kladného rozdílu mezi skutečnými a předem stanovenými přebytky nebo deficity.
(37)
Za třetí, Komise měla pochybnosti, zda by v případě, že by opatření bylo srovnáno s článkem 87, rámcová úprava Společenství týkající se státní podpory v oblasti životního prostředí (14) (dále jen „rámcová úprava podpory v oblasti životního prostředí“) mohla poskytnout důvod k prohlášení podpory za slučitelnou se společným trhem.
(38)
Ve svém rozhodnutí o rozšíření řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy Komise vysvětlila, že měla podobné pochybnosti, pokud jde o značně vyšší částku podpory za rok 2004 a kompenzaci za urychlené uzavření RBP.
4 PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(39)
Po rozhodnutí Komise o zahájení řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy zaslaly své připomínky čtyři zúčastněné strany.
(40)
První zúčastněná strana namítala, že opatření údajně narušuje hospodářskou soutěž na irském trhu, protože společnost AVR prostřednictvím svého 50procentního podílu na společném podniku s irskou společností Safeway Warehousing/South Coast Transport údajně může účtovat sazby pod úrovní cen nákladů a značně pod úrovní běžných tržních cen na irském trhu.
(41)
Druhá zúčastněná strana rovněž poukazuje na diskriminační konkurenční výhodu pro společný podnik společností AVR a Safeway. Z Irska se dováží velké množství nebezpečného odpadu. Tato zúčastněná strana rovněž namítala, že opatření narušuje hospodářskou soutěž na mezinárodním trhu „komplexních projektů čištění“ týkajících se polychlorovaných bifenylů, pesticidů a jiného nebezpečného organického odpadu.
(42)
Třetí zúčastněná strana, společnost Edelchemie, poukázala na vnitrostátní trh. Tato společnost vyvinula vlastní technologii na zpracování odpadu z galvanizačních závodů a fotografických procesů („eco-optie“) a na zpětné získání využitelných materiálů z tohoto odpadu (mimo jiné ušlechtilých kovů a obsidiánu). Opatření ve prospěch společnosti AVR údajně škodí společnosti nejen z obchodního hlediska, ale brzdí i technologický rozvoj. Připomínky společnosti Edelchemie se týkají společnosti AVR Nuts, společnosti AVR Chemie a jejích předchůdců do roku 1963; současně jsou k dispozici podrobnosti týkající se nizozemské politiky nakládání s nebezpečnými odpady v průběhu všech těchto let.
(43)
Závěrem tři společně jednající konkurenti poukázali na vnitrostátní trh s odpadem RBP. V Nizozemsku, podobně jako v jiných členských státech, údajně existuje kapacita rovnocenná RBP společnosti AVR. Rozšíření činností společnosti AVR údajně způsobilo nadměrnou kapacitu na nizozemském trhu s odpadem RBP a údaje týkající se odpadu RBP údajně neposkytují komplexní a správný obraz. V polovině 90. let společnost AVR uzavřela jednu ze svých RBP a tehdy se už dalo očekávat, že nabídka nebezpečného odpadu bude nadále klesat. Vzhledem k těmto očekáváním by bývalo vhodné uzavřít jednu ze dvou zbývajících RBP. Během setkání, které se uskutečnilo dne 26. května 2005, jeden zástupce doslova prohlásil, že „správným rozhodnutím by [v roce 2002] bývalo uzavřít jednu RBP“. Společnost AVR navíc údajně zneužívá svého postavení na trhu tím, že účtuje vysoké sazby, tím, že požaduje, aby byl do RBP zároveň dodáván i odpad s vysokou výhřevnou hodnotou, jakož i strukturou sazeb, která údajně není transparentní a veřejně dostupná. Společnost AVR IW takto údajně může účtovat i sazby za určité druhy odpadu RBP a následně tento odpad zpracovávat na roštových pecích zařízení na spalování domovního odpadu, což údajně vede k nižším provozním nákladům, protože tyto pece lze provozovat při nižší teplotě.
(44)
Opatření údajně představuje neslučitelnou provozní podporu. Tato služba údajně není službou obecného hospodářského zájmu a údajně nesplnila čtyři kritéria rozsudku ve věci Altmark k určení, zda kompenzace není státní podporou (15). Pokud by Komise podporu (část podpory) schválila, muselo by to být za jiných podmínek, aby se zabránilo křížovému subvencování, povinně vázanému odběru odpadu (tying) a cenové diskriminaci. Dále by Nizozemsko opatření nemohlo prodloužit o dalších deset let.
(45)
Dva společně jednající konkurenti rovněž zaslali připomínky poté, co Komise rozhodla o rozšíření řízení. Trvali na všech bodech svého prvního prohlášení a poskytli doplňující dokumenty, které musí prokázat, že jde o křížové subvencování. Kromě toho byly předneseny i následující body.
(46)
Za prvé, je překvapující, že navzdory uzavření jedné z RBP je předem stanovený provozní deficit mnohem vyšší, než se původně předpokládalo. Pokud by bylo dodrženo čtvrté kritérium rozsudku ve věci Altmark (účinnost), provozní deficit by musel klesnout.
(47)
Za druhé, vznášejí námitky proti podpoře na kompenzaci za uzavření RBP. Neváže se na ni žádné protiplnění ze strany společnosti AVR. Tuto kompenzaci údajně není možno nazvat náhradou škody a není odůvodněná mimo jiné proto, že byly uskutečněny investice určené na provoz na období deseti let, využívaly se ovšem méně než tři roky. Mají rovněž otázky, pokud jde o podrobnost těchto výpočtů, zejména částky, která se má odepsat, nákladů na snížení stavu zaměstnanců a průběžných fixních nákladů. Celková částka je velmi vysoká a je též mnohem vyšší než 2 miliony EUR zmiňované v článku 21.2 licenční dohody. Dále bylo v parlamentním dokumentu uvedeno, že „při stanovení náhrady škody přiznané společnosti Afvalverwerking Rijnmond za účelem uzavření rotačních bubnových pecí bylo rovněž dosaženo dohody o stále ještě nesplacené pohledávce ministerstva stavebnictví, územního plánování a životního prostředí vůči společnosti AVR v souvislosti se znečištěním území Lickebaertpolder dioxinem“. V důsledku toho ministerstvo obdrželo částku 2,5 milionu EUR, která nebyla na rok 2004 odhadována. Tři společně jednající konkurenti se obávají, že vyrovnání tohoto rozdílu mohlo „zkreslit“ výpočet kompenzace. Na základě této skutečnosti mají pocit, „že se některé věci zakrývají“.
(48)
Za třetí, vznášejí námitky proti dalším výhodám poskytnutým společnosti AVR na základě článku 21.5 licenční dohody, zejména proti skutečnosti, že pokud dojde k likvidaci společnosti AVR Chemie, stát uhradí 30 % nákladů na demoliční práce a nákladů na odstranění znečištění daných zařízení. Vzhledem k předpisům o státní podpoře stát tyto závazky nikdy neměl přijmout.
(49)
Za čtvrté, údajně nejde o službu obecného hospodářského zájmu, zejména proto, že služba tohoto druhu není nevyhnutelná z hlediska různých existujících alternativ, jako je například pyrolýza, zpracování v cementářském průmyslu, uschování v solných dolech nebo odstranění v energetických zařízeních a v zahraničních RBP. Předmětné činnosti byly považovány za službu obecného hospodářského zájmu jen proto, že se staly ztrátovými. Licenční dohoda byla uzavřena výhradně s cílem financování investic do RBP, na které společnost AVR Nuts získala výhradní právo. Dále mají dva společně jednající konkurenti pochybnosti, zda tato podpora zaručuje přijatelné ceny za tyto služby, vzhledem k tomu, že sazby společnosti AVR za převzetí jsou vyšší než sazby za převzetí v sousedních státech. Vysoké sazby se údajně dají vysvětlit na základě praktik „tying“ a křížového subvencování, které uplatňuje společnost AVR a které se týkají odpadu s vysokou výhřevnou hodnotou používaného jako palivo. Sazby údajně nejsou transparentní a veřejně dostupné. Zisky se údajně připisují společnosti AVR IW a ztráty společnosti AVR Nuts. Tak může společnost AVR IW údajně účtovat vyšší sazby za převzetí odpadu RBP. Společnost AVR dále údajně není ochotna přijímat odpad RBP, pokud klient současně nedodá odpad s vysokou výhřevnou hodnotou, čímž prý porušuje své závazky vyplývající z licenční dohody, jelikož služby nenabízí všem klientům. Navíc, na rozdíl od jiných alternativ, nedochází k udržení nebo zvýšení kvality poskytovaných služeb.
(50)
Za páté, podpora údajně nesplňuje kritéria stanovená ve věci Altmark. Před udělením licence se neuskutečnilo veřejné nabídkové řízení a podpora nebyla stanovena na základě nákladů průměrné, dobře řízené společnosti. Podpora nebyla stanovena na základě kritérií stanovených předem objektivním a transparentním způsobem; je údajně vyšší, než je třeba, a údajně dochází k průniku na jiné trhy. RBP v zahraničí údajně mohou - bez státní podpory - účtovat nižší sazby. V úvahu nebyly vzaty ani levnější metody odstraňování odpadu. Společnost AVR si navíc může ponechat část zisku, pokud její provoz bude úspěšnější, než se předpokládalo.
(51)
Dva společně jednající konkurenti navíc poukazují na skutečnost, že Nizozemsko má v úmyslu předpisy o státní podpoře nadále porušovat, neboť v případě nepříznivého rozhodnutí Komise nizozemské orgány její rozhodnutí projednají se společností AVR a budou hledat řešení finančních těžkostí, které mohou společnosti AVR v důsledku různých skutečností nastat.
5 STANOVISKO NIZOZEMSKA
5.1 Použitelné právní předpisy
(52)
Jelikož právní předpisy Společenství členským státům povolují zakázat vývoz odpadů určených k odstranění, podpora údajně nenarušuje hospodářskou soutěž mezi členskými státy.
5.2 Služba obecného hospodářského zájmu
(53)
Nizozemsko namítalo, že se podpora poskytuje výlučně pro službu obecného hospodářského zájmu, kterou poskytuje společnost AVR Nuts. Veřejné nabídkové řízení se nepovažovalo za vhodné, jelikož společnost AVR Nuts byla jedinou společností v Nizozemsku, která údajně byla schopná a ochotná zpracovat všechen předmětný odpad C2 a odpad RBP. Licence však byla oznámena ve Státním věstníku, přičemž případné dotčené strany měly po tomto oznámení možnost vznést námitky. Námitky vzneseny nebyly. Nizozemské orgány navíc před přijetím svého rozhodnutí o uzavření RBP už uzavřely potřebné dohody, aby v případě prodloužení eventuelně mohly zorganizovat veřejné nabídkové řízení.
(54)
Opatření údajně splňuje kritéria stanovená ve věci Altmark, a proto ho nelze považovat za státní podporu. Státu, který předem stanovoval deficity, například pomáhala nezávislá účetní kancelář. Opatření údajně nijak neporušuje zásadu „znečišťovatel platí“, jelikož sazby jsou vyšší než v sousedních zemích.
(55)
Tvrzení, že společnost AVR Nuts byla ochotna odpad RBP přijmout jedině, pokud klient zároveň dodal odpad s vysokou výhřevnou hodnotou, je údajně zcela nesprávné. Rovněž je výslovně stanoveno, že sazby účtované ostatním společnostem AVR za zpracování jiného odpadu musí být stejné jako sazby účtované třetím stranám (16). Nizozemsko požádalo účetní kancelář o radu ohledně možností zvýšení transparentnosti v souvislosti s dohodami mezi společností AVR Nuts a společností AVR IW. Předložená doporučení byla akceptována a předložena k provedení.
(56)
Pokud jde o výsledky společnosti AVR Nuts, Nizozemsko poukázalo na skutečnost, že při výpočtu provozního deficitu se nepočítalo se žádným ziskem. V případě předem stanoveného provozního přebytku, který se neočekával, je zisk údajně omezen jen na 30 % z přebytku, až dokud nebude v plné výši vrácena podpora z minulosti.
5.3 Připomínky týkající se připomínek dotčených stran
(57)
Nizozemsko poukázalo na skutečnost, že v připomínkách není uvedeno, jak může podpora ovlivňovat cenu nákladů společného podniku společností AVR a Safeway. Tento podnik údajně musí za zpracování odpadu v Rotterdamu platit stejné sazby, jako jsou sazby, které platí pro domácí dodavatele odpadu. Kromě toho se v Rotterdamu údajně zpracovává jen jedna třetina odpadu, který společný podnik shromažďuje, a údajně jen malá část z něj je odpad C2 a odpad RBP ve smyslu licenční dohody. Konkurenční ceny lze vysvětlit na základě různých dalších faktorů: 1) Safeway je jedinou společností v Irsku, která disponuje překládkovou stanicí, kde se odpad efektivně třídí a dělí před zasláním do nejvhodnějšího zařízení na zpracování odpadu; 2) existuje přímé spojení s přepravní společností Southcoast, což přináší výhody v oblasti logistiky a úsporu nákladů, a 3) v Irsku byla úroveň sazeb v minulosti mnohem vyšší, protože neexistovala konkurence.
(58)
Za zpracování odpadu, který pochází z komplexních projektů čištění, společnost AVR údajně účtuje sazby vyšší, než jsou sazby pro domácí dodavatele. Průměrná sazba za všechny toky odpadů z jiných zemí je údajně o něco vyšší než průměrná sazba, která se účtuje domácím dodavatelům. Kromě toho nižší sazby údajně nejsou důvodem vyšší částky podpory, jelikož podpora závisí na předem stanoveném provozním deficitu.
(59)
V okamžiku podepsání licenční dohody byly obě RBP provozovány při plné kapacitě. Vzhledem k rozsáhlým zásobám se očekávalo plné využití kapacity. Dnešní přebytek kapacity pravděpodobně nezpůsobil zvýšený podíl konkurentů na trhu, ale spíše zvýšený podíl recyklace odpadu, například po jeho smísení s jinými druhy odpadu v zákonem povoleném rozsahu.
(60)
Pokud jde o pyrolýzu, Nizozemsko poukázalo na skutečnost, že sazby společnosti AVR jsou vyšší než sazby účtované jedinou společností v Nizozemsku, která disponuje pyrolýzními zařízeními.
(61)
Nizozemsko vysvětlilo, že část podpory byla vyplacena z důvodu finančních těžkostí společnosti AVR Nuts, z hlediska rozsudku ve věci Altmark a času, který byl potřebný na uzavření formálního vyšetřovacího řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy.
(62)
Nizozemsko poukázalo na skutečnost, že společnost Edelchemie působí zejména v oblasti nebezpečného odpadu z fotografických procesů, který společnost AVR z důvodu efektivity nemůže zpracovávat. Tato společnost vlastní různá zařízení, přičemž největší význam má pro její činnost pyrolýzní pec. Na rozdíl od zařízení společnosti AVR však tato technologie údajně není vhodná pro všechny druhy odpadu RBP. Podle povolení v oblasti životního prostředí může být v této peci zpracováno nejvíce 10 000 tun, což je pro toky nebezpečného odpadu v Nizozemsku zcela nedostatečné. Nizozemsku není jasné, jak může podpora poškodit zájem společnosti Edelchemie, když společnost AVR nezpracovává žádný odpad z fotografických procesů a účtuje sazby, které odpovídají tržním podmínkám. Technologický vývoj podporují například specifické stimulační programy a skutečnost, že při udělování povolení v oblasti životního prostředí se stanoví používání nejvhodnější dostupné technologie. Doba platnosti těchto povolení je omezena na pět let. Případná podpora z minulosti nespadá do desetileté lhůty podle článku 15 nařízení (ES) č. 659/1999 a jelikož je odepisování zařízení stanoveno na deset let, pro výpočet očekávaných provozních deficitů společnosti AVR údajně každopádně neexistují žádné důsledky.
(63)
Nizozemsko namítalo, že nedošlo k nadměrné kompenzaci ani ve prospěch společnosti AVR Nuts, ani ve prospěch společnosti AVR IW. Společnost AVR IW plnila úlohu zprostředkovatele, ale neměla možnost využít tohoto postavení k získání nadměrné kompenzace, a ani tak neučinila. Tak se například odpad, který společnosti AVR Nuts dodali konkurenti, dokonce ani tehdy, pokud tento odpad přijala podle písemných záznamů společnost AVR IW jménem společnosti AVR Nuts, nezohlednil při výpočtu objemových slev na sazby za odpad, který přijala samotná společnost AVR IW. Tento odpad byl dodáván přímo do RBP, nikoli na místo provozovny společnosti AVR IW, protože to by se vzhledem k dodatečným logistickým nákladům nevyplatilo.
(64)
Podpora na kompenzaci nákladů akvizice odpadu je oprávněná. Aktivní akvizice odpadu RBP je údajně potřebná, protože se v rostoucí míře uplatňují možnosti mísení tohoto druhu odpadu nebo pozměnění jeho obalu, čímž odpad přestane spadat do kategorie odpadu RBP. Bez takovéto akvizice by podíl společnosti AVR Nuts na trhu klesal a společnost by ztratila svůj podíl na trhu ve prospěch alternativních možností zpracování odpadu, zejména v zahraničí. V důsledku toho by využívání kapacity kleslo a stouply by ztráty. Kompenzace pro společnost AVR IW za náklady akvizice nebezpečného odpadu s vysokou výhřevnou hodnotou se vysvětluje tím, že je nevyhnutelné mít k dispozici dostatečné množství tohoto druhu odpadu jako paliva. Na této skutečnosti je založeno rozdělení akvizičních nákladů mezi společnost AVR Nuts a společnost AVR IW. Uzavřením RBP dojde ke ztrátě sedmi pracovních míst, která odpovídají vypočítaným nákladům. Tato skutečnost údajně dokazuje, že těchto sedm pracovních míst představuje dodatečné akviziční náklady vynakládané výlučně v zájmu společnosti AVR Nuts.
(65)
Nizozemské orgány poskytly studii o budoucím vývoji alternativ odstraňování a využití předmětného odpadu v Nizozemsku a v sousedních zemích; na tuto studii odkazuje bod č. 13. Z této studie vyplývá, že pro budoucnost jsou naplánovány dodatečné alternativy, pomocí nichž má být zajištěno bezpečné a vhodné odstraňování a využití tohoto odpadu.
(66)
Nizozemsko rovněž předložilo hospodářskou analýzu licenční dohody a potenciální nadměrné kompenzace, kterou na žádost společnosti AVR vypracoval poradce. Ve studii se mimo jiné za prvé uvádí, že všichni významní konkurenti společnosti AVR měli možnost využívat vyšší objemové slevy, ale zjevně upřednostňovali možnost dodávat část vysbíraného odpadu alternativním zahraničním zařízením k odstranění nebo využití. Za druhé, výše kompenzace, kterou Nizozemsko za uzavření RBP skutečně poskytne, je značně nižší než náklady ve výši 45 milionů EUR, které vyčíslila samotná společnost AVR, a než náklady, které nezávislý účetní vyčíslil na téměř 40 milionů EUR. Nejvýznamnější rozdíl spočívá v rozdílných výpočtech nákladů na snížení stavu zaměstnanců.
(67)
Nizozemsko poskytlo podrobné vyúčtování rozpočtového deficitu za rok 2004. Navzdory uzavření jedné RBP je vyšší než v předchozích letech, protože situace na trhu se zhoršila, zejména proto, že klesly sazby za nebezpečný odpad s vysokou výhřevnou hodnotou.
(68)
Jelikož má stát 30procentní podíl ve společnosti AVR Chemie, mezi státem a společností AVR musí proběhnout jednání o uhrazení nákladů na zrušení a následných nákladů v případě likvidace společnosti AVR Chemie. Samozřejmě proběhnou i jednání o případném nepříznivém rozhodnutí Komise týkajícím se oznámené podpory a budou se hledat řešení, ne však bez zohlednění výroku Komise.
6 POSOUZENÍ PODPORY
6.1 Otázka, zda opatření představují státní podporu
(69)
V souladu s čl. 87 odst. 1 Smlouvy jsou „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, neslučitelná se společným trhem, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy“.
(70)
Provozní podporu a kompenzaci nákladů souvisejících s uzavřením RBP ve prospěch společnosti AVR Nuts v souladu s popisem v bodech 17 až 27 včetně poskytuje stát a jsou financovány přímo ze státních prostředků. Tato opatření jsou selektivní, protože v prvé řadě ovlivňují společnost AVR, společnost AVR Nuts a společnost AVR IW. Tyto společnosti nabízejí své služby na trhu s odpadem určeným k odstranění a na trhu s odpadem určeným k využití. Totéž platí i pro platby ze strany státu za náklady na demoliční práce a následné úpravy, na které stát poskytl záruku do výše 30 %.
(71)
Opatření je nutno považovat za opatření, která nepříznivě ovlivňují obchod mezi členskými státy. Trh s odpadem určeným k odstranění a trh s odpadem určeným k využití jsou navzájem neoddělitelně propojeny a navzdory právní úpravě a přísným kontrolám odpadu určeného ke zpracování je obchod mezi členskými státy na obou těchto trzích běžnou praxí. Například po oznámení o uzavření RBP značně vzrostl počet žádostí o povolení vývozu odpadu do jiných členských států. Na základě této skutečnosti Komise usuzuje, že podpora s ponecháním RBP v provozu měla na obchod mezi členskými státy omezující účinek.
(72)
Opatření nepředstavují zvýhodnění dodavatelů nebezpečného odpadu. Sazby za převzetí odpadu s vysokou výhřevnou hodnotou, který se používal jako palivo, byly ve srovnání se sazbami, které se účtují v Nizozemsku a v sousedních zemích, stanoveny na tržní úrovni. Sazby za převzetí odpadu C2 a odpadu RBP byly z hlediska politických úvah stanoveny na všeobecně přijatelné úrovni, avšak byly vyšší než sazby v okolních zemích. To bylo možné z důvodu omezení vývozu odpadu určeného k odstranění. Vyšší sazby by za normálních tržních podmínek nebyly proveditelnou a realistickou volbou, protože by se více odpadu vyváželo, přimíchávalo do jiných toků odpadů nebo by se legálně či ilegálně uskladňovalo na skládkách, což by tedy nepřineslo nárůst příjmů společnosti AVR Nuts. Uzavření RBP totiž dodavatelům zjednodušilo využívání nižších sazeb za převzetí v Belgii a Německu. Bez podpory by k uzavření RBP došlo dříve, a to i tehdy, pokud by se rychleji vyskytly rozsáhlejší možnosti vývozu odpadu určeného k odstranění v souladu s nařízením (EHS) č. 259/93. Potvrzuje to vývoj cen a objemu po uzavření druhé RBP. Z těchto důvodů je Komise toho názoru, že opatření neosvobodilo dodavatele nebezpečného odpadu od nákladů, které by za normálních okolností zatěžovaly jejich rozpočet.
(73)
Aniž je dotčeno posouzení, zda je opatření v souladu s čl. 86 odst. 2 Smlouvy, zastává Komise názor, že není splněno čtvrté kritérium rozsudku ve věci Altmark. Za prvé, společnost AVR Nuts nebyla vybrána na základě veřejného nabídkového řízení a uveřejnění rozhodnutí o udělení licence ve Státním věstníku - po kterém dotčené strany v průběhu šesti týdnů mohly podat námitky - nemůže nahradit veřejný a transparentní postup veřejného nabídkového řízení. Za druhé, kompenzace není stanovena na základě nákladů, které by vynaložila průměrná, dobře řízená společnost, která disponuje přiměřenou kapacitou na zpracovávání odpadu. Vzhledem k jedinečnému postavení skládky C2 a RBP v zemi se totiž zdá, že takováto průměrná společnost v Nizozemsku neexistuje. Předem stanovený rozpočtový deficit je spíše odrazem specifických podmínek, za kterých společnost AVR Nuts tato zařízení provozuje, a náklady na srovnatelná zařízení v zahraničí nebyly zohledněny. Je zjevné, že společnost AVR nedisponovala přiměřenou kapacitou na zpracování odpadu - nadměrná kapacita způsobila nedostatečné využívání RBP a nakonec její uzavření. Některé skutečnosti se odrazily v opatřeních podpory, zejména deficit za rok 2004 a kompenzace za uzavření. Za těchto okolností je třeba opatření považovat za opatření, která společnosti AVR Nuts přinášejí selektivní výhodu, nikoli jen za kompenzaci, kterou by ve stejné situaci za srovnatelných podmínek získaly i jiné společnosti, pokud by byly pověřeny výkonem tohoto závazku poskytování služeb.
(74)
Selektivní výhoda vyplývá nejen z provozních deficitů a kompenzace nákladů na uzavření, ale i ze státní záruky za 30 % nákladů na demoliční práce a následné úpravy zařízení. Skutečnost, že tyto náklady odpovídají podílu státu ve společnosti AVR Chemie, nic nemění na zjištění, že jde o státní podporu, jelikož stát by jako tichý společník ve společnosti AVR Chemie byl zodpovědný jen do výše svého podílu - a ne za další pohledávky, které tento podíl převyšují. Spíše se zdá, že záruka vyplývá z politického cíle státu předejít situaci, ve které po likvidaci společnosti AVR Nuts a společnosti AVR Chemie nebude možné uplatnit odpovědnost jiné společnosti za vhodné zabezpečení demoličních prací a následných úprav. Záruka pravděpodobně přinášela výhody po celou dobu platnosti licenční dohody, jelikož společnost by bez této záruky vytvořila (musela vytvořit) potřebné rezervy během provozní doby životnosti zařízení, aby mohla bez podpory uhradit náklady na demoliční práce a následné úpravy.
(75)
V důsledku toho oznámená opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
(76)
Komise vyjadřuje své politování, že Nizozemsko provedlo značnou část předmětných opatření podpory v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
6.2 Posouzení podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy
(77)
Členské státy mají volnost v oblasti definování služeb, které považují za služby obecného hospodářského zájmu, a to i na základě specifických znaků těchto činností, přičemž jejich definici lze přezkoumat, jen jde-li o zjevné chyby (17). V Zelené knize (2003) a v Bílé knize (2004) o službách obecného zájmu (18) Komise vysvětlila základní pojmy přístupu k této otázce. Podle bodu 3.4 Bílé knihy „V souladu s politikou Unie o udržitelném rozvoji je rovněž třeba brát náležité ohledy na úlohu služeb obecného zájmu v souvislosti s ochranou životního prostředí a na specifické charakteristiky služeb obecného zájmu, které jsou přímo spojeny s oblastí ekologie, jako je například vodohospodářství a nakládání s odpady.“ Je to v souladu s judikaturou Soudního dvora, který prohlásil, že „nakládání s určitými odpady může být službou obecného hospodářského zájmu, zejména pokud je tato služba určena k vyřešení problému ochrany životního prostředí.“ (19)
(78)
Komise souhlasí s Nizozemskem v tom, že služba podle popisu v rozhodnutí o udělení licence a v licenční dohodě je službou obecného hospodářského zájmu z následujících důvodů.
(79)
Za prvé, je zřejmé, že existuje veřejný zájem na vhodném nakládání s nebezpečným odpadem určeným k odstranění. Existuje i veřejný zájem a zájem Společenství na zajištění dostupnosti dostatečné vnitrostátní kapacity pro toto odstranění. Pokud totiž jde o odstraňování odpadu, členské státy musejí v souladu s cílem, který je formulován v čl. 5 odst. 1 směrnice 75/442/ES, usilovat o dosažení soběstačnosti.
(80)
Za druhé, státní opatření byla pro zabezpečení tohoto veřejného zájmu nevyhnutelná. Jelikož provozování RBP bylo ztrátové, bez podpory by společnost AVR uzavřela RBP a skládku C2 už koncem roku 2001.
(81)
Za třetí, tento veřejný zájem byl reálný. V rozmezí let 2002-2004 bylo odstraněno značné množství odpadu C2 a odpadu RBP, které bylo vyprodukováno v Nizozemsku, i když toto množství bylo mnohem nižší, než se očekávalo, mimo jiné v důsledku rozsudku Soudního dvora, ve kterém byly blíže vysvětleny pojmy „odpad určený k odstranění“ a „odpad určený k využití“. Nizozemsko na vývoj na trhu reagovalo tím, že kapacitu přizpůsobilo novým analýzám předpokládané potřeby, definitivně se vzdalo svého postupu a uzavřelo jedinou zbývající RBP. Tyto skutečnosti však nejsou neslučitelné s veřejným zájmem, pokud jde o skutečně odstraněné množství odpadu C2 a odpadu RBP. Množství odpadu určeného k odstranění by možná bylo nižší, pokud by Nizozemsko od začátku používalo správné definice, ale je málo pravděpodobné, že by všechen odpad C2 a odpad RBP byl použit na využití. Některá tvrzení potvrzuje množství odpadu C2 a odpadu RBP, které bylo společnosti AVR Nuts nabídnuto v roce 2004, a množství odpadu RBP, které bylo vyvezeno do zahraničí za účelem odstranění v RBP. Zúčastněné strany mají možná pravdu, když uvádějí, že i bez RBP společnosti AVR by veškerý nebezpečný odpad vyprodukovaný v Nizozemsku v tomto období mohl být odstraněn nebo využit doma nebo v zahraničí. Nedokázaly však, že bez RBP společnosti AVR by žádný odpad určený k odstranění nemusel být do zahraničí vyvezen z důvodu nedostatku kapacity. Přesně v tomto bodě může Nizozemsko svůj postup oprávněně zdůvodnit snahou obhájit veřejný zájem v souladu s cílem podle čl. 5 odst. 1 směrnice 75/442/EHS.
(82)
Za čtvrté, opatření vůbec neporušují zásadu „znečišťovatel platí“. Jak bylo konstatováno v bodě 72, dodavatelé odpadu nejsou osvobozeni od nákladů, které by za normálních okolností zatěžovaly jejich rozpočet.
(83)
Za páté, označením služby za službu obecného hospodářského zájmu nedochází k obcházení předpisů, které za normálních okolností platí. Opatření je zaměřeno na ochranu životního prostředí, jelikož se jeho prostřednictvím zabezpečuje, aby byl nebezpečný odpad zpracován vhodným způsobem na místě v blízkosti jeho zdroje. Rámcová úprava podpory v oblasti životního prostředí obsahuje předpisy týkající se provozní podpory pro účely nakládání s odpadem (bod E.3.1). Tyto předpisy však byly zavedeny v prvé řadě pro provozní podporu, která se poskytuje podnikům, které samy produkují příslušný odpad.
(84)
Za šesté, většinu odpadu C2 a odpadu RBP podle druhu dodávají podniky, ale existují i systémy sběru nebezpečného odpadu z domácností za účelem bezpečného a jednoduchého odstranění všech případných nebezpečných odpadů. Část takto vysbíraného nebezpečného odpadu je následně možné odstranit v RBP. Služba, pro kterou byla podpora poskytnuta, byla tedy obecné povahy a nepředstavovala zvýhodnění omezené skupiny uživatelů těchto služeb.
(85)
Dva společně jednající konkurenti namítají, že neexistuje žádný tržní nedostatek, který by tuto službu obecného hospodářského zájmu mohl zdůvodnit. Kromě toho v některých členských státech údajně žádné RBP neexistují. Cíle směrnice 75/442/EHS - soběstačnost v oblasti odstraňování odpadu a odstraňování odpadu blízko místa vzniku odpadu (zásada blízkosti) - se potom možná neshodují s tržním výsledkem, tím však nejsou méně legitimní.
(86)
Veřejná úloha musí být jasně popsána a výslovně určena ve státním rozhodnutí. Z rozhodnutí o udělení licence a z licenční dohody vyplývá, že společnost je správným způsobem pověřena poskytováním služby obecného hospodářského zájmu. Definice veřejného úkolu je v těchto dokumentech dostatečně přesná. Je striktně navázána na odpad pro skládku C2 a odpad s nízkou výhřevnou hodnotou určený ke spálení v RBP. Rovněž opatření podpory na kompenzaci nákladů za službu obecného hospodářského zájmu jsou popsána dostatečně podrobně. V této souvislosti je však třeba poznamenat následující skutečnosti.
(87)
Za prvé, vyskytly se nedostatky, pokud jde o transparentnost. Konkurentům nebylo vždy dostatečně jasné, zda společnost AVR IW jednala vlastním jménem, nebo jménem společnosti AVR Nuts. Rovněž systém sazeb a slev, zejména pokud jde o odpad s vysokou výhřevnou hodnotou, který bylo nutné používat jako palivo pro RBP, zpočátku nebyl dostatečně jasný. Společnosti AVR, státu a nezávislým kontrolorům však tyto otázky byly dostatečně jasné na základě licenční dohody, což umožnilo přiměřenou kontrolu.
(88)
Komise je toho názoru, že metodika popsaná v příloze I je dostatečně transparentní pro účely kontroly, a považuje dodatečná opatření na zvýšení transparentnosti při správě služby obecného hospodářského zájmu, jako ta, která byla předložena k vykonání po doručení připomínek, za dostačující.
(89)
Za druhé, pojem „všeobecně přijatelné sazby“ za zneškodnění odpadu RBP je na první pohled velmi neurčitý. V praxi to však nezpůsobovalo žádné problémy. Sazby zůstaly na té úrovni, na kterou se zvýšily v předchozích letech. V souladu se zásadou „znečišťovatel platí“ byly sazby vyšší než sazby za odstranění v zahraničí. Zúčastněné strany ani Nizozemsko však současně neprokázaly, že k tomu, aby se zabránilo ilegálním praktikám, které by mohly být škodlivé pro životní prostředí, jsou nevyhnutelně nutné nižší sazby. Nizozemsko sazby zjevně nepovažovalo za příliš vysoké, jelikož souhlasilo s předem stanovenými rozpočtovými deficity, které byly založeny na přesnějších předpokladech, pokud jde o účtované sazby.
(90)
Při všech prvcích podpory v opatřeních podpory je třeba zabránit nadměrné kompenzaci. V této souvislosti provádí Komise pro každý z těchto bodů samostatné posouzení: 1) kompenzace rozpočtových deficitů v letech 2002 a 2003; 2) kompenzace rozpočtových deficitů v letech 2004, 2005 a 2006, 3) kompenzace nákladů na uzavření, které spočívají a) v kompenzaci nákladů na uzavření v souvislosti s dohodnutými investicemi, pokud ještě nebyly odepsány, b) v nákladech na uzavření v důsledku urychleného uzavření RBP, a 4) podpora obsažená v záruce.
(91)
Pokud jde o rozpočtové deficity v letech 2002 a 2003, Komise považuje metodiku výpočtu očekávaných deficitů, které jsou poskytovány v podobě podpory, za vhodnou a dostatečně restriktivní. Všechny prvky kromě kompenzace akvizičních nákladů (viz body 108 až 113 včetně) souvisejí přímo s plněním závazku, který spočívá v poskytování veřejné služby. Neexistuje žádný důvod předpokládat, že výdajové položky jsou uměle zvýšené, a jelikož Nizozemsko povolalo nezávislého poradce, mohlo podporu vypočítat restriktivně. Metodika obsahuje podrobnější analýzu počátečního salda společnosti AVR Nuts, která poskytuje dobrý výchozí bod pro odhady výdajů a příjmů společnosti AVR Nuts v nové situaci. Variabilní náklady, přímé fixní náklady a náklady vypočítané jinými společnostmi společnosti AVR Nuts byly stanoveny na základě podrobných členění. Investice a odpisy jsou přiměřeně zohledněny v podobě podrobného investičního plánu na roky 2002-2016 a odepsáním nových investic za 7,24 let. Tím se zajistilo, že nebylo možné náklady uměle zvýšit specifickými investicemi nebo nerovnoměrným odepisováním. V připomínkách zúčastněných stran byly vzneseny různé otázky, nebyl však předložen žádný důkaz o nadměrné kompenzaci. Kromě toho poruchy a technické problémy způsobily za roky 2002 a 2003 ztráty v celkové výši 12 milionů EUR nad rámec předem stanovených ztrát. Tím je vyloučena jakákoli nadměrná kompenzace ve prospěch společnosti AVR Nuts v tomto období.
(92)
Na období 2004-2006 je podpora stanovena na základě stejné metodiky. Proto Komise předem neočekává, že by došlo k nadměrné kompenzaci. Předem stanovený rozpočtový deficit z roku 2004 je založený na úplně stejné metodice a nárůst předem stanoveného deficitu, navzdory uzavření jedné z RBP, je zcela vysvětlen na základě různých výdajových položek v rámci této metodiky (viz číselné údaje v příloze I). Vzhledem k vysokým ztrátám nad rámec předem stanovených deficitů za roky 2002 a 2003 nemůže překvapovat skutečnost, že předem stanovený deficit na rok 2004 byl nakonec vyšší. Uzavření první RBP navíc mohlo snížit variabilní náklady, jeho dopad na fixní náklady, které představují významnou část celkových nákladů, však zůstal omezený. V souladu se všeobecnou politikou Komise však musí být nadměrná kompenzace nákladů na službu obecného hospodářského zájmu vyloučena nejen předem, ale i následně. Proto Komise požaduje, aby Nizozemsko kontrolovalo skutečné náklady a v potřebné míře přizpůsobilo výši podpory, aby se zabránilo tomu, že by kompenzace umožnila společnosti AVR Nuts dosáhnout ze svých činností zisk, který je vyšší, než je pro tento druh činnosti v tomto odvětví obvyklé.
(93)
Komise akceptuje skutečnost, že podporu lze poskytnout jako kompenzaci výdajů za uzavření v souvislosti s dohodnutými investicemi, pokud tyto investice ještě nebyly odepsány. Bez účinných záruk nelze očekávat, že provozovatel uzavře dohodu o poskytování služeb, které si vyžadují značné investice, na dobu pěti let. Odepsání investic během období, které odpovídá době platnosti dohody (pět let) by bylo rovněž nepřiměřené. V důsledku toho by předem stanovené ztráty za toto období - a tím i podpora - byly mnohem vyšší. V tomto bodě představují podmínky licenční dohody nevyhnutelný a efektivní důsledek kompenzačního systému. Skutečnost, že tato ustanovení byla použita před předpokládaným datem konce licenční dohody, na tomto zjištění nic nemění. Na základě informací, které poskytlo Nizozemsko, Komise předpokládá, že pro tuto účast nebude poskytnuta nadměrná kompenzace. Určitý počet bodů však není dostatečně jasný, zejména to, zda příjmy z prodeje aktiv nebo zisky z dalšího užívání pro jiné účely budou přiměřeně zohledněny. V důsledku toho Komise žádá, aby Nizozemsko kontrolovalo skutečné náklady i v případě tohoto prvku a přiměřeně upravilo výši podpory.
(94)
Komise může rovněž souhlasit s tím, aby byla poskytnuta kompenzace za dodatečné náklady v důsledku toho, že RBP byly uzavřeny dříve, než se plánovalo. Není možné zavázat členský stát, aby v plnění takové dohody pokračoval, zejména pokud členský stát takto platí méně, než by pravděpodobně musel zaplatit v případě pokračování těchto činností. Údaje, které Nizozemsko o těchto dodatečných nákladech poskytlo, jsou poměrně podrobné. Rozličné prvky se však zakládají na odhadech, u kterých, jak se zdá, existuje velmi velký prostor pro nepřesnosti. Kromě toho je možné zahrnout jen náklady nevyhnutelně související se službou obecného hospodářského zájmu a s urychleným uzavřením a z dostupných informací není dostatečně jasné, zda tomu tak je v tomto případě. V důsledku toho Komise žádá, aby Nizozemsko kontrolovalo skutečné náklady i v případě tohoto prvku a přiměřeně upravilo výši podpory.
(95)
Na závěr může Komise souhlasit s tím, aby byla podpora poskytnuta prostřednictvím použití záruky za úhradu 30 % nákladů na demoliční práce a následný úklid. Pokud by žádná záruka neexistovala, provozní deficity a provozní podpora by pravděpodobně byly vyšší, protože by bylo třeba vyčlenit odpovídající částku jako rezervu. Náklady tak přímo souvisí s původním cílem politiky poskytovat uvedenou službu obecného hospodářského zájmu v Nizozemsku. Skutečné náklady však ještě nejsou známy, takže Komise dále vyžaduje přiměřenou kontrolu.
(96)
Po shrnutí všech skutečností Komise dospěla k závěru, že nedochází k poskytování nadměrné kompenzace za provozní deficity za roky 2002 a 2003, ale že zbývající prvky podpory může povolit jedině tehdy, jestliže Nizozemsko zaručí, že během celého období později nedojde k poskytování nadměrné kompenzace, přičemž zohlední i vyšší deficity a přebytky za každý rok doby platnosti licence. Podpora může umožnit, aby společnost AVR Nuts za předmětné činnosti dosahovala přiměřený zisk. V rámci dohody bylo riziko podstupované společností AVR omezeno tím, že předem stanovené ztráty měly být v plné výši kryty touto podporou. Provozní riziko však z větší části nesla společnost AVR (20). Její činnost tedy nebyla zcela bez rizika, jak se ukázalo i v praxi. Vzhledem k tržním podmínkám a k rizikovému profilu společnosti AVR Nuts může Komise určitě souhlasit se ziskem v maximální výši výnosu z nizozemských státních dluhopisů zvýšeného o 2 procenta. Pokud by se v praxi ukázalo, že zisk tuto hranici překročil, musí Nizozemsko upravit výši podpory se zpětnou účinností a v souladu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy oznámit každou podporu, která společnosti AVR Nuts umožní překročit tuto procentuální sazbu zisku. Při následné kontrole je třeba přiměřeně prověřit, zda nedošlo k poskytnutí jakékoli nadměrné kompenzace. Za tímto účelem Komise vyžaduje podrobné monitorovací zprávy, ve kterých musí být uvedeny alespoň body stanovené v příloze II tohoto rozhodnutí.
(97)
Komise dohlíží na přiměřenost opatření, aby prostředky, které se používají ke splnění úkolu obecného zájmu, nevedly ke zbytečnému ovlivňování obchodu. Konkrétněji je třeba dohlížet na to, aby omezení ustanovení Smlouvy o ES, a hlavně omezení hospodářské soutěže a omezení svobod na vnitřním trhu, nezacházela dále, než je nevyhnutelné a účelné k vykonání úkolu.
(98)
Komise zastává názor, že opatření, která přijalo Nizozemsko, z velké části splňují požadavek přiměřenosti. Je obtížné říci, jakými jinými prostředky Nizozemsko mohlo zabezpečit, aby byla k dispozici dostatečná vnitrostátní kapacita na odstraňování nebezpečného odpadu. Žádná ze zúčastněných stran neprokázala, že k dosažení tohoto cíle existují méně rušivé alternativy. Za přiměřené se považují i tyto prvky opatření.
(99)
Systém sazeb za převzetí založený na objemových slevách: Jelikož účelem tohoto systému je udržet dostatečnou kapacitu na přiměřené odstraňování odpadu RBP, jeho samozřejmým důsledkem je zaměřit se na maximální využití kapacity, aby náklady byly udržovány na co nejnižší úrovni. Jak Nizozemsko prokázalo, všichni dodavatelé mohli uplatnit svůj nárok na tyto slevy, ať už přímo nebo jen při dodání odpadu prostřednictvím zprostředkovatelů. Proto je systém sazeb za převzetí založený na objemových slevách oprávněný. Systém nediskriminačních sazeb a objemových slev pro všechny dodavatele - tedy i pro společnost AVR IW - omezuje narušování hospodářské soutěže způsobené opatřeními. I když v praxi možná existoval zmatek, nediskriminační charakter systému mohl být jasný všem zúčastněným stranám. Když vyšlo najevo, že jsou v této oblasti zmatky, přijalo Nizozemsko dostatečná doplňující opatření ke zvýšení transparentnosti. Stanovením sazby za odpad s vysokou výhřevnou hodnotou na úrovni konkurujících alternativ odstraňování došlo k omezení narušování hospodářské soutěže na trhu s tímto druhem odpadu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že žádná společnost v Nizozemsku nebyla povinna dodávat odpad RBP nebo odpad určený k odstranění s vysokou výhřevnou hodnotou společnosti AVR Nuts nebo společnosti AVR IW. Naproti tomu společnost AVR Nuts je na základě licenční dohody povinna přijímat všechen odpad C2 a odpad RBP, který jí je nabízen, bez ohledu na to, zda je současně dodán i odpad určený k odstranění s vysokou výhřevnou hodnotou, nebo ne. V tomto bodě Komise nenašla dostatečné důkazy o tom, že by ze strany společnosti AVR na první pohled mělo jít o zneužívání dominantního postavení a licenční dohoda jakoukoli oporu pro takové zneužívání určitě neposkytuje.
(100)
Kompenzace nákladů na uzavření: Ustanovení v licenční dohodě v souvislosti s kompenzací zůstatkové účetní hodnoty ještě neodepsaných investic, které společnost AVR se souhlasem státu uskutečnila během doby platnosti dohody, která bude vyplacena, pokud nedojde k prodloužení dohody, je rovněž třeba považovat za přiměřené. Bez takovéto záruky nebylo možno oprávněně očekávat souhlas společnosti AVR. Totéž platí i pro záruku státu za úhradu až 30 % nákladů na demoliční práce a následný úklid při likvidaci zařízení. Potřebná demolice staveb a úklid samozřejmě jsou ve veřejném zájmu. Vzhledem ke 30procentnímu podílu ve společnosti AVR Chemie je přijatelné, aby stát na sebe vzal odpovědnost za svůj podíl, zatímco zbývající odpovědnost zůstává na druhém podílníku, společnosti AVR Holding.
(101)
Zachování původně dvou RBP: Komise zkoumala, zda Nizozemsko muselo poskytnout podporu na zachování jen jedné RBP. Otázkou je, zda příspěvek na uskutečnění cílů, které si vytyčilo Nizozemsko, zachováním druhé RBP vyváží podpora, kterou si vyžaduje, a možné nepříznivé důsledky pro hospodářskou soutěž, které z toho vyplývají.
(102)
V tomto bodě Komise uznává, že pro Nizozemsko může být oprávněným cílem disponovat dostatečnou vnitrostátní kapacitou na zpracovávání odpadu RBP s cílem zabránit nedostatku kapacity, v jehož důsledku by byl stát povinen povolit vývoz tohoto odpadu do zahraničí. Při posuzování této skutečnosti není možné se vyhnout určité pružnosti se zřetelem na skutečnost, že nebylo možno předem s určitostí předpokládat, jaké toky odpadu C2 a odpadu RBP budou vyprodukovány, a se zřetelem na rizika spojená s dostupností zařízení. Tato rizika se skutečně vyskytla, když byla jedna z RBP v důsledku poruch v roce 2002 na nějaký čas mimo provoz. Dostupná kapacita představovala v roce 2002 jen 73 % a v roce 2003 jen 75 % povolené kapacity v objemu 100 000 tun. Proto musely nizozemské orgány v rozporu s cíli své politiky povolit vývoz odpadu RBP.
(103)
Při porovnání předpokládaných objemů odpadu RBP a kapacity obou RBP je třeba připomenout následující skutečnosti: Při přípravě licenční dohody koncem roku 2001/v polovině roku 2002 se předpokládaná nabídka odpadu RBP odhadovala na zhruba 38 500 tun ročně. Tento odhad byl založen na zkušenostech z minulosti. K jeho zpracování je třeba minimálně stejný objem odpadu s vysokou výhřevnou hodnotou. Jedna RBP by na řádné zpracování takového množství odpadu jednoznačně nepostačovala. Spolu s tímto číslem je však třeba uvést tři kritické poznámky. Za prvé, část předpokládané dodávky odpadu RBP společnosti AVR Nuts byla pravděpodobně důsledkem toho, že Nizozemsko používalo definici „odpadů určených k odstranění“ do začátku roku 2003 restriktivně. Za druhé, zúčastněné strany poukázaly na alternativní vnitrostátní kapacitu na zpracování odpadu RBP. Za třetí, při sestavování odhadů údajně nebyla zohledněna možnost, že by společnost AVR část odpadu zpracovala ve svých roštových pecích na zpracování domovního odpadu (21). Na druhou stranu však odhad výslovně bere v úvahu tehdejší vývoj. Nabídka odpadu RBP na vývoz se navíc každým rokem mění a závisí na situaci na mezinárodním trhu, situace je rovněž různá, pokud jde o různé kategorie odpadů. Kromě toho začátkem roku 2002 ještě existovala značná zásoba odpadu RBP, takže na začátku rozhodujícího období byla nabídka zaručena. Odhad toku odpadu RBP by byl pravděpodobně nižší, pokud by nizozemské orgány v roce 2002 tento odhad postavily na předpokladu správného používání definice odpadu určeného k využití, ale zdá se málo pravděpodobné, že na základě údajů, které byly v daném okamžiku k dispozici, by tento odhad byl natolik nízký, že by nizozemské orgány mohly s jistotou rozhodnout, že postačuje jen jedna RBP. Některá z těchto tvrzení potvrzuje skutečnost, že v roce 2003, kdy už Soudní dvůr objasnil přesnou definici „odpadů určených k odstranění“, bylo Nizozemsko stále ještě nuceno povolit vývoz odpadu RBP v důsledku kapacitních problémů společnosti AVR. Skutečnost, že se tok odpadu RBP do společnosti AVR skutečně snížil, lze do velké míry vysvětlit pomocí faktorů, jako je nárůst vývozu. Pokud jde o ostatní kapacitu v Nizozemsku, poukazuje Komise na to, že značná část této kapacity byla k dispozici až od konce roku 2003 po vydání požadovaných povolení pro nejvýznamnější konkurenční pyrolýzní zařízení. Zúčastněné strany nebyly schopny prokázat, že nizozemské orgány už v roce 2002 musely počítat s dostatečnou alternativní vnitrostátní kapacitou na zpracování všech druhů odpadu RBP, který se v Nizozemsku produkuje a dodává k odstranění.
(104)
Rozhodnutí ponechat v provozu dvě RBP namísto jedné způsobilo zvýšení objemu podpory zejména kvůli investicím, které se zdály nevyhnutelné a které bylo následně třeba kompenzovat v důsledku uzavření. Část těchto investic však v okamžiku podpisu licenční dohody nebyla plánována. Důsledky pro předem stanovené provozní deficity byly relativně omezené, protože do značné míry převažovaly fixní náklady. Komise předpokládá, že důsledky pro konkurenty zůstaly rovněž poměrně omezené: nic nenasvědčuje tomu, že by ponechání dvou RBP v provozu vedlo ke spalování zvýšeného objemu RBP a jiného nebezpečného odpadu. Využití kapacity na jiné druhy odpadu - o kterém nebyly předloženy žádné důkazy - je poměrně neúčelné a nelze usuzovat, že mělo na konkurenty zvláště negativní vliv.
(105)
Vzhledem k výše uvedené skutečnosti je Komise toho názoru, že původní rozhodnutí o ponechání dvou RBP v provozu lze považovat za přiměřené a že rozhodnutí o uzavření RBP nebyla přijata příliš pozdě.
(106)
Úloha společnosti AVR IW: společnost AVR IW zabezpečovala velkou část administrativy společnosti AVR Nuts a byla současně konkurentem jiných dodavatelů odpadu určeného k odstranění. Díky tomu získávala informace o plánovaném a skutečném objemu odpadu. Jelikož ani jeden dodavatel nebyl povinen společnosti AVR Nuts dodat původně uvedené množství odpadu a jelikož skutečné sazby a slevy byly v konečném důsledku založeny výlučně na skutečně dodaném objemu odpadu, je těžké posoudit, jak mohla společnost AVR IW ze své ústřední pozice vytěžit finanční nebo strategickou výhodu. Nizozemsko prohlásilo, že společnost AVR IW této pozice nemohla zneužít, a ani Komise, mimo jiné na základě připomínek zúčastněných stran, nemůže dospět k jinému závěru. Je možné, že společnost AVR IW vlastním jménem nabízela zpracování odpadu za sazby, které byly nižší než sazby společnosti AVR Nuts, to však nelze označit za důsledek opatření podpory a mohlo by to patřit do rámce konkurenčního jednání; případní konkurenti mohli bez zábran postupovat podobně. I kdyby společnost AVR IW přesměrovala část odpadu RBP do svých zařízení na spalování domovního odpadu (což nebylo prokázáno), nezdá se, že by to vedlo k nepřiměřenému narušení, jelikož každý dodavatel se znalostmi o odpadu mohl dosáhnout podobných zisků tak, že by tento odpad jednoduše nabídl přímo jiným zařízením na spalování domovního odpadu - společnosti AVR nebo jiných společností. Jelikož byla podpora navíc vyměřena na základě předem stanoveného rozpočtu, Komise předpokládá, že si společnost AVR zvolila efektivní řešení a odpad nepřesměrovala, pokud by to vedlo k nedostatečnému využívání zařízení a tím ke zvýšení skutečné ztráty. Podobné přesměrování odpadu je ve skutečnosti třeba považovat spíše za účelné hospodaření s odpady v souladu se zásadami Společenství.
(107)
Technologický vývoj: Komise nepředpokládá, že opatření budou mít zvláště negativní dopad na vývoj alternativních technologií v oblasti odstraňování a využívání odpadů. Jak uvedlo Nizozemsko, k podpoře takového vývoje existují jiné nástroje. V roce 2003 bylo například uděleno povolení pro inovační pyrolýzní zařízení. Sazby, které účtovala společnost AVR, byly mnohem vyšší než sazby, které účtoval provozovatel tohoto zařízení, a proto je třeba rušivý dopad podpory, pokud jde o tento bod, pokládat za omezený.
(108)
Podpora na akvizici odpadu: Na rozdíl od předešlých prvků není možné považovat opatření za přiměřená, pokud jde o akvizici odpadu, jako v případě společnosti AVR IW, za kterou společnost AVR Nuts vyplácí kompenzaci z podpory, kterou získává od státu. Komise chápe, že k omezení nákladů systému musí být objem odpadu ke zpracování, a zejména objem odpadu RBP, u kterého jsou sazby za převzetí nejvyšší, co největší. Jak bylo uvedeno v bodě 99, z tohoto důvodu je možno akceptovat systém nediskriminačních objemových slev. Naproti tomu kompenzace poskytovaná společnosti AVR za akvizici odpadu je nepřiměřeným narušením hospodářské soutěže, jelikož společnost AVR IW je jediným příjemcem. Její konkurenti žádnou srovnatelnou kompenzaci akvizičních nákladů, které musejí vynakládat, nedostávají. Pokud jde o nebezpečný odpad s vysokou výhřevnou hodnotou, v případě přetrvávajícího nedostatku tohoto odpadu mohlo řešení spočívat v nediskriminačním snížení sazeb za převzetí. I v případě odpadu RBP je třeba kompenzaci akvizičních nákladů považovat za nepřiměřenou. Tato kompenzace poskytuje společnosti AVR IW diskriminační výhodu pro účely specifické činnosti, která přímo konkuruje jiným společnostem, které se zabývají nakládáním s odpady. Tato akvizice určitě není přímo ve veřejném zájmu, který zdůvodňuje podporu. Naopak, může dokonce stimulovat odstraňování odpadu v Nizozemsku na úkor využívání odpadu jinde. Za specifických okolností to může být v rozporu se zásadou, že odpad by se měl zpracovávat blízko jeho zdroje. Částku ve výši 2,4 milionu EUR určenou pro akvizici, která byla prvkem podpory založené na předem stanoveném rozpočtu pro společnost AVR Nuts a byla převedena na společnost AVR IW, tedy nelze zdůvodnit na základě čl. 86 odst. 2 Smlouvy. Tento prvek podpory je v bodě 6.3 přezkoumán z hlediska slučitelnosti s čl. 87 odst. 2 a 3 Smlouvy.
6.3 Přezkoumání kompenzace za akvizici podle článku 87 Smlouvy
(109)
Komise zkoumala, zda se na kompenzaci pro společnost AVR IW pro účely akvizičních nákladů vztahují výjimky podle čl. 87 odst. 2 a 3 Smlouvy. Výjimky podle čl. 87 odst. 2 Smlouvy by mohly sloužit jako základ uznání podpory za slučitelnou se společným trhem. Podpora však: a) není sociální povahy a není poskytována individuálním spotřebitelům; b) neslouží k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi a c) není potřebná k vyrovnání hospodářských znevýhodnění způsobených rozdělením Německa.
(110)
Na tuto kompenzaci se nevztahují ani výjimky podle čl. 87 odst. 3 písm. a), b) a d) Smlouvy; ty se vztahují na podporu hospodářského rozvoje oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností, na podporu při uskutečňování projektů společného evropského zájmu nebo nápravě vážné poruchy v hospodářství některého členského státu a na podporu určenou na pomoc kultuře a zachování kulturního dědictví. Nizozemsko se nepokoušelo podporu zdůvodnit žádným z těchto důvodů.
(111)
Pokud jde o první část výjimky podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy, zejména podpory k usnadnění rozvoje určitých hospodářských činností, Komise poukazuje na to, že podpora není zaměřena ani na výzkum a vývoj, ani na investice uskutečňované středními a malými podniky, ani na záchranu nebo restrukturalizaci společnosti AVR IW. Podpora ani nepřispívá k regionálnímu rozvoji, ani společnost AVR IW nesídlí v regionu, kde pro regionální podporu přicházejí v úvahu počáteční investice. Proto není možné prohlásit podporu za slučitelnou se společným trhem na základě toho, že by usnadňovala rozvoj určitých regionů.
(112)
Komise zkoumala, zda opatření podpory z nějakého dalšího důvodu splňuje kritéria výjimky podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy, a zejména zda se na tento případ vztahuje rámcová úprava podpory v oblasti životního prostředí. Jelikož podpora představuje provozní podporu, Komise podporu zkoumala srovnáním s bodem E.3.1 rámcové úpravy podpory v oblasti životního prostředí. Nezdá se však, že by podpora byla nevyhnutelná, ani není omezena na striktní kompenzaci dodatečných nákladů na výrobu se zřetelem k tržní ceně příslušných výrobků nebo služeb.
(113)
Jelikož se na tuto kompenzaci nevztahuje žádná ze všech těchto výjimek, dospěla Komise k závěru, že je tato podpora neslučitelná se společným trhem a je nutné ji od příjemce, společnosti AVR IW, vymáhat v souladu s článkem 14 nařízení (ES) č. 659/1999 podle ustanovení kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (22).
7 ZÁVĚR
(114)
Komise dospěla k závěru, že státní podporu ve prospěch společnosti AVR Nuts představují tato opatření: 1) kompenzace rozpočtových deficitů v letech 2002 a 2003; 2) kompenzace rozpočtových deficitů v roce 2004 a za zbývající období let 2005-2006, 3) kompenzace nákladů na uzavření, kterou tvoří a) kompenzace nákladů na uzavření v souvislosti s dohodnutými investicemi, pokud ještě nebyly odepsány, b) nákladů na uzavření v důsledku předčasného ukončení zpracovávání odpadu v RBP, a 4) podpora obsažená v záruce. Podporu, kromě části na kompenzaci nákladů na akvizici odpadu, lze prohlásit za slučitelnou se společným trhem, jelikož představuje kompenzaci nákladů služby obecného hospodářského zájmu ve smyslu čl. 86 odst. 2 Smlouvy za předpokladu, že podpora nepřekročí celkový souhrn ztrát, které v tomto období skutečně vznikly, přičemž zbude prostor jen na přiměřený zisk. Proto Komise žádá, aby Nizozemsko každoročně předkládalo zprávy o skutečném využívání podpory a o ziskovosti činností v příslušném roce. Nizozemsko musí rovněž kontrolovat kompenzaci nákladů na uzavření a při této kontrole musí věnovat pozornost bodům, které jsou uvedeny v příloze II. Předběžná zpráva o této kontrole musí být Komisi předložena nejpozději na jaře 2006 a závěrečná zpráva nejpozději na jaře 2007. Kromě toho musí Nizozemsko oznámit každou podporu společnosti AVR Nuts, na jejímž základě tato společnost může dosáhnout vyššího zisku, než je výnos z nizozemských státních dluhopisů zvýšený o 2 procenta. Tato podpora nesmí být vyplacena dříve, než ji schválí Komise v souladu s článkem 4 nebo 7 nařízení (ES) č. 659/1999.
(115)
Naproti tomu kompenzaci ve výši 2,396 milionu EUR, která byla převedena na společnost AVR IW za účelem nákladů na akvizici odpadu, nelze prohlásit za slučitelnou, jelikož ji nelze považovat za přiměřenou kompenzaci za službu obecného hospodářského zájmu. Jde spíše o kompenzaci poskytovanou společnosti AVR IW, pokud jde o výdaje, které za normálních okolností musí být zahrnuty do rozpočtu společnosti, která se zabývá nakládáním s odpadem. Na tuto kompenzaci se nevztahuje žádná z výjimek ze zákazu státní podpory podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy. Tuto část podpory je tedy nutno vymáhat přímo od společnosti AVR IW. Proto Komise Nizozemsku nařizuje, aby společnosti AVR IW přikázalo navrátit podporu s úrokem podle podmínek, které jsou stanoveny v tomto rozhodnutí.
(116)
Komise žádá Nizozemsko, aby na základě dotazníku, který je k tomuto rozhodnutí připojen jakožto příloha III, předložilo požadované údaje a jasně uvedlo, která opatření k okamžitému a účinnému navrácení protiprávní státní podpory jsou plánována a která už byla přijata. Komise žádá Nizozemsko, aby do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytlo všechny písemnosti, které potvrzují, že vůči společnosti AVR IW bylo zahájeno řízení o navrácení (jako například příkazy k navrácení, atp.),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Kompenzace provozních deficitů, kompenzace nákladů na uzavření rotačních bubnových pecí a záruka státu uhradit 30 % nákladů na demoliční práce a úklid, které vyplývají z licenční dohody mezi Nizozemskem a společností AVR Nuts a které Nizozemsko částečně provedlo, představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
Článek 2
Za podmínek stanovených v článku 3 je státní podpora uvedená v článku 1 s výjimkou podpory uvedené v článku 4, která je dále poskytována společnosti AVR IW, slučitelná se společným trhem, jelikož příjemci poskytuje kompenzaci nákladů na službu obecného hospodářského zájmu ve smyslu čl. 86 odst. 2 Smlouvy.
Článek 3
1. Podpora ve prospěch společnosti AVR Nuts není vyšší než součet předem stanovených deficitů, skutečných dodatečných ztrát, které společnosti AVR Nuts vznikly, a přiměřeného zisku během doby platnosti licenční dohody. Pokud by se stalo, že zisk v období poskytování podpory bude ve skutečnosti vyšší než výnos z nizozemských státních dluhopisů zvýšený o dvě procenta, Nizozemsko se zpětnou účinností upraví výši podpory.
2. Nizozemsko předloží zprávu o provedení opatření v roce 2004, jakož i výroční zprávy o provedení záruky za náklady na demoliční práce a úklid a o provedení opatření pro skládku C2 během zbývající doby jejich platnosti. Nejpozději na jaře 2006 Nizozemsko předloží průběžnou zprávu o kontrole kompenzace nákladů na uzavření a nejpozději na jaře 2007 závěrečnou zprávu. V těchto zprávách bude zdůvodněna kompenzace, přičemž budou přiměřeně zohledněny body uvedené v příloze II.
Článek 4
Podpora ve prospěch společnosti AVR IW, která spočívá v kompenzaci akvizičních nákladů ve výši 2,396 milionu EUR, je neslučitelná se společným trhem.
Článek 5
1. Nizozemsko přijme veškerá opatření potřebná k tomu, aby bylo možno získat podporu uvedenou v článku 4 od společnosti AVR IW.
2. Navrácení se provede bezodkladně a v souladu s postupy vnitrostátního práva za předpokladu, že umožňují okamžitý a účinný výkon tohoto rozhodnutí.
3. Podpora, která má být vrácena, zahrnuje úroky od okamžiku, kdy mohl příjemce podporou disponovat, až do okamžiku jejího skutečného vrácení.
4. Úroky se vypočítají podle ustanovení kapitoly V nařízení (ES) č. 794/2004.
Článek 6
1. Nizozemsko do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí sdělí Komisi, jaká opatření už přijalo a jaká se chystá přijmout za účelem navrácení podpory uvedené v článku 4. Tyto údaje budou poskytnuty na základě dotazníku, který je k tomuto rozhodnutí připojen jako příloha III.
2. Nizozemsko do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne všechny písemnosti, které potvrzují, že vůči společnosti AVR IW bylo zahájeno řízení o navrácení.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Nizozemskému království.
V Bruselu dne 22. června 2005.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 22 päivänä kesäkuuta 2005,
valtiontuesta, jonka Alankomaat on myöntänyt AVR:lle vaarallisen jätteen käsittelyyn
(tiedoksiannettu numerolla K(2005) 1789)
(Ainoastaan hollanninkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2006/237/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
1 MENETTELY
(1)
Alankomaat ilmoitti 7. tammikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (joka kirjattiin saapuneeksi 10. tammikuuta 2003 numerolla A/30189) AVR Nutsbedrijf Gevaarlijk Afval BV:lle (jäljempänä ’AVR Nuts’) myönnettävästä toimintatuesta huolehdittavaksi tarkoitetun vaarallisen jätteen käsittelyyn Alankomaissa. Suurin osa tuesta on tarkoitettu vaarallisen jätteen polttamiseen kahdessa pyörivällä rummulla varustetussa uunissa (jäljempänä ’DTO’). Alankomaat on vedonnut perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan soveltamiseen ja pyytänyt komissiota päättämään, ettei tuki ole perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, koska siinä on kyse asianmukaisesta korvauksesta, joka myönnetään perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua koskevan velvoitteen täyttämisestä. Asia kirjattiin numerolla N 43/2003.
(2)
Komissio pyysi lisätietoja 7. helmikuuta (viitenumero D/50847) ja 22. huhtikuuta 2003 (viitenumero D/52566) päivätyillä kirjeillä. Alankomaat toimitti lisätietoja 24. maaliskuuta 2003 (kirjattu 28. maaliskuuta 2003 numerolla A/32279) ja 19. kesäkuuta 2003 (kirjattu 25. kesäkuuta 2003 numerolla A/34394) päivätyillä kirjeillä. Alankomaiden ja komission yksiköiden edustajat tapasivat 21. toukokuuta 2003. Kaksi kilpailijaa toimitti 2. toukokuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (kirjattu 5. toukokuuta 2003 numerolla A/33155) yhteisen kantelun tuesta. Ne ilmoittivat komissiolle 20. toukokuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (kirjattu samana päivänä numerolla A/33548), että niistä toisen tytäryritys yhtyi kanteluun.
(3)
Komissio aloitti 24. kesäkuuta 2003 tekemällään päätöksellä C(2003) 1763 perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn ilmoitetun tuen osalta. Asia kirjattiin numerolla C 43/2003. Päätöksestä ilmoitettiin Alankomaille 26. kesäkuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (viitenumero D/230250). Päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä20. elokuuta 2003 (2). Komissio sai huomautuksia neljältä asianomaiselta (kirjattu numeroilla A/36309, A/36463, A/36645, A/36679, A/36870, A/37077, A/37480 ja A/37569), joihin kuuluu myös toinen toukokuussa kantelun tehneistä kilpailijoista. Kyseinen kantelu oli toimitettu vielä erään toisen yrityksen nimissä, joka kuuluu samaan konserniin kuin toinen alkuperäisen kantelun tehneistä kilpailijoista (jäljempänä näistä neljästä yksiköstä käytetään yhteistä nimitystä ’kaksi yhdessä toimivaa kilpailijaa’). Komissio toimitti huomautukset Alankomaille 1. lokakuuta 2003 (viitenumero D/56129), 29. lokakuuta 2003 (viitenumero D/56898), 7. marraskuuta 2003 (viitenumero D/57120) ja 12. marraskuuta 2003 (viitenumero D/57185) päivätyillä kirjeillä. Komissio esitti kirjeissä myös eräitä lisäkysymyksiä.
(4)
Kaksi yhdessä toimivaa kilpailijaa ilmoitti 13. elokuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (kirjattu 14. elokuuta 2003 numerolla A/35706) komissiolle, että osa tuesta oli maksettu AVR Nutsille. Ne pyysivät komissiota antamaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (3) 11 artiklan nojalla päätökset, joilla Alankomaat velvoitetaan keskeyttämään tuen maksaminen ja perimään jo myönnetty tuki toistaiseksi takaisin. Komission 20. elokuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (viitenumero D/55321) esittämästä pyynnöstä Alankomaat vahvisti 25. syyskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (kirjattu 30. syyskuuta 2003 numerolla A/36690), että ilmoitettua tukea oli maksettu AVR Nutsille vuodelta 2002 ja vuoden 2003 ensimmäiseltä vuosineljännekseltä. Komissio ilmoitti 20. lokakuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (viitenumero D/56735) kahdelle yhdessä toimivalle kilpailijalle, ettei se aikonut antaa pyydettyjä päätöksiä. Kaksi yhdessä toimivaa kilpailijaa toisti pyyntönsä 14. marraskuuta 2003 (kirjattu 17. marraskuuta 2003 numerolla A/37909) ja 1. joulukuuta 2003 (kirjattu 2. joulukuuta 2003 numerolla A/38325) päivätyillä kirjeillä. Viimeksi mainittu kirje meni ristiin komission 24. marraskuuta 2003 päivätyn vastauksen kanssa (viitenumero D/57541), jossa komissio vahvisti kantansa.
(5)
Pyydettyään ensin huomautusten esittämisen määräajan lykkäämistä (14. heinäkuuta 2003 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin 18. heinäkuuta 2003 numerolla A/35109, sekä 29. lokakuuta 2003 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin 5. marraskuuta 2003 numerolla A/37568), johon komissio ilmoitti suostuvansa 23. heinäkuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (viitenumero D/54737), Alankomaat toimitti huomautuksensa komission päätökseen 18. joulukuuta 2003 (kirjattu 8. tammikuuta 2004 numerolla A/30088) päivätyllä kirjeellä. Alankomaat toimitti huomautuksensa asianomaisilta saatuihin huomautuksiin 23. joulukuuta 2003 (kirjattu 8. tammikuuta 2004 numerolla A/30090), 23. tammikuuta 2004 (kirjattu 29. tammikuuta 2004 numerolla A/30621), 25. helmikuuta 2004 (kirjattu 27. helmikuuta 2004 numerolla A/31451) ja 23. huhtikuuta 2004 (kirjattu 30. huhtikuuta 2004 numerolla A/33118) päivätyillä kirjeillä. Kahdessa viimeksi mainitussa kirjeessä Alankomaat ilmoitti komissiolle myös AVR Nutsin senhetkisestä tilanteesta. Koska kasvavat alijäämät olisivat edellyttäneet jatkuvasti suurempia tukimääriä, toinen pyörivällä rummulla varustettu uuni päätettiin sulkea 1. heinäkuuta 2004 alkaen. Toisen uunin sulkemista harkittiin. Tiedoista ilmeni, että alkuperäiseen tukisopimukseen sisältyi määräyksiä, joiden perusteella Alankomaat myöntäisi määrätyn suuruisen korvauksen sulkemiskustannuksista.
(6)
Uusien tietojen perusteella komissio laajensi 14. heinäkuuta 2004 antamallaan päätöksellä (C(2004) 2640 lopullinen) perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn koskemaan myös korvauksia, jotka maksettaisiin pyörivällä rummulla varustettujen uunien (mahdollisesta) sulkemisesta aiheutuvista kustannuksista. Päätös lähetettiin 16. heinäkuuta 2004 Alankomaille, joka pyysi päätöstä koskevien huomautusten esittämisen määräajan pidentämistä sekä tapaamista, jossa keskusteltaisiin tilanteen senhetkisestä kehityksestä (30. heinäkuuta 2003 päivätty kirje, kirjattu 4. elokuuta 2004 numerolla A/35996). Alankomaiden ja komission edustajat tapasivat 23. elokuuta 2004, jonka jälkeen komission yksiköiden ja kahden yhdessä toimivan kilpailijan edustajat tapasivat 26. elokuuta 2004. Tapaamiseen osallistunut asianajotoimisto edusti myös erästä toista kilpailijaa. Alankomaat toimitti huomautuksensa komission päätökseen 10. syyskuuta 2004 päivätyllä kirjeellä (joka kirjattiin 17. syyskuuta 2004 numerolla A/36999). Komissio pyysi 30. syyskuuta 2004 päivätyllä kirjeellä (viitenumero D/56902) lisätietoja, jotka Alankomaat toimitti 22. lokakuuta 2004 päivätyllä kirjeellä (kirjattu 27. lokakuuta 2004 numerolla A/38271). Tässä kirjeessä Alankomaat vahvisti, että tuensaajalle oli lisäksi maksettu tukea vuoden 2003 jälkiosalta ja vuoden 2004 kolmelta ensimmäiseltä vuosineljännekseltä sekä yhden laitteiston sulkemiskustannuksiin.
(7)
Menettelyn laajentamisesta tehty päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä9. lokakuuta 2004 (4). Komissio sai huomautuksia kahdelta yhdessä toimivalta kilpailijalta (16 ja 19. marraskuuta 2004 päivätyt kirjeet, jotka kirjattiin numeroilla A/38860 ja A/38978). Komissio toimitti huomautukset Alankomaille 22. marraskuuta 2004 päivätyllä kirjeellä (D/58307). Alankomaat toimitti huomautuksensa näihin huomautuksiin ja vastasi komission esittämiin kysymyksiin 22. joulukuuta 2004 (kirjattu 5. tammikuuta 2005 numerolla A/30171) ja 12. tammikuuta 2005 (kirjattu 17. tammikuuta 2005 numerolla A/30525) päivätyillä kirjeillä. Kirjeissä Alankomaat ilmoitti komissiolle sekä päätöksestä sulkea jäljellä olevat pyörivällä rummulla varustetut uunit että siihen liittyvästä sulkemiskustannuksista maksettavasta korvauksesta.
(8)
Kaksi yhdessä toimivaa kilpailijaa vahvisti vastustavansa tukea 25. huhtikuuta 2005 (kirjattu samana päivänä numerolla A/33476) ja 2. toukokuuta 2005 (kirjattu 12. toukokuuta 2005 numerolla A/33884) päivätyillä kirjeillä. Komission yksiköiden ja kahden yhdessä toimivan kilpailijan edustajat tapasivat vielä tämän kirjeenvaihdon jälkeen 26. toukokuuta 2005. Tapaamiseen osallistunut asianajotoimisto edusti jälleen myös samaa kolmatta kilpailijaa (jäljempänä tästä kilpailijasta ja kahdesta muusta kilpailijasta käytetään yhteistä nimitystä ’kolme yhdessä toimivaa kilpailijaa’). Tapaamisessa luovutettiin asiakirja, jossa esitettiin, että AVR Nutsille oli maksettu lisää tukea vuonna 2004.
2 YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA
2.1 Tausta ja tavoite
(9)
Jätteistä 15. heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY 5 artiklan 1 kohdassa (5) säädetään, että ”jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet, tarvittaessa tai milloin on suositeltavaa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden kanssa, perustaakseen yhtenäisen ja riittävän käsittelylaitosten verkoston, ottaen huomioon parhaan saatavilla olevan teknologian, josta ei aiheudu liiallisia kustannuksia. Verkoston on oltava sellainen, että yhteisö tulee kokonaisuudessaan omavaraiseksi jätteenkäsittelyn suhteen ja jäsenvaltiot pääsevät kukin erikseen lähemmäksi tätä tavoitetta ottaen kuitenkin huomioon maantieteelliset olosuhteet tai tietyn lajisiin jätteisiin erikoistuneiden laitosten tarpeen”. Direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa säädetään, että ”verkoston avulla on oltava myös mahdollista huolehtia jätteistä jossakin lähimmistä asianmukaisista laitoksista sopivimpien menetelmien ja teknologioiden avulla siten, että varmistetaan korkeatasoinen ympäristön ja ihmisten terveyden suojelu”.
(10)
Näiden tavoitteiden toteuttamiseksi otettiin Alankomaissa 1990-luvun alussa erityinen kaatopaikka (jäljempänä ’C2-kaatopaikka’) ja pyörivällä rummulla varustetut uunit käyttöön. C2-kaatopaikan käyttötarkoituksena on huolehtia asianmukaisesti sellaisesta vaarallisesta jätteestä, jota ei voida polttaa (jäljempänä ’C2-jäte’). Pyörivällä rummulla varustettujen uunien käyttötarkoituksena on huolehtia asianmukaisesti sellaisesta vaarallisesta jätteestä, josta voidaan sen alhaisesta polttoarvosta huolimatta huolehtia polttamalla (6) (jäljempänä ’pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettava jäte’, ’DTO-jäte’). Polttaminen edellyttää rinnakkaispolttoa. Käytännössä kustannustehokkain polttoaine on korkean polttoarvon omaava vaarallinen jäte.
(11)
Jäsenvaltiot voivat direktiivin 75/442/ETY 8 artiklan 3 kohdan ja Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 (7) 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti kieltää ’huolehdittavaksi tarkoitetun jätteen’ siirron muuhun maahan. Tällaisella jätteellä voidaan käydä kauppaa ainoastaan erilaisten tarkastusten suorittamisen jälkeen. Jäsenvaltiot eivät saa kuitenkaan kieltää yleisesti ’hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden’ siirtoa muihin jäsenvaltioihin (8). ’Huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden’ ja ’hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden’ käsitteet on täsmennetty useissa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioissa (9). Tämän seurauksena on Alankomaiden tähän asti käyttämään tulkintaan verrattuna pienempi määrä vaarallista jätettä katsottava ’huolehdittavaksi tarkoitetuksi jätteeksi’ ja suurempi määrä ’hyödynnettäväksi tarkoitetuksi jätteeksi’. Tämä erottelu ei riipu jätteen lämpöarvosta, vaan pikemminkin asianomaisen jätteenkäsittelylaitoksen ensisijaisesta käyttötarkoituksesta ja jätteen laadusta.
(12)
C2-jätettä ja pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavaa jätettä tuottavat hyvin monilla eri taloudenaloilla toimivat yritykset. Tärkeitä aloja ovat mm. metalliteollisuus, liiketoiminta- ja julkispalvelut, (petro)kemianteollisuus, liikenne ja kaivosteollisuus. Suurimman osan jätteistä keräävät erikoistuneet välittäjät, joiden palvelu kattaa yleensä yrityksen tuottamat erilaiset jätteet: C2- ja DTO-jätteet, muut vaaralliset jätteet ja tavanomaiset jätteet. Palvelut ovat luonnollisestikin sidoksissa pääosin siihen paikkaan, jossa jätettä tuotetaan, mutta tiettyjä erityisjätteitä siirretään pitempiä matkoja. Useat suuret teollisesti toimivat jätteenkäsittely-yritykset toimivat kansainvälisesti ja niillä on laitoksia monissa maissa.
(13)
Vaarallisen jätteen hyödyntämistapoja on viime vuosina myös kehitetty edelleen. Yhä suurempia määriä käytetään sementtiteollisuudessa (erityisesti Belgiassa) sekä suljettujen kaivosten täyttämiseen (erityisesti Saksassa). Yhteisöjen tuomioistuimen soveltama ’huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden’ käsitteen tiukka tulkinta on tukenut tätä kehitystä. Tuottajat ovat samaan aikaan edelleen vähentäneet jätteiden tuotantoa. Laissa säädetyissä rajoissa ne voivat ainakin tietyssä määrin sekoittaa osan jätteestä vähemmän vaaralliseen jätteeseen, minkä ansiosta jätteestä voidaan huolehtia edullisemmin tai sitä voidaan hyödyntää. Tämän vuoksi pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavan jätteen tarjonta pieneni 80 000-100 000 tonnista vuonna 1995 noin 34 000 tonniin vuonna 2002. Vuonna 2002 odotettiin, että jätettä tuotettaisiin noin 38 500 tonnia vuodessa. AVR Nuts arvioi vuoden 2004 puolivälissä, että sille tarjottaisiin pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavaa jätettä ainoastaan 16 000 tonnia vuodessa (10). C2-jätteen tarjonta pieneni 6 000 tonnista vuonna 2000 noin 4 000 tonniin vuonna 2002. Alankomaissa tuotetun vaarallisen jätteen vienti on kasvanut noin 36 000 tonniin, josta noin 4 000 tonnia on pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavaa jätettä. Tämä on synnyttänyt ylikapasiteettia käsittelylaitoksissa. Tämä ilmiö esiintyy laajemminkin, esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Saksassa ja Belgiassa.
2.2 Tuensaaja
(14)
C2-kaatopaikan ja pyörivällä rummulla varustetut eri uunit perusti alun perin AVR Chemie CV (jäljempänä ’AVR Chemie’), jossa valtiolla on 30 prosentin omistusosuus ja Holding AVR Bedrijven NV:llä (jäljempänä ’AVR Holding’ tai ’AVR’) 70 prosentin omistusosuus. AVR on huomattava toimija Alankomaiden jätemarkkinoilla. Tällä hetkellä Rotterdamin kunta omistaa 100 prosenttia AVR:n osakkeista, mutta se on äskettäin ilmoittanut aikomuksestaan myydä osakkeet. AVR Chemien toiminta oli tappiollista 1990-luvun puolivälistä lähtien (10,9 miljoonaa euroa vuonna 2000 ja 7,2 miljoonaa euroa vuonna 2001). Tämän vuoksi AVR halusi sulkea sen käytössä sillä hetkellä olleet kolme pyörivällä rummulla varustettua uunia. Alankomaiden hallitus sai kuitenkin aikaan rakenneuudistusta koskevan sopimuksen. Sen puitteissa AVR Chemie jaettiin osiin. AVR Nuts perustettiin jatkamaan C2-jätteestä ja pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavasta jätteestä huolehtimista sen jälkeen, kun yksi kolmesta pyörivällä rummulla varustetusta uunista oli suljettu. AVR-Industrial Waste Services Rotterdam BV (jäljempänä ’AVR IW’) perustettiin toimimaan lopuilla (vaarallisen) jätteen markkinoilla, joilla AVR kaupallisista syistä halusi jatkaa toimintaansa. AVR omistaa täysin molemmat yritykset. AVR Chemie toimii enää ainoastaan AVR Nutsin tilojen vuokraajana. AVR Nuts ja AVR IW toimivat tiiviisti yhteistyössä. Niiden välisessä palveluntarjontasopimuksessa määrätään, että AVR IW vastaa suurimmalta osalta AVR Nutsin johto- ja kaupallisten tehtävien käytännön toteutuksesta.
(15)
AVR:n toimiluvan kattamien kummankin pyörivällä rummulla varustetun uunin kapasiteetti on 100 000 tonnia vaarallista jätettä vuodessa. Teoreettisesti käytettävissä oleva kapasiteetti on 80-85 prosenttia sallitusta kapasiteetista. AVR käsitteli 84 880 tonnia vaarallista jätettä (pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavaa ja muuta jätettä) vuonna 2001, 81 274 tonnia vuonna 2002 ja 78 297 tonnia vuonna 2003. Pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavan jätteen polttamiseen tarvitaan lähes yhtä suuri määrä muuta vaarallista jätettä polttoaineeksi. Niissä tosiasiallisesti poltetun DTO-jätteen määrä oli arviolta 19 000 tonnia vuonna 2002 ja 23 000 tonnia vuonna 2003. Eräät pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavat jätteet voidaan käsitellä myös alhaisemmalla lämpötilalla toimivissa kotitalousjätteen polttolaitteistoissa.
(16)
AVR Nuts on jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta 25 päivänä kesäkuuta 1980 annetun komission direktiivin 80/723/ETY mukaisesti velvollinen pitämään erillistä kirjanpitoa (11).
2.3 Tuki
2.3.1 Toimintavajeet
(17)
Tukea ja sen myöntämisen kohteena olevaa toimintaa kuvaillaan asunto-, kaavoitus- ja ympäristöministeriön (Ministerie van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer) 3. heinäkuuta 2002 antamassa toimilupapäätöksessä ja Alankomaiden valtion, AVR Holdingin, AVR Nutsin, AVR IW:n ja eräiden tytäryritysten välillä 10. heinäkuuta 2002 allekirjoitetussa toimilupasopimuksessa. Toimilupapäätöksellä valtio antaa AVR Nutsille viiden vuoden ajaksi yksinoikeuden hoitaa C2-jätteen kaatopaikkaa ja pyörivällä rummulla varustetuissa uuneissa poltettavan vaarallisen jätteen käsittelyä. AVR Nuts velvoitetaan tarjoamaan C2-jätteen kaatopaikkakäsittely ja pyörivällä rummulla varustetuissa uuneissa poltettavan vaarallisen jätteen käsittely yleisölle yleisen taloudellisen edun mukaisena palveluna kohtuullisin, avoimin ja syrjimättömin ehdoin yhteiskunnallisesti hyväksyttäviä maksuja vastaan. Näiltä osin sen on otettava huomioon toimilupasopimuksessa tarkemmin määritellyt ehdot ja määräykset. Sopimuksessa vahvistetaan yksityiskohtaisesti AVR Nutsin liiketoiminnan ehdot. Sen voimassaoloaika on 1. tammikuuta 2002-31. joulukuuta 2006.
(18)
Tuen määrä vastaa ennakkoon laskettua toimintavajetta, joka lasketaan riippumattoman tilintarkastajan vahvistaman menetelmän mukaisesti. Jos ennakkolaskelmissa havaitaan toimintaylijäämää, siitä käytetään 70 prosenttia aikaisempina vuosina myönnetyn tuen takaisinmaksuun. Alijäämiksi on laskettu 1,5 miljoonaa euroa vuonna 2002 ja 2,8 miljoonaa euroa vuonna 2003. Tämän päätöksen liitteessä I esitetään tiivistelmä tästä menetelmästä ja sen soveltamisesta vuosina 2002, 2003 ja 2004. Suurin osa tuesta on tarkoitettu pyörivällä rummulla varustettuja uuneja varten. C2-kaatopaikan ennakolta laskettu toimintavaje esimerkiksi vuodelta 2003 oli 370 000 euroa.
(19)
Palveluntarjontasopimuksen mukaan AVR IW vastaa suurimmalta osalta AVR Nutsin hallinnollisten ja kaupallisten tehtävien käytännön toteutuksesta. Se saa tästä korvauksen, joka on sisällytetty ennakkoon laskettuun toimintavajeeseen. Korvaus lasketaan omakustannushinnan (’toimintoperusteinen kustannuslaskenta’) perusteella. Käytännössä tämä merkitsi sitä, että AVR Nutsin osuus AVR:n yleiskustannuksista oli vuosina 2002-2004 keskimäärin 30 prosenttia.
(20)
Myös jätteen hankinta on yksi ennakkoon laskettuun budjettiin sisällytetty kustannuserä, johon AVR Nuts saa tukea, jonka se siirtää edelleen AVR IW:lle. Aktiivinen jätteen hankinta katsottiin tarpeelliseksi kiinteiden kustannusten suuren osuuden vuoksi. Tarkoituksena oli hyödyntää kapasiteettia täysimääräisesti ja pitää toimintakustannukset siten mahdollisimman alhaisina. Ennakkoon lasketut ja todelliset kustannukset esitetään taulukossa 1.
Taulukko 1
ennakkoon lasketut ja todelliset hankintakustannukset
2002
2003
2004
Ennakkoon lasketut lisäkustannukset
514 000
532 000
550 000
Ennakkoon lasketut kansainvälisen hankinnan perustamiskulut
400 000
400 000
-
Ennakkoon lasketut kustannukset yhteensä
914 000
932 000
550 000
Todelliset kustannukset
875 000
900 000
930 000
(21)
Toimintavajeen ennakoitiin alun perin kasvavan 3,8 miljoonaan euroon vuonna 2006, mutta markkina- ja toimintaedellytykset osoittautuivat odotettua huomattavasti vaikeammiksi. Myös toivo tilanteen paranemisesta oli vähäinen. AVR Nutsin tappiot olivat vuosina 2002-2003 ennakkoon lasketun toimintavajeen lisäksi 12 miljoonaa euroa. Vuoden 2004 ja sitä seuraavien vuosien ennakkoon lasketun toimintavajeen odotettiin olevan huomattavasti ennakoitua suurempi. Esimerkiksi vuoden 2004 ennakkoon laskettu toimintavaje oli 8,898 miljoonaa euroa (12). Laskelmassa otettiin huomioon päätös sulkea pyörivällä rummulla varustetut uunit.
2.3.2 Sulkemiskustannuksista maksettava korvaus
(22)
Kasvavien toimintavajeiden vuoksi Alankomaat tarkisti toimintalinjaansa, kuten edellä 5 ja 7 kohdassa jo esitettiin. Vuoden 2003 lopulla päätettiin sulkea toinen pyörivällä rummulla varustettu uuni 1. heinäkuuta 2004 alkaen. Kesällä 2004 päätettiin toisen uunin sulkemisesta 1. tammikuuta 2005 alkaen. C2-jätteen keräämisestä aiheutuvat jäljellä oleville vuosille ennakkoon lasketut tappiot ovat odotusten mukaan vähäiset.
(23)
Toimilupasopimuksen mukaan valtio korvaa AVR:lle valtion hyväksymien AVR Nutsin hyväksi sopimuskaudella tehtyjen investointien vielä poistamattoman osuuden kirjanpitoarvon, jos sopimusta ei jatketa. Tämän lausekkeen soveltamista ennakoiden Alankomaiden viranomaiset ovat laskeneet, että ensimmäisen pyörivällä rummulla varustetun uunin sulkemisesta maksettava korvaus olisi 8 670 108 euroa. Summaa kattaa eri investoinnit, joista tehtiin 50 prosentin poisto, jos ne koskivat kumpaakin pyörivällä rummulla varustettua uunia, ja 100 prosentin poisto, jos ne oli tehty nimenomaan suljettavaan uuniin. Tämä summa sisältää erityisesti seuraavat investoinnit: 1,9 miljoonaa euroa paloturvallisuuteen, 3,3 miljoonaa euroa homogenisointilaitokseen, 1,5 miljoonaa euroa koksisuppiloiden korvaamiseen sekä 0,5 miljoonaa euroa rummun päähän ja Stefferson-renkaaseen. Toisen pyörivällä rummulla varustetun uunin sulkemisen osalta laskelmaan sisältyy 11 151 000 euron korvaus laitosten ja aineellisen käyttöomaisuuden kirjanpidollisesta jäännösarvosta. Tähän summaan sisältyy jäljellä oleva 50 prosenttia edellä mainittujen valtion hyväksymien investointien kirjanpitoarvosta sekä 100 prosenttia niiden valtion hyväksymien investointien kirjanpitoarvosta, jotka koskevat ainoastaan toista pyörivällä rummulla varustettua uunia. Viimeksi mainittuihin kuuluu erityisesti investointi toisen pyörivällä rummulla varustetun uunin kunnostamiseen, joka suoritettiin vuoden 2004 aikana. Uunin kunnostuskustannukset olivat 3 273 000 euroa, joka ylitti ennakoidun määrän. Jälkikäteen tämä osoittautui virheinvestoinniksi.
(24)
Koska Alankomaat oli toimilupasopimuksen perusteella lisäksi periaatteessa velvoitettu korvaamaan budjettivajeet vuoteen 2006 saakka, valtion oli neuvoteltava AVR:n kanssa toisen pyörivällä rummulla varustetun uunin sulkemisesta 1. tammikuuta 2004 (alun perin sovitun ajankohdan eli sopimuksen voimassaolon päättymisen sijaan) aiheutuneiden lisäkustannusten korvaamisesta. Korvaus kattaa siten lisäksi seuraavat summat:
-
1,75 miljoonaa euroa, jolla korvataan jo vuonna 2004 negatiivinen vaikutus, joka aiheutuu siitä, että asiakkaat joutuvat (asteittain) siirtämään jätteensä muihin laitoksiin.
-
5,843 miljoonaa euroa juokseviin kiinteisiin kustannuksiin vuosina 2005-2006. Tähän kuuluvat mm. tieto- ja viestintätekniikan infrastruktuurin kustannukset, toimistotilojen vuokra, vartiointisopimukset ja yhteisten tilojen kuten ruokailutilojen kustannukset ym. AVR oli laskenut nämä kustannukset suuremmiksi eli yhteensä 8,208 miljoonaksi euroksi.
-
7,868 miljoonaa euroa irtisanomisjärjestelyjen lisäkustannuksiin, jotka aiheutuvat toisen pyörivällä rummulla varustetun uunin ennenaikaisesta sulkemisesta. Summa on välittömästä sulkemisesta aiheutuvien arvioitujen irtisanomiskustannusten ja tukisopimuksen päättymisen yhteydessä kaksi vuotta myöhemmin aiheutuvien arvioitujen irtisanomiskustannusten erotus. Hyväksytty summa perustuu yksityiskohtaiseen arvioon, joka koskee noin 244 työntekijää ja jossa otetaan huomioon, että suurin osa työntekijöistä kyetään sijoittamaan uudelleen yrityksen sisällä.
-
Muut kustannukset, kuten tiettyjen omaisuuserien kirjanpitoarvo muissa AVR-yrityksissä, jotka on hankittu palveluntarjontasopimuksen mukaisten palvelujen tarjoamiseksi, laitostilojen hoitokustannukset sekä kustannukset siitä, että AVR IW:lle ei makseta kustannukset kattavaa korvausta, joka olisi maksettu, jos jätteiden polttoa pyörivällä rummulla varustetuissa uuneissa olisi jatkettu vuosina 2005 ja 2006, budjetoimattomat sulkemiskustannukset sekä monivuotisten sopimusten lunastamisesta aiheutuvat kustannukset. AVR oli arvioinut nämä kustannukset yhteensä 29,567 miljoonaksi euroksi. Tähän sisältyy myös esimerkiksi 11,716 miljoonaa euroa lisätappioihin, joita AVR Nutsille aiheutui vuosina 2002 ja 2003. Neuvotteluissa valtio ja AVR sopivat ainoastaan 1,238 miljoonasta eurosta.
(25)
Alankomaita avusti neuvotteluissa riippumaton tilintarkastaja, jonka raportti on annettu komission käyttöön. Toisen pyörivällä rummulla varustetun uunin sulkemisesta sovittu korvaus oli yhteensä 27,85 miljoonaa euroa. Tämä summa alittaa huomattavasti AVR:n omat laskelmat, joissa summaksi arvioitiin 58,544 miljoonaa euroa (tai 46,828 miljoonaa euroa, jos AVR Nutsin lisätappioita vuosina 2002 ja 2003 ei oteta huomioon). Alankomaiden viranomaiset selvittivät, että jos toinen pyörivällä rummulla varustettu uuni olisi pysynyt käytössä vuoden 2006 loppuun, vuosien 2005 ja 2006 arvioitujen toimintavajeiden ja vuoden 2006 loppuun ajoitetun sulkemisen kustannukset kattavan korvauksen summa olisi ollut 31 miljoonaa euroa. Ennenaikaista sulkemista koskeva sopimus alensi siten valtiolle aiheutuneita kustannuksia.
(26)
Sulkemiskustannusten korvaus nostaa vuosina 2002-2004 myönnetyn tuen määrän yhteensä 49 718 108 euroon, kuten taulukossa 2 esitetystä yhteenvedosta käy ilmi.
Taulukko 2
yhteenveto AVR:lle myönnetyistä korvauksista
Ennakkoon laskettu vaje vuonna 2002
1 500 000
Ennakkoon laskettu vaje vuonna 2003
2 800 000
Ennakkoon laskettu vaje vuonna 2004
8 898 000
Ensimmäisen pyörivällä rummulla varustetun uunin kirjanpitoarvosta maksettu korvaus
8 670 108
Toisen pyörivällä rummulla varustetun uunin kirjanpitoarvosta maksettu korvaus
11 151 000
Sulkemisen lisäkustannuksista maksettu korvaus
-
toiminnasta aiheutuneet lisäkulut vuonna 2004
1 750 000
-
juoksevat kiinteät kustannukset vuosina 2005-2006
5 843 000
-
irtisanomisjärjestelyjen lisäkustannukset
7 868 000
-
muut kustannukset
1 238 000
16 699 000
Tuki yhteensä
49 718 108
(27)
Alankomaat myönsi, että AVR:lle on maksettu tukea 19 543 608 euroa. Toisen pyörivällä rummulla varustetun uunin sulkemista koskeva korvaus on maksettu sulkutilille.
2.3.3 Laitteiston poistoa ja jälkihoitoa koskeva vakuus
(28)
Toimilupasopimuksessa annetaan myös vakuus siitä, että jos AVR Chemie asetetaan selvitystilaan, valtio maksaa enintään 30 prosenttia laitteiston poistosta ja jälkihoidosta (ml. puhdistus) aiheutuvista kustannuksista. Prosenttiosuus vastaa valtion omistusosuutta AVR Chemiestä.
2.4 Toiminnalliset seikat
(29)
AVR Chemie oli jo ennen toimilupasopimuksen tekoa nostanut laskuttamiaan jätteiden vastaanottomaksuja 700 Alankomaiden guldeniin tonnilta (317,6 euroa tonnilta). Alankomaiden mukaan vielä korkeampien maksujen periminen johtaisi vaarallisen jätteen sekoittamiseen muuhun jätteeseen ja laittomien kaatopaikkojen käyttöön eikä se näin ollen edistäisi tehokkaasti toiminta-vajeen supistamista. Vastaanottomaksut ovat naapurimaihin verrattuina korkeat. Tämän mahdollistaa Alankomaiden toimintalinja, jonka mukaan huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden vienti on kielletty. Tuen tarkoituksena ei ollut maksujen alentaminen vaan niiden pitäminen sen hetkisellä tasollaan. Tältä osin toimilupasopimukseen sisältyy liite (”Kaders Tariefstructuur, tariefdrager en berekening gebruikerstarieven”), jossa määritellään asiakasmaksujen rakenne, maksujen kohteet ja laskentamenetelmä. Alankomaiden viranomaiset voivat valvoa maksujen suuruutta, sillä niiden on etukäteen hyväksyttävä ennakkoon lasketut vajeet, joiden laskennassa maksut ovat luonnollisestikin ratkaisevan tärkeä tekijä.
(30)
Polttoaineena käytettävän korkean polttoarvon omaavan vaarallisen jätteen vastaanottomaksut ovat huomattavasti alhaisemmat kuin pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavan jätteen. AVR Nuts hankkii ensin mainittua jätettä markkinahintaan eli hintaan, jota veloitettaisiin jätteen käsittelystä esimerkiksi pyörivällä rummulla varustetuissa uuneissa ulkomailla tai sementtiteollisuudessa.
(31)
Koska kiinteät kustannukset ovat selvästi suuremmat kuin muuttuvat kustannukset, AVR Nuts yrittää hyödyntää kapasiteettiaan täysimääräisesti ja pitää tappiot siten mahdollisimman pieninä. Tämän vuoksi vaarallisen jätteen tarjoajilta veloitettavia vastaanottomaksuja alennetaan, kun vuosittain tarjottu määrä on suurempi. Nämä määrään perustuvat alennukset vahvistetaan etukäteen ja ovat voimassa, jos pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavan (DTO-)jätteen kanssa tarjotaan samaan aikaan korkean polttoarvon omaavaa jätettä, jonka määrä on vähintään 75 prosenttia DTO-jätteen määrästä.
(32)
Kaikki maksut on vahvistettu etukäteen (13) koko toimilupakaudelle ja ne koskevat sekä AVR:n kilpailijoita että AVR IW:tä. C2-jätteen ja pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavan jätteen maksut olivat julkisia ja kaikkien tarjoajien käytettävissä toimilupasopimuksen voimassaolon alusta lähtien. Vuoden 2004 alusta lähtien tämä koski myös korkean polttoarvon omaavaa vaarallista jätettä.
(33)
Voidakseen suunnitella kapasiteettinsa käyttöä AVR IW pyytää tarjoajia vuosittain ilmoittamaan, kuinka paljon jätettä ne aikovat tarjota. Vastaanottomaksut lasketaan sitten vuoden aikana asianomaisen määrään perustuvan alennuksen perusteella. Jos tosiasiallisesti toimitetun jätteen määrä on vuoden lopussa ilmoitettua suurempi tai pienempi, suoritetaan takaisinmaksu tai lasketaan lisämaksu. Näin määrään perustuva alennus voidaan antaa tosiasiallisesti toimitetun jätemäärän mukaisesti. Sopimuksiin ei sisälly velvoitetta toimittaa sovittua määrää.
3 SYYT PERUSTAMISSOPIMUKSEN 88 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETUN MENETTELYN ALOITTAMISEEN
(34)
Komissio ilmaisi perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään epäilyksensä seuraavista seikoista.
(35)
Ensinnäkin komissio epäili, voidaanko AVR Nutsin toimintaa todellakin pitää perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna, koska ei esimerkiksi ollut selvää, oliko AVR ainoa yritys, joka voi tarjota tällaisia palveluja samoilla tai vastaavilla ehdoilla. Lisäksi komissio epäili, oliko Alankomaat noudattanut asianmukaista menettelyä AVR Nutsin valinnassa. Komissio ilmaisi epäilyksensä myös siitä, oliko toimenpide kaikissa tapauksissa aiheuttajaperiaatteen mukainen, koska asianomaisten jätteiden tuottajien oli maksettava vastaanottomaksuja, joita voitiin pitää tavanomaisina kustannuksina.
(36)
Toiseksi komissio esitti epäilyksensä mahdollisesta ylikompensaatiosta, jolla olisi heijastusvaikutuksia jätemarkkinoiden muihin segmentteihin. Komissio esitti huolensa siitä, että tähän ylikompensaatioon saattoi johtaa myös tuen perustuminen ennakkolaskelmaan, johon liittyen AVR Nuts sai pitää osan todellisten ja ennakkoon laskettujen ylijäämien ja vajeiden mahdollisesta positiivisesta erotuksesta.
(37)
Kolmanneksi komissio epäili sitä, voitaisiinko tuki katsoa ympäristönsuojeluun myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen (14) (jäljempänä ’ympäristönsuojelun suuntaviivat’) perusteella yhteismarkkinoille soveltuvaksi siinä tapauksessa, että sitä arvioitaisiin perustamissopimuksen 87 artiklan perusteella.
(38)
Komissio ilmoitti perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn laajentamista koskevassa päätöksessään, että sillä oli vastaavanlaisia epäilyksiä vuodelle 2004 myönnetyn huomattavasti suuremman tuen määrän ja pyörivällä rummulla varustettujen uunien aikaistetusta sulkemisesta maksetun korvauksen osalta.
4 ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET
(39)
Neljä asianomaista toimitti huomautuksensa sen jälkeen, kun komissio oli päättänyt aloittaa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn.
(40)
Ensimmäinen asianomainen esitti, että tuki vääristäisi kilpailua Irlannin markkinoilla, koska AVR (jolla oli 50 prosentin omistusosuus yhteisyrityksessä irlantilaisen Safeway Warehousing / South Coast Transport -yrityksen kanssa) voisi Irlannin markkinoilla veloittaa omakustannushinnan alittavia ja huomattavasti tavanomaisen markkinahinnan alittavia maksuja.
(41)
Myös toinen asianomainen huomauttaa AVR:n ja Safewayn yhteisyrityksen hyväksi koituvasta epäterveestä kilpailuedusta. Irlannista tuodaan suuria määriä vaarallista jätettä. Asianomaisen mukaan tuki vääristi kilpailua myös kansainvälisillä markkinoilla, joilla tarjotaan pcb-yhdisteiden, torjunta-aineiden ja muun vaarallisen orgaanisen jätteen puhdistushankkeiden valmisratkaisuja.
(42)
Kolmas asianomainen, Edelchemie, esitti kotimaan markkinoita koskevia huomautuksia. Kyseinen yritys on kehittänyt oman tekniikan galvanointialan yritysten ja valokuvausprosessien jäteaineiden käsittelemiseksi (”eko-optio”) ja näistä jäteaineista saatavien arvokkaiden aineiden (mm. jalometallit ja obsidiaani) uudelleen hyödyntämiseksi. Yrityksen mukaan AVR:n hyväksi myönnetty tuki sekä vahingoittaa sen liiketoimintaa että hidastaa tekniikan kehitystä. Edelchemien huomautukset koskevat AVR Nutsia, AVR Chemietä ja sen edeltäjiä aina vuodesta 1963 lähtien. Huomautuksiin liittyen esitetään tietoja Alankomaissa näiden vuosien aikana noudatetusta vaarallisia jätteitä koskevasta toimintalinjasta.
(43)
Kolmen yhdessä toimivan kilpailijan huomautukset koskevat pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavan jätteen kotimaan markkinoita. Niiden mukaan sekä Alankomaissa että muissa jäsenvaltioissa oli tarjolla AVR:n pyörivällä rummulla varustettuja uuneja vastaavaa kapasiteettia. AVR:n toiminnan laajentaminen oli johtanut Alankomaissa ylikapasiteettiin pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavan jätteen markkinoilla. Lisäksi DTO-jätteestä esitetyt tiedot eivät antaneet täydellistä ja tarkkaa kuvaa tilanteesta. AVR sulki yhden pyörivällä rummulla varustetuista uuneistaan 1990-luvun puolivälissä ja jo tuolloin oli odotettavissa, että vaarallisen jätteen tarjonta pienenisi edelleen. Nämä odotukset huomioon ottaen olisi ollut aiheellista sulkea toinen jäljelle jääneistä kahdesta pyörivällä rummulla varustetusta uunista. Eräs edustaja totesi 26. toukokuuta 2005 järjestetyssä tapaamisessa kirjaimellisesti, että ”oikea ratkaisu olisi [vuonna 2002] ollut yhden pyörivällä rummulla varustetun uunin sulkeminen”. AVR käytti lisäksi määräävää markkina-asemaansa väärin veloittamalla korkeita maksuja, asettamalla vaatimuksen, että pyörivällä rummulla varustettuihin uuneihin tarjotaan samalla myös korkean polttoarvon omaavaa jätettä, sekä soveltamalla tariffirakennetta, joka ei ollut avoin. Näin AVR IW saattoi veloittaa tietyntyyppisestä pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavasta jätteestä DTO-tariffin mukaisesti, minkä jälkeen se kuitenkin saattoi käsitellä tämän jätteen kotitalousjätteen polttolaitosten putkiuuneissa. Tämä alensi toimintakustannuksia, koska näiden uunien sallittu käyttölämpötila on alhaisempi.
(44)
Toimenpide oli yhteismarkkinoille soveltumatonta toimintatukea. Kyse ei ollut yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvästä palvelusta, eivätkä tapauksessa myöskään täyttyneet Altmark-tuomion (15) neljä arviointiperustetta sen määrittämiseksi, onko myönnettyä korvausta pidettävä valtiontukena. Jos komissio hyväksyisi tuen (osan tuesta), hyväksyntään olisi liityttävä erilaisia ehtoja, joilla estettäisiin ristikkäistuki, velvoitteet tarjota vastaanotettavan jätteen yhdistelmiä (sitominen) ja hintasyrjintä. Lisäksi Alankomaiden ei olisi sallittava jatkaa tuen voimassaoloaikaa vielä kymmenellä vuodella.
(45)
Kaksi yhdessä toimivaa kilpailijaa toimittivat myös huomautuksia sen jälkeen, kun komissio oli päättänyt laajentaa menettelyä. Ne pitivät kiinni kaikista ensimmäisessä lausunnossa esittämistään kannoista ja toimittivat täydentäviä asiakirjoja osoittaakseen, että tapauksessa oli kysymys ristikkäistuesta. Lisäksi ne toivat esille seuraavat seikat.
(46)
Ensinnäkin oli yllättävää, että ennakkoon laskettu toimintavaje oli toisen pyörivällä rummulla varustetun uunin sulkemisesta huolimatta niin paljon odotettua suurempi. Jos Altmark-tuomion mukaista neljättä arviointiperustetta (tehokkuus) olisi noudatettu, olisi toimintavajeen pitänyt pienentyä.
(47)
Toiseksi kilpailijat vastustivat pyörivällä rummulla varustettujen uunien sulkemiskustannusten korvaukseksi myönnettyä tukea, jonka AVR sai vastikkeetta. Tukea ei pitäisi nimittää korvaukseksi eikä se myöskään ollut oikeutettua muun muassa siksi, että investoinnit tehtiin kymmenen vuoden käyttöajaksi, mutta käytännössä uuneja käytettiin alle kolme vuotta. Kilpailijat asettavat kyseenalaiseksi myös laskelmien yksityiskohdat, erityisesti poistojen määrän, irtisanomisjärjestelyjen kustannukset ja juoksevat kiinteät kustannukset. Kokonaissumma on erittäin suuri ja myös huomattavasti suurempi kuin toimilupasopimuksen 21.2 kohdassa mainittu 2 miljoonaa euroa. Parlamentin asiakirjassa esitetään lisäksi, että vahvistettaessa Afvalverwerking Rijnmondille pyörivällä rummulla varustettujen uunien sulkemisesta myönnettävää korvausta sovittiin myös asunto-, kaavoitus- ja ympäristöministeriön vielä avoimesta saatavasta AVR:lta. Saatava koski Lickebaertpolderin saastumista dioksiinilla. Tämän seurauksena ministeriö sai vuonna 2004 2,5 miljoonaa euroa, jota ei ollut ennakoitu kyseiselle vuodelle. Kolme yhdessä toimivaa kilpailijaa esittivät huolensa siitä, että riidan sopiminen on mahdollisesti vääristänyt korvauslaskelmaa. Niillä on tämän vuoksi vaikutelma siitä, että ”asioita peitellään”.
(48)
Kolmanneksi nämä kilpailijat vastustivat AVR:n toimilupasopimuksen 21.5 kohdan perusteella saamia etuja. Näihin kuului erityisesti se, että jos AVR Chemie asetettaisiin selvitystilaan, valtio maksaisi 30 prosenttia laitteiston poistosta ja puhdistuksesta aiheutuvista kustannuksista. Valtiontukisääntöjen perusteella valtio ei olisi missään vaiheessa saanut hyväksyä tällaisia velvoitteita.
(49)
Neljänneksi kyse ei ollut yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvästä palvelusta, erityisesti siksi, että se ei ollut välttämätön olemassa olevien eri vaihtoehtojen valossa. Tällaisia ovat mm. pyrolyyttinen ja sementtiteollisuudessa tapahtuva käsittely, jätteen kaataminen suolakaivoksiin tai siitä huolehtiminen energiantuotantolaitoksissa ja ulkomaisissa pyörivällä rummulla varustetuissa uuneissa. Asianomaisia toimintoja pidettiin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna ainoastaan sen vuoksi, että niistä tuli tappiollisia. Toimilupasopimuksen tavoitteena oli ainoastaan rahoittaa investoinnit pyörivällä rummulla varustettuihin uuneihin, joihin AVR Nuts oli saanut yksinoikeuden. Lisäksi kaksi yhdessä toimivaa kilpailijaa epäilevät sitä, takaako tuki kohtuuhintaiset palvelut, koska AVR:n jätteen vastaanottomaksut ovat korkeammat kuin naapurimaissa. Korkeita maksuja selittävät AVR:n polttoaineena käytettävään, korkean polttoarvon omaavaan jätteeseen soveltamat sitomis- ja ristikkäistukikäytännöt. Tariffit eivät ole myöskään avoimia. Voitot kirjattaisiin AVR IW:n tileihin ja tappiot AVR Nutsin. Tämän vuoksi AVR IW voisi laskuttaa pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavasta jätteestä korkeampia vastaanottomaksuja. Lisäksi AVR:n esitetään kieltäytyvän vastaanottamasta pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavaa jätettä, ellei samalla toimiteta myös korkean polttoarvon omaavaa jätettä. Näin se rikkoisi toimilupasopimuksen mukaisia velvoitteitaan tarjota palveluja kaikille asiakkaille. Muista vaihtoehdoista poiketen tarjottujen palvelujen laatua ei ole myöskään pidetty ennallaan tai parannettu.
(50)
Viidenneksi esitetään, että tuki ei täytä Altmark-tuomion mukaisia arviointiperusteita. Palvelusopimuksen saajaa ei ole valittu julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä, eikä tukea ole määritetty hyvin johdetulle keskivertoyritykselle aiheutuvien kustannusten perusteella. Tukea ei ole myöskään määritetty etukäteen vahvistettujen objektiivisten ja läpinäkyvien kriteerien perusteella. Tuen määrä ylittää tarpeellisen määrän ja tuella on heijastusvaikutuksia muihin markkinoihin. Ulkomailla toimivat pyörivällä rummulla varustetut polttouunilaitokset voivat laskuttaa alhaisempia maksuja ilman valtiontukea. Myöskään edullisempia jätteistä huolehtimismenetelmiä ei ole otettu huomioon. Lisäksi AVR saa pitää osan voitosta, jos sen toiminnan tulos on odotettua parempi.
(51)
Kaksi yhdessä toimivaa kilpailijaa toteavat lisäksi, että Alankomaat aikoo jatkaa valtiontukisääntöjen rikkomista, sillä maan viranomaiset aikovat keskustella komission mahdollisesta kielteisestä päätöksestä AVR:n kanssa ja etsiä yhdessä ratkaisuja taloudellisiin ongelmiin, joita AVR:lle voi aiheutua.
5 ALANKOMAIDEN HUOMAUTUKSET
5.1 Sovellettava lainsäädäntö
(52)
Koska jäsenvaltiot voivat yhteisön lainsäädännön mukaan kieltää huolehdittavaksi tarkoitetun jätteen siirron muuhun maahan, tuki ei vääristä jäsenvaltioiden välistä kilpailua.
5.2 Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu
(53)
Alankomaat esitti, että tukea myönnetään ainoastaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvään palveluun, jota AVR Nuts hoitaa. Julkista tarjouspyyntöä ei katsottu aiheelliseksi, koska AVR Nuts oli ainoa yritys Alankomaissa, joka oli valmis ja myös kykenevä käsittelemään kaiken kyseeseen tulevan C2- ja pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavan jätteen. Toimilupasopimus julkaistiin kuitenkin Alankomaiden virallisessa lehdessä (Staatscourant), jonka jälkeen asianomaisilla oli mahdollisuus valittaa päätöksestä. Näin ei kuitenkaan tapahtunut. Lisäksi Alankomaiden viranomaiset olivat ennen pyörivällä rummulla varustettujen uunien sulkemisesta tekemäänsä päätöstä toteuttaneet tarvittavat järjestelyt, joiden perusteella voitiin järjestää julkinen tarjouskilpailu, jos tuen voimassaoloa jatkettaisiin.
(54)
Toimenpide noudattaa Altmark-tuomion mukaisia arviointiperusteita, eikä sitä sen vuoksi voida katsoa valtiontueksi. Esimerkiksi ennakkoon laskettujen toimintavajeiden määrittämisessä valtiota avusti riippumaton tilintarkastustoimisto. Toimenpide ei ollut myöskään aiheuttajaperiaatteen vastainen, sillä maksut olivat korkeammat kuin naapurimaissa.
(55)
Ehdottoman virheellinen väite oli se, että AVR Nuts hyväksyisi pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavaa jätettä ainoastaan, jos sitä tarjottiin yhdessä korkean polttoarvon omaavan jätteen kanssa. Samoin oli yksiselitteisesti määrätty, että muilta AVR-yrityksiltä oli veloitettava muun jätteen käsittelystä samansuuruiset maksut kuin kolmansilta (16). Alankomaat oli pyytänyt tilintarkastustoimistolta neuvoja siitä, miten AVR Nutsin ja AVR IW:n välisten sopimusten selkeyttä voitaisiin parantaa. Toimiston suositukset oli hyväksytty ja toteutettu käytännössä.
(56)
AVR Nutsin tulosten osalta Alankomaat huomautti, että toimintavajeen laskennassa ei otettu huomioon minkäänlaista voittomarginaalia. Jos ennakkoon laskettu toimintatase oli odotusten vastaisesti ylijäämäinen, voitto oli rajattu ainoastaan 30 prosenttiin ylijäämästä siihen asti, kunnes aikaisemmin maksettu tuki oli maksettu takaisin.
5.3 Vastaukset asianomaisten esittämiin huomautuksiin
(57)
Alankomaat huomauttaa, että asianomaisten huomautuksissa ei perustella sitä, miten tuki voi vaikuttaa AVR:n ja Safewaysin yhteisyrityksen omakustannushintaan. Kyseisen yrityksen on maksettava jätteiden käsittelystä Rotterdamissa saman tariffin mukaisesti kuin kotimaisten jätteen tarjoajien. Lisäksi ainoastaan kolmannes yhteisyrityksen keräämästä jätteestä käsiteltiin Rotterdamissa ja vain pieni osa tästä määrästä oli toimilupasopimuksen mukaista C2- ja pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavaa jätettä. Kilpailukykyisiä hintoja voidaan selittää muilla tekijöillä: 1) Safewaylla on ainoana yrityksenä Irlannissa siirtoasema, jossa jätteet lajitellaan ja erotellaan tehokkaasti ennen niiden toimittamista sopivimpaan käsittelylaitokseen, 2) yrityksellä on suora yhteys Southcoast-kuljetusyritykseen, jonka ansiosta saadaan logistiikkaan liittyviä etuja ja kustannussäästöjä, ja 3) kilpailun puutteesta johtuen Irlannissa sovellettiin aikaisemmin suhteellisen korkeita tariffeja.
(58)
AVR veloitti valmisratkaisuna tarjotuista puhdistushankkeista peräisin olevan jätteen käsittelystä korkeampia maksuja kuin kotimaisilta jätteentoimittajilta. Muista maista peräisin olevasta jätteestä veloitetut keskimääräiset maksut olivat hieman korkeammat kuin kotimaassa veloitetut keskimääräiset maksut. Alhaisemmat maksut eivät myöskään johtaneet tuen määrän lisäämiseen, koska tuki riippui ennakkoon lasketusta toimintavajeesta.
(59)
Toimilupasopimuksen allekirjoitushetkellä molemmat pyörivällä rummulla varustetut uunit toimivat täydellä kapasiteetilla. Suuret varastot huomioon ottaen odotettiin, että kapasiteettia käytettäisiin täysimääräisesti. Nykyinen ylikapasiteetti ei todennäköisesti aiheutunut kilpailijoiden kasvaneesta markkinaosuudesta, vaan pikemminkin jätteen uudelleenkäytön lisääntymisestä, esimerkiksi sen jälkeen, kun jätettä on laissa säädetyissä rajoissa ensin sekoitettu muuhun jätteeseen.
(60)
Pyrolyyttisen käsittelyn osalta Alankomaat huomautti, että AVR:n maksut ovat korkeammat kuin Alankomaiden ainoan pyrolyyttisen käsittelylaitoksen omaavan yrityksen veloittamat maksut.
(61)
Alankomaat ilmoitti, että osa tuesta maksettiin AVR Nutsille sen taloudellisten vaikeuksien vuoksi, ottaen huomioon Altmark-tuomio ja perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn päätökseen saattamiseen kuluva aika.
(62)
Alankomaat huomautti, että Edelchemie toimi pääasiassa valokuvausprosessien vaarallisten jäteaineiden käsittelyn alalla. Tehokkuussyistä AVR ei voi käsitellä näitä jätteitä. Yrityksellä on erilaisia laitteistoja, joista pyrolyyttiseen käsittelyyn käytetty uuni on tämän asian kannalta tärkein. AVR:n laitteistosta poiketen ne eivät teknisesti kuitenkaan sovellu kaikentyyppisen DTO-jätteen käsittelyyn. Ympäristöluvan mukaan uunissa voidaan käsitellä enimmillään ainoastaan 10 000 tonnia jätettä, mikä on Alankomaiden vaarallisen jätteen tarjontaan nähden täysin riittämätön määrä. Alankomaat ei ymmärrä, miten tuki voisi vahingoittaa Edelchemien etua, etenkin kun otetaan huomioon, että AVR ei käsittele valokuvausprosesseissa syntyvää jätettä ja että sen veloittamat hinnat ovat markkinahintojen mukaiset. Tekniikan kehitystä kannustetaan esimerkiksi erityisten kannustusohjelmien avulla ja asettamalla ympäristölupia myönnettäessä vaatimus parhaan käytettävissä olevan tekniikan hyödyntämisestä. Näiden lupien voimassaoloaika on rajattu viiteen vuoteen. Mahdollinen aikaisemmin maksettu tuki jää asetuksen (EY) N:o 659/1999 15 artiklan mukaisen kymmenen vuoden määräajan ulkopuolelle. Koska laitoksista tehdään poistot kymmenen vuoden aikana, tämä ei joka tapauksessa vaikuttaisi AVR:n odotettujen toimintavajeiden laskentaan.
(63)
Alankomaat esitti, ettei kyse ollut ylikompensaatiosta sen paremmin AVR Nutsin kuin AVR IW:n hyväksi. AVR IW toimi välittäjänä, mutta sillä ei ollut mahdollisuutta käyttää asemaansa ylikompensaation saamiseksi, eikä se myöskään toiminut näin. Esimerkiksi kilpailijoiden AVR Nutsille toimittamaa jätettä ei otettu huomioon laskettaessa määrään perustuvia tariffien alennuksia AVR IW:n itse hankkimasta jätteestä, siitäkään huolimatta, että ’paperilla’ AVR IW otti nämä jätteet vastaan AVR Nutsin puolesta. Nämä jätteet toimitettiin suoraan pyörivällä rummulla varustettuihin uuneihin eikä AVR IW:n laitoksille, koska tämä ei olisi ollut kuljetuksesta aiheutuvien lisäkustannusten arvoista.
(64)
Jätteen hankintakustannusten korvaamiseksi myönnetty tuki on oikeutettua. Aktiivinen DTO-jätteen hankinta oli tarpeen, koska mahdollisuuksia sekoittaa tätä jätettä tai mukauttaa sen pakkauksia (jonka jälkeen se ei enää ollut DTO-jätettä) käytettiin yhä enemmän. Ilman tällaista jätteen hankintaa AVR Nutsin markkinaosuus olisi supistunut ja se olisi menettänyt markkinaosuuttaan vaihtoehtoisille jätteen käsittelymahdollisuuksille erityisesti ulkomailla. Kapasiteetin käyttöaste olisi tämän vuoksi laskenut ja tappiot olisivat kasvaneet. AVR IW:lle korkean polttoarvon omaavan vaarallisen jätteen hankintakustannuksista maksettu korvaus oli tarpeen, jotta tätä jätettä olisi ollut riittävästi käytettävissä polttoaineeksi. Jätteen hankintakustannusten jako AVR Nutsin ja AVR IW:n välillä perustuu tähän. Pyörivällä rummulla varustettujen uunien sulkemisen vuoksi menetetään seitsemän veloitettuja kustannuksia vastaavaa työpaikkaa. Tämä osoittaa, että nämä yksinomaan AVR Nutsin hyväksi tulevat jätteen hankinnan lisäkustannukset muodostuvat näiden seitsemän työpaikan kustannuksista.
(65)
Alankomaiden viranomaiset toimittivat tutkimuksen näistä jätteistä huolehtimisen ja niiden hyödyntämisen vaihtoehtojen tulevasta kehityksestä Alankomaissa ja sen naapurimaissa. Tutkimukseen viitataan johdanto-osan 13 kappaleessa. Tutkimuksesta käy ilmi, että tulevaisuudessa on käytettävissä riittävästi vaihtoehtoja, joilla taataan, että tämäntyyppisestä jätteestä voidaan huolehtia turvallisesti ja asianmukaisesti ja että jätettä voidaan hyödyntää.
(66)
Alankomaat on toimittanut myös erään konsulttiyhtiön AVR:n pyynnöstä laatiman taloudellisen arvioinnin, joka koskee toimilupasopimusta ja mahdollista ylikompensaatiota. Tutkimuksessa todetaan muun muassa, että kaikkien AVR:n tärkeimpien kilpailijoiden oli mahdollista saada korkeampia määrään perustuvia alennuksia, mutta ne selvästikin pitivät parempana toimittaa osan kerätystä jätteestä ulkomaisissa laitoksissa huolehdittavaksi ja hyödynnettäväksi. Toiseksi Alankomaiden pyörivällä rummulla varustettujen uunien sulkemisesta todellisuudesta maksama korvaus on huomattavasti alhaisempi kuin AVR:n itse laskemat kustannukset (45 miljoonaa euroa) ja riippumattoman tilintarkastajan laskemat kustannukset (noin 40 miljoonaa euroa). Tärkein ero johtuu henkilöstön irtisanomisjärjestelyjen eri tavoin lasketuista kustannuksista.
(67)
Alankomaat on toimittanut yksityiskohtaisen laskelman vuoden 2004 vajeesta. Yhden pyörivällä rummulla varustetun uunin sulkemisesta huolimatta vaje on suurempi kuin aikaisempina vuosina. Tämä johtuu markkinatilanteen heikentymisestä erityisesti sen vuoksi, että korkean polttoarvon omaavan vaarallisen jätteen tariffit ovat laskeneet.
(68)
Valtion ja AVR:n on neuvoteltava AVR Chemien selvitystilaan asettamisen yhteydessä yrityksen purkamisesta ja seurantatoimista maksettavasta korvauksesta, sillä valtiolla on 30 prosentin omistusosuus AVR Chemiestä. Samoin neuvotteluja tullaan luonnollisestikin käymään, jos komissio antaa ilmoitetusta tuesta kielteisen päätöksen. Tässä yhteydessä tullaan myös etsimään ratkaisuja, ottaen komission kanta kuitenkin huomioon.
6 ARVIOINTI
6.1 Valtiontuen olemassaolo
(69)
Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(70)
AVR Nutsille myönnettävä toimintatuki ja pyörivällä rummulla varustettujen uunien sulkemiskustannuksista myönnettävä korvaus, sellaisina kuin niitä kuvaillaan 17-27 kappaleessa, on valtion myöntämää ja suoraan valtion varoista rahoitettavaa tukea. Toimenpiteet ovat valikoivia, koska ne vaikuttavat ensisijassa AVR:ään, AVR Nutsiin ja AVR IW:hen. Nämä yritykset tarjoavat palvelujaan huolehdittavaksi ja hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden markkinoilla. Sama pätee laitteiston poistoa ja jälkihoitoa koskeviin valtion maksuihin. Sen antama vakuus kattaa näistä kustannuksista enintään 30 prosenttia.
(71)
Toimenpiteiden on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Huolehdittavaksi ja hyödynnettäväksi tarkoitetun jätteen markkinat liittyvät kiinteästi toisiinsa ja jäsenvaltioiden välinen kauppa on tavanomaista molemmilla markkinoilla huolimatta huolehdittavaksi tarkoitettua jätettä koskevasta sääntelykehyksestä ja tiukasta valvonnasta. Esimerkiksi pyörivällä rummulla varustettujen uunien sulkemisilmoituksen jälkeen on jätteen vientiä muihin jäsenvaltioihin koskevien lupahakemusten määrä selvästi kasvanut. Tämän perusteella komissio päättelee, että tuki pyörivällä rummulla varustettujen uunien pitämiseksi pitempään toiminnassa on rajoittanut jäsenvaltioiden välistä kauppaa.
(72)
Toimenpiteet eivät suosi vaarallisen jätteen tarjoajia. Polttoaineena käytetyn korkean polttoarvon omaavan jätteen vastaanottomaksut määritettiin markkinahintojen mukaisesti ottaen huomioon Alankomaissa ja sen naapurimaissa veloitetut tariffit. C2- ja pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavan jätteen vastaanottomaksut on jätehuoltopolitiikan tavoitteista johtuen määritetty yhteiskunnallisesti hyväksyttävälle tasolle, joka kuitenkin on korkeampi kuin naapurimaissa. Tämä oli mahdollista huolehdittavaksi tarkoitetun jätteen vientirajoitusten vuoksi. Korkeampien maksujen periminen ei olisi tavanomaisissa markkinaolosuhteissa toteuttamiskelpoinen eikä realistinen vaihtoehto, koska se johtaisi jätteen viennin kasvuun, sen sekoittamiseen muuhun jätteeseen tai siihen, että jätteestä huolehdittaisiin jollain muulla tavoin laillisesti tai laittomasti. Tämä ei kasvattaisi AVR Nutsin tuloja. Pyörivällä rummulla varustettujen uunien sulkemisen vuoksi jätteen tarjoajien oli helpompaa hyötyä Belgiassa ja Saksassa veloitetuista alhaisemmista vastaanottomaksuista. Ilman tukea pyörivällä rummulla varustetut uunit olisi suljettu aikaisemmin. Samoin mahdollisuudet viedä huolehdittavaksi tarkoitettua jätettä asetuksen (ETY) N:o 259/93 mukaisesti olisivat laajentuneet nopeammin. Toisen pyörivällä rummulla varustetun uunin sulkemista seurannut jätteen hinnan ja määrän kehitys vahvistaa tämän. Tästä syystä komissio katsoo, että tuki ei ole vapauttanut vaarallisen jätteen tarjoajia kustannuksista, jotka niille tavanomaisesti aiheutuisivat.
(73)
Rajoittamatta toimenpiteen arviointia perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio katsoo, että toimenpide ei täytä Altmark-tuomion mukaista neljättä arviointiperustetta. Ensinnäkin AVR Nutsia ei ole valittu julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä, eikä toimilupapäätöksen julkaiseminen Alankomaiden virallisessa lehdessä (jonka jälkeen asianomaisilla oli kuusi viikkoa aikaa valittaa päätöksestä) voi korvata avointa tarjouskilpailumenettelyä. Toiseksi korvausta ei ole määritetty sellaisten kustannusten perusteella, joita hyvin johdetulle ja riittävällä jätteenkäsittelykapasiteetilla varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi. Koska C2-jätteen kaatopaikalla ja pyörivällä rummulla varustetuilla uuneilla on kansallisesti ainutlaatuinen asema, tällaista keskivertoyritystä ei näyttäisi olevan olemassa Alankomaissa. Ennakkoon laskettu vaje heijastelee pikemminkin niitä erityisiä ehtoja, joiden perusteella AVR Nuts hoitaa näitä laitteistoja, eikä vastaavanlaisten ulkomailla toimivien laitteistojen kustannuksia ole otettu huomioon. On selvää, ettei AVR:llä ollut riittävästi jätteenkäsittelykapasiteettia. Ylikapasiteetti johti pyörivällä rummulla varustettujen uunien vajaakäyttöön ja lopulta niiden sulkemiseen. Nämä eri seikat (erityisesti vuoden 2004 vaje ja sulkemiskustannuksista maksetut korvaukset) heijastuivat tukitoimenpiteissä. Näin ollen AVR Nutsin on katsottava saaneen toimenpiteistä valikoivaa etua, eikä tukea siten voida pitää ainoastaan kustannuksista myönnettynä korvauksena, jonka myös muut yritykset olisivat saaneet samanlaisessa tilanteessa ja vastaavin ehdoin, jos kyseisen palveluvelvoitteen hoitaminen olisi annettu niiden tehtäväksi.
(74)
Valikoiva etu ei johdu ainoastaan toimintavajeista ja sulkemiskustannuksista maksetuista korvauksista, vaan myös valtion antamasta vakuudesta, joka kattaa 30 prosenttia laitteiston poistosta ja puhdistuksesta aiheutuvista kustannuksista. Se, että nämä kustannukset vastaavat valtion omistusosuutta AVR Chemiessä, ei mitenkään vaikuta päätelmään siitä, että kyse on valtiontuesta: AVR Chemien äänettömänä yhtiömiehenä valtion taloudellinen vastuu rajoittuu ainoastaan sen omistusosuuteen. Tätä osuutta suuremmat vaateet eivät siten kuulu valtion vastuuseen. Vakuus näyttää pikemminkin johtuvan valtion tavoitteesta välttää tilanne, jossa AVR Nutsin ja AVR Chemien selvitystilaan asettamisen jälkeen mitään muuta yritystä ei voitaisi asettaa vastuuseen asianmukaisesta laitteiston poistosta ja jälkihoidosta huolehtimisesta. Vakuus on mahdollisesti johtanut koko toimilupasopimuksen voimassaoloajan pituiseen etuun, koska ilman vakuutta toimivan yrityksen olisi muodostettava tarvittavat varaukset laitteiston käyttöiän aikana, jotta se selviäisi laitteiston poistamisesta ja jälkihoidosta aiheutuvista kustannuksista ilman tukea.
(75)
Tämän vuoksi ilmoitetut toimenpiteet ovat perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
(76)
Komissio pahoittelee, että Alankomaat on perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti toteuttanut huomattavan osan kyseisestä tukitoimenpiteestä.
6.2 Tuen arviointi perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan perusteella
(77)
Jäsenvaltiot voivat määritellä vapaasti sen, minkä ne katsovat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi toiminnan erityispiirteiden perusteella. Tätä määrittelyä voidaan valvoa ainoastaan ilmeisten virheiden havaitsemiseksi (17). Komissio on selvittänyt lähestymistapansa perusperiaatteita yleishyödyllisiä palveluita koskevassa vihreässä kirjassa (2003) ja valkoisessa kirjassa (2004) (18). Valkoisen kirjan 3.4 kohdan mukaan ”unionin ajaman kestävän kehityksen politiikan mukaisesti on otettava asianmukaisesti huomioon myös yleishyödyllisten palvelujen rooli ympäristön suojelemisessa samoin kuin näiden palvelujen erityispiirteet, jotka liittyvät suoraan ympäristöön. Tässä kyseeseen tulevat etenkin vesi- ja jätepalvelut.” Tämä on yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaista. Tuomioistuin on todennut, että ”tietyistä jätelajeista huolehtiminen voi olla yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu erityisesti, kun tällä palvelulla pyritään ratkaisemaan ympäristönsuojeluun liittyvä ongelma” (19).
(78)
Komissio on seuraavien syiden vuoksi Alankomaiden kanssa samaa mieltä siitä, että palvelussa, sellaisena kuin se on määritetty toimilupapäätöksessä ja -sopimuksessa, on kyse yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvästä palvelusta.
(79)
Ensinnäkin on selvää, että huolehdittavaksi tarkoitetun vaarallisen jätteen asianmukainen käsittely on yleisen edun mukaista. Samoin on yleisen ja Euroopan yhteisön edun mukaista taata se, että kansallisesti on käytettävissä riittävästi kapasiteettia jätteistä huolehtimista varten. Jäsenvaltioiden on pyrittävä jätteistä huolehtimisessa omavaraisuuteen direktiivin 75/442/EY 5 artiklan 1 kohdassa esitetyn tavoitteen mukaisesti.
(80)
Toiseksi julkisten viranomaisten toimenpiteet olivat tarpeen tästä yleisestä edusta huolehtimiseksi. Koska pyörivällä rummulla varustettujen uunien hoitaminen oli tappiollista, AVR olisi ilman tukea sulkenut sekä uunit että C2-jätteen kaatopaikan jo vuoden 2001 lopulla.
(81)
Kolmanneksi yleinen etu oli todellinen. Vuosina 2002-2004 huolehdittiin huomattavasta määrästä Alankomaissa tuotettua C2- ja pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavaa jätettä, vaikka nämä määrät olivatkin selvästi odotettua pienemmät. Tämä johtui mm. yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion seurauksista. Tuomiossa selvennettiin ”huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden” ja ”hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden” määritelmiä. Alankomaat reagoi markkinoiden kehitykseen mukauttamalla kapasiteettia odotettua käyttötarvetta koskeviin uusiin arvioihin ja luopumalla lopulta toimintapolitiikastaan, minkä seurauksena ainoa jäljellä ollut pyörivällä rummulla varustettu uuni suljettiin. Tämä ei ole kuitenkaan ristiriidassa yleisen edun kanssa, kun tarkastellaan tosiasiallisesti huolehditun C2- ja pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavan jätteen määrää. Huolehdittavaksi tarkoitetun jätteen määrä olisi mahdollisesti ollut pienempi, jos Alankomaat olisi alusta alkaen soveltanut oikeita määritelmiä. On kuitenkin epätodennäköistä, että kaikki C2- ja pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettava jäte olisi hyödynnetty. Tämän vahvistavat AVR Nutsille vuonna 2004 tarjotun C2- ja DTO-jätteen määrä ja sen DTO-jätteen määrä, joka vietiin ulkomaille siellä toimivissa pyörivällä rummulla varustetuissa uuneissa huolehdittavaksi. Asianomaiset ovat mahdollisesti oikeassa väittäessään, että ilman AVR:n pyörivällä rummulla varustettuja uunejakin kaikesta Alankomaissa kyseisellä kaudella tuotetusta vaarallisesta jätteestä olisi voitu huolehtia tai sitä olisi voitu hyödyntää joko kotimaassa tai ulkomailla. Ne eivät kuitenkaan ole pystyneet osoittamaan, ettei huolehdittavaksi tarkoitettua jätettä olisi lainkaan tarvinnut viedä ulkomaille riittämättömän kapasiteetin vuoksi, jos AVR:n pyörivällä rummulla varustettuja uuneja ei olisi ollut käytettävissä. Juuri tältä kohdin Alankomaat voi oikeutetusti perustaa toimintapolitiikkansa pyrkimykseen taata yleinen etu direktiivin 75/442/EY 5 artiklan 1 kohdassa määritetyn tavoitteen mukaisesti.
(82)
Neljänneksi toimenpiteet eivät ole aiheuttajaperiaatteen vastaisia. Kuten johdanto-osan 72 kohdassa todetaan, jätteen tarjoajia ei ole vapautettu kustannuksista, jotka niille tavanomaisesti aiheutuisivat.
(83)
Viidenneksi palvelun luokittelemisella yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyväksi palveluksi ei kierretä tavanomaisesti sovellettavia sääntöjä. Toimenpiteellä pyritään suojelemaan ympäristöä, sillä sen avulla taataan, että vaarallinen jäte käsitellään asianmukaisesti lähellä sen lähdettä. Ympäristönsuojelun suuntaviivoihin sisältyy jätehuollon toimintatukea koskevia sääntöjä (E.3.1 kohta). Nämä säännöt laadittiin kuitenkin ensisijassa sellaista toimintatukea varten, jota myönnetään yrityksille, jotka itse tuottavat kyseessä olevia jätteitä.
(84)
Kuudenneksi todetaan, että jätteen erityisluonteen vuoksi suurimman osan C2- ja pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavasta jätteestä toimittavat yritykset. On kuitenkin olemassa myös järjestelmiä vaarallisen jätteen keräämiseksi kotitalouksista, minkä ansiosta kaikista vaarallisista jätteistä voidaan huolehtia turvallisesti ja helposti. Osa näin kerätystä vaarallisesta jätteestä voidaan tämän jälkeen polttaa pyörivällä rummulla varustetuissa uuneissa. Tukea saanut palvelu oli siten luonteeltaan yleinen, eikä tuella suosittu tämän palvelun tiettyä rajattua käyttäjäryhmää.
(85)
Kaksi yhdessä toimivaa kilpailijaa esittävät, että tapauksessa ei ole kyse markkinoiden toiminnan riittämättömyydestä, joka oikeuttaisi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun. Niiden mukaan eräissä jäsenvaltioissa ei lisäksi ole lainkaan pyörivällä rummulla varustettuja uuneja. Direktiivin 75/442/ETY tavoitteet eli jätehuollon omavaraisuus ja jätteistä huolehtiminen lähellä sitä paikkaa, jossa ne tuotetaan (läheisyysperiaate), eivät ehkä välttämättä vastaa markkinatilannetta, mutta tämä ei silti vähennä niiden oikeutusta.
(86)
Julkinen tehtävä on määriteltävä selkeästi ja se on annettava julkisen viranomaisen päätöksellä nimenomaisesti tehtäväksi. Toimilupapäätöksestä ja -sopimuksesta käy ilmi, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu on asianmukaisella tavalla uskottu yrityksen tehtäväksi. Julkinen tehtävä on määritelty näissä asiakirjoissa riittävän täsmällisesti. Se liittyy tarkoin C2-jätteen kaatopaikalle tarjottavaan jätteeseen ja pyörivällä rummulla varustetuissa uuneissa poltettavaan matalalämpöarvoiseen jätteeseen. Myös tukitoimenpiteet yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvästä palvelusta aiheutuvien kustannusten korvaamiseksi on määritelty riittävän täsmällisesti. Tältä osin on kuitenkin syytä tehdä seuraavat huomautukset.
(87)
Ensinnäkin avoimuus on ollut puutteellista. Kilpailijoille ei ole mahdollisesti ollut aina selvää, toimiko AVR IW kulloinkin omissa nimissään vai AVR Nutsin puolesta. Myöskään tariffi- ja alennusjärjestelmä ei ollut alun perin riittävän selkeä, erityisesti pyörivällä rummulla varustetuissa uuneissa polttoaineena käytetyn korkean polttoarvon omaavan jätteen osalta. AVR:n, valtion ja riippumattomien tarkastajien kannalta nämä seikat oli kuitenkin esitetty riittävän selkeästi toimilupasopimuksessa, mikä mahdollisti sopimuksen asianmukaisen valvonnan.
(88)
Komissio katsoo, että liitteessä I esitetty valvontamenetelmä on riittävän avoin ja että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun hoitamisen avoimuutta lisäävät toimet, sellaisina kuin ne toteutettiin huomautusten saamisen jälkeen, ovat riittäviä.
(89)
Toiseksi DTO-jätteestä huolehtimisesta veloitetut ”yhteiskunnallisesti hyväksyttävät maksut” näyttäisi ensi näkemältä melko epämääräiseltä käsitteeltä. Käytännössä tämä ei ole kuitenkaan aiheuttanut ongelmia. Maksut pysyivät tasolla, jolle ne oli aikaisempina vuosina nostettu. Aiheuttajaperiaatteen mukaisesti maksut olivat korkeammat kuin kyseisistä jätteistä huolehtimisesta ulkomailla veloitetut maksut. Samaan aikaan asianomaiset tai Alankomaat eivät ole esittäneet, että alhaisemmat maksut olisivat olleet välttämättömiä sellaisen laittoman toiminnan välttämiseksi, joka olisi voinut vahingoittaa ympäristöä. Ilmeisestikään Alankomaat ei pitänyt tariffeja liian korkeina, koska se hyväksyi ennakkoon lasketut vajeet, jotka perustuivat veloitettavia tariffeja koskeville tarkemmille oletuksille.
(90)
Ylikompensaatiota on vältettävä kaiken järjestelmään sisältyvän tuen osalta. Tähän liittyen komissio arvioi kutakin seuraavaa seikkaa erikseen: 1) vuosien 2002 ja 2003 vajeista myönnetty korvaus, 2) vuosien 2004, 2005 ja 2006 vajeista myönnetty korvaus, 3) laitteistojen sulkemiskustannuksista maksettu korvaus, johon kuuluu a) sovittujen investointien vielä poistamattomasta osuudesta aiheutuvien sulkemiskustannusten korvaaminen ja b) pyörivällä rummulla varustettujen uunien ennenaikaisesta sulkemisesta aiheutuvien kustannusten korvaaminen sekä 4) vakuuteen sisältyvä tuki.
(91)
Vuosien 2002 ja 2003 vajeiden osalta komissio katsoo, että tuen kohteena olevien odotettujen vajeiden laskentamenetelmä on asianmukainen ja riittävän rajoittava. Kaikki tuen muodostavat tekijät liittyvät suoraan julkisen palvelun velvoitteen täyttämiseen, lukuun ottamatta jätteen hankintakustannuksista maksettua korvausta (ks. 108-113 kohta). Ei ole mitään syytä olettaa, että kustannuksia olisi keinotekoisesti suurenneltu. Riippumattoman konsultin käyttämisen ansiosta Alankomaat on myös pystynyt laskemaan tuen rajoittavasti. Menetelmään sisältyy yksityiskohtainen analyysi AVR Nutsin avaavasta taseesta, joka tarjoaa hyvän lähtökohdan AVR Nutsin kustannuksia ja tuloja koskeville arvioille uudessa tilanteessa. Muuttuvat kustannukset, välittömät kiinteät kustannukset ja muiden AVR-yritysten veloittamat kustannukset on määritelty yksityiskohtaisten eritelmien perusteella. Investoinnit ja poistot on otettu asianmukaisesti huomioon laatimalla vuosiksi 2002-2016 yksityiskohtainen investointisuunnitelma ja tekemällä uusia investointeja koskevat poistot 7,24 vuoden aikana. Tällä varmistettiin se, että kustannukset eivät kasvaneet keinotekoisesti yksittäisten investointien tai suhteettomien poistojen vuoksi. Asianomaisten huomautuksissa tuotiin esille useita kysymyksiä, mutta niissä ei esitetty todisteita ylikompensaatiosta. Lisäksi tappiot nousivat vuosina 2002 ja 2003 onnettomuuksista ja teknisistä ongelmista johtuen yhteensä 12 miljoonaa euroa ennakkoon laskettuja tappioita suuremmiksi. Näin voidaan sulkea pois mahdollisuus siitä, että tällä kaudella olisi ollut kysymys ylikompensaatiosta AVR Nutsille.
(92)
Vuosiksi 2004-2006 myönnetty tuki perustuu samaan menetelmään. Komissio odottaa sen vuoksi, ettei kyse ole ylikompensaatiosta. Vuoden 2004 ennakkoon laskettu vaje perustuu täysin samaan menetelmään ja tämän vajeen kasvu, huolimatta yhden pyörivällä rummulla varustetun uunin sulkemisesta, selittyy täysin laskentamenetelmään sisältyvillä kustannuksilla (ks. liitteessä I esitetyt luvut). Ottaen huomioon vuosien 2002 ja 2003 ennakkoon laskettujen vajeiden lisäksi toteutuneet suuret tappiot, ei voida pitää yllätyksenä sitä, että vuoden 2004 ennakkoon laskettu vaje ylittyi. Lisäksi vaikka ensimmäisen pyörivällä rummulla varustetun uunin sulkeminen pienensikin muuttuvia kustannuksia, sillä oli vain rajallinen vaikutus kiinteisiin kustannuksiin, jotka muodostavat merkittävän osan kokonaiskustannuksista. Komission yleisen politiikan mukaisesti yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun kustannusten ylikompensoiminen on kuitenkin suljettava pois sekä etu- että jälkikäteen. Tämän vuoksi komissio edellyttää, että Alankomaat tarkastaa todelliset kustannukset ja mukauttaa tarvittaessa tuen määrää, jotta voidaan välttää se, että AVR Nuts saa kompensaation ansiosta toiminnastaan voittomarginaalin, joka ylittää toiminnasta kyseisellä sektorilla tavanomaisesti saatavan voittomarginaalin.
(93)
Komissio hyväksyy sen, että tukea voidaan myöntää korvaukseksi sulkemiskustannuksista, jotka aiheutuvat sovittujen investointien vielä poistamattomasta osuudesta. Toiminnanharjoittajan ei voida odottaa tekevän huomattavia investointeja vaativaa viiden vuoden pituista palveluntarjontasopimusta ilman riittäviä vakuuksia. Myöskään investointien poistaminen sopimuksen voimassaoloaikaa vastaavassa ajassa (viisi vuotta) ei olisi ollut kohtuullista. Sen seurauksena kyseiselle jaksolle ennakkoon lasketut tappiot ja siten myös tuki olisivat olleet huomattavasti suurempia. Tältä osin toimilupasopimuksen ehtoja voidaan pitää välttämättömänä ja tehokkaana seurauksena sovelletusta korvausjärjestelmästä. Se, että näitä säännöksiä on sovellettu ennen toimilupasopimuksen voimassaoloajan päättymistä, ei vaikuta tähän arvioon. Komissio ei Alankomaiden toimittamien tietojen perusteella odota, että tältä osin olisi kysymys ylikompensaatiosta. Eräät kohdat ovat kuitenkin epäselviä, erityisesti se, otetaanko omaisuuserien myynnistä tai laitteiston käytön jatkamisesta muihin tarkoituksiin saadut tulot asianmukaisesti huomioon. Tämän vuoksi komissio edellyttää, että Alankomaat tarkastaa todelliset kustannukset myös tältä osin ja mukauttaa tarvittaessa tuen määrää.
(94)
Komissio voi hyväksyä myös sen, että pyörivällä rummulla varustettujen uunien ennenaikaisesta sulkemisesta aiheutuneista lisäkustannuksista myönnetään korvaus. Jäsenvaltiota ei voida velvoittaa jatkamaan tällaista sopimusta. Näin on erityisesti silloin, jos jäsenvaltio maksaa tässä tapauksessa vähemmän kuin sen todennäköisesti olisi maksettava, jos toimintaa jatkettaisiin. Alankomaiden lisäkustannuksista toimittamat tiedot ovat suhteellisen yksityiskohtaisia. Eräät osatekijät perustuvat kuitenkin arvioihin, joiden epävarmuusmarginaali on suhteellisen suuri. Lisäksi ainoastaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvään palveluun ja uunien ennenaikaiseen sulkemiseen välttämättä liittyvät kustannukset voidaan ottaa huomioon. Käytettävissä olevista tiedoista ei kuitenkaan käy riittävästi selville, onko näin tapahtunut. Tämän vuoksi komissio edellyttää, että Alankomaat tarkastaa todelliset kustannukset myös tältä osin ja mukauttaa tarvittaessa tuen määrää.
(95)
Komissio voi hyväksyä myös sen, että tukea myönnetään soveltamalla annettua vakuutta, joka kattaa 30 prosenttia laitteiston poistosta ja puhdistuksesta aiheutuvista kustannuksista. Jos vakuutta ei olisi ollut, toimintavajeet ja -tuki olisivat todennäköisesti olleet suurempia, koska vakuutta vastaava summa olisi pitänyt siirtää varauksiin. Kustannukset liittyvät sellaisinaan suoraan alkuperäiseen tavoitteeseen tarjota kyseistä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua Alankomaissa. Koska todelliset kustannukset eivät ole kuitenkaan vielä selvillä, komissio edellyttää, että ne tarkastetaan asianmukaisesti jälkikäteen.
(96)
Yhteenvetona komissio katsoo, ettei vuosien 2002 ja 2003 toimintavajeiden osalta ole kysymys ylikompensaatiosta. Komissio voi hyväksyä tuen loppuosan kuitenkin vain siinä tapauksessa, että Alankomaat takaa, ettei jälkikäteen ole kysymys ylikompensaatiosta, kun tukea tarkastellaan koko kaudelta. Tällöin on otettava huomioon ennakoitua suuremmat vajeet ja ylijäämät toimilupasopimuksen koko voimassaoloajalta. Tuella voidaan mahdollistaa se, että AVR Nuts saa kyseisistä toiminnoista kohtuullisen voittomarginaalin. Sopimuksen puitteissa AVR:n riski oli rajoitettu, koska tuki kattoi kokonaisuudessaan ennakkoon lasketut tappiot. AVR kantoi kuitenkin pääosan toiminnallisesta riskistä (20). Toiminta ei siten ollut riskitöntä, kuten myös käytännössä kävi ilmi. Ottaen markkinatilanne ja AVR Nutsin riskiprofiili huomioon, komissio voi hyväksyä voittojen tason, joka vastaa enintään Alankomaiden valtion obligaatioista saatavaa tuottoa korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä. Jos voitto käytännössä ylittää tämän enimmäismäärän, Alankomaiden on takautuvasti mukautettava tuen tasoa ja ilmoitettava perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti kaikesta tuesta, joka mahdollistaa sen, että AVR Nuts voi ylittää tämän voittoprosenttiosuuden. Jälkitarkastuksessa on asianmukaisesti selvitettävä se, ettei kysymys ole ylikompensaatiosta. Tätä tarkoitusta varten komissio edellyttää, että sille toimitetaan yksityiskohtaiset seurantakertomukset. Niissä on käsiteltävä ainakin tämän päätöksen liitteessä II esitettyjä seikkoja.
(97)
Komissio valvoo tuen oikeasuhteisuutta, jotta yleishyödyllisen tehtävän hoitamiseen käytettävät varat eivät johda kaupankäynnin edellytysten tarpeettomaan vääristymiseen. Erityisesti on varmistettava, että perustamissopimuksen määräyksiä ja varsinkin kilpailua ja sisämarkkinoiden vapautta koskevat rajoitukset eivät ole suuremmat kuin mikä on välttämätöntä tehtävän tehokkaan toteuttamisen varmistamiseksi.
(98)
Komissio katsoo, että Alankomaiden toteuttamat toimenpiteet täyttävät suurelta osin oikeasuhteisuusvaatimuksen. On vaikea kuvitella, millä muilla varoilla Alankomaat olisi voinut taata sen, että kansallisesti oli käytettävissä riittävästi kapasiteettia vaarallisista jätteistä huolehtimista varten. Yksikään asianomainen ei ole esittänyt, että tämän tavoitteen saavuttamiseksi käytettävissä olisi ollut kaupankäyntiä vähemmän vääristäviä vaihtoehtoja. Myös toimenpiteen seuraavat osat katsotaan oikeasuhteisiksi.
(99)
Määräalennuksiin perustuva vastaanottomaksujärjestelmä: Koska tämän järjestelmän tavoitteena on säilyttää riittävästi kapasiteettia, jotta pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavasta jätteestä voidaan huolehtia asianmukaisesti, siitä seuraa väistämättä, että järjestelmän puitteissa kapasiteettia pyritään käyttämään maksimaalisesti kustannusten pitämiseksi mahdollisimman alhaisina. Kuten Alankomaat on osoittanut, kaikki jätteen tarjoajat saattoivat hyötyä tästä alennuksesta joko suoraan tai käyttämällä välittäjiä. Tämän vuoksi määräalennuksiin perustuva vastaanottomaksujärjestelmä on perusteltu. Kaikkien jätteen tarjoajien ja siten myös AVR IW:n hyväksi tarkoitettu syrjimätön tariffi- ja määräalennusjärjestelmä rajoittaa tuesta johtuvaa kilpailun vääristymistä. Vaikka käytännössä esiintyikin epäselvyyttä, kaikki asianomaiset olisivat voineet olla selvillä järjestelmän syrjimättömästä luonteesta. Alankomaat on myös toteuttanut riittäviä täydentäviä toimia avoimuuden lisäämiseksi, kun asiasta näytti olevan epäselvyyttä. Koska korkean polttoarvon omaavan jätteen tariffi määritettiin kilpailevien huolehtimisvaihtoehtojen tasolle, kilpailun vääristyminen tämän jätteen markkinoilla jäi rajalliseksi. Huomautettakoon, että yksikään yritys ei ollut Alankomaissa velvoitettu toimittamaan pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavaa tai korkean polttoarvon omaavaa vaarallista jätettä AVR Nutsille tai AVR IW:lle. Sen sijaan AVR Nuts on toimilupasopimuksen perusteella velvoitettu hyväksymään kaiken sille tarjotun C2- ja DTO-jätteen riippumatta siitä, toimitetaanko samalla korkean polttoarvon omaavaa vaarallista jätettä. Tältä osin komissio ei ole löytänyt riittävästi todisteita siitä, että AVR olisi käyttänyt määräävää markkina-asemaa väärin. Toimilupasopimus ei anna myöskään perustetta tällaiselle väärinkäytölle.
(100)
Sulkemiskustannuksista maksettu korvaus: toimilupasopimuksen määräyksiä korvauksesta, joka kattaa valtion hyväksymien, AVR:n sopimuskaudella toteuttamien investointien vielä poistamattoman osuuden kirjanpitoarvon, on myös pidettävä oikeasuhteisina. Kyseinen korvaus maksetaan, jos sopimuksen voimassaoloa ei jatketa. Ilman tällaista vakuutta AVR:n ei olisi kohtuudella voitu odottaa suostuvan järjestelyyn. Sama koskee myös valtion antamaa vakuutta siitä, että se maksaa enintään 30 prosenttia laitteistojen poistosta ja puhdistuksesta aiheutuvista kustannuksista, jos laitteistot realisoidaan. Laitteistojen asianmukainen poistaminen ja puhdistus on luonnollisestikin yleisen edun mukaista. Koska valtiolla on 30 prosentin omistusosuus AVR Chemiestä, on hyväksyttävää, että valtio vastaa omistusosuutensa suuruisesta osasta. Loppuosan vastuusta kantaa toinen osakkeenomistaja, AVR Holding.
(101)
Alun perin kahden pyörivällä rummulla varustetun uunin ylläpitäminen: Komissio on tutkinut, olisiko Alankomaiden pitänyt myöntää tukea ainoastaan yhden pyörivällä rummulla varustetun uunin säilyttämiseen. Tällöin on kysyttävä, onko toisen pyörivällä rummulla varustetun uunin säilyttämiseen liittyvien Alankomaiden tavoitteiden edistäminen sen vaatiman tuen ja siitä johtuvien epäedullisten kilpailuvaikutusten arvoista.
(102)
Komissio myöntää tältä osin, että Alankomaiden oikeutettuna tavoitteena voi olla se, että sillä on käytettävissään riittävästi kansallista kapasiteettia pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavista jätteistä huolehtimista varten, jotta näin voitaisiin välttää kapasiteetin puute, jonka vuoksi valtion olisi sallittava tällaisten jätteiden vienti ulkomaille. Tämän arvioinnissa joudutaan väistämättä soveltamaan tiettyä joustavuutta, koska odotetusta C2- ja DTO-jätteen määrästä ei voitu antaa täyttä varmuutta ja koska laitteistojen käyttövalmiuteen sisältyi riskejä. Tällaisen riskin toteutumisesta oli kysymys myös käytännössä, kun toinen pyörivällä rummulla varustetuista uuneista jouduttiin onnettomuuksien vuoksi sulkemaan joksikin aikaa vuonna 2002. Käytettävissä ollut kapasiteetti oli vuonna 2002 ainoastaan 73 prosenttia ja vuonna 2003 ainoastaan 75 prosenttia sallitusta kapasiteetista (100 000 tonnia). Tämän vuoksi Alankomaiden viranomaisten oli tavoitteestaan poiketen sallittava pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavan jätteen vienti.
(103)
Verrattaessa odotettuja DTO-jätteen määriä ja kummankin uunin kapasiteettia on syytä ottaa huomioon seuraavat seikat. Kun toimilupasopimusta laadittiin vuoden 2001 lopulta vuoden 2002 puoliväliin, pyörivällä rummulla varustetussa uunissa poltettavan jätteen tarjonnaksi arvioitiin noin 38 500 tonnia vuodessa. Arvio perustui aikaisemmin saatuun kokemukseen. Jätteen käsittelemiseksi tarvitaan vähintään sama määrä korkean polttoarvon omaavaa jätettä. Ainoastaan yksi pyörivällä rummulla varustettu uuni ei olisi selvästikään riittänyt käsittelemään asianmukaisesti tällaista jätemäärää. Lukuun on kuitenkin liitettävä kolme kriittistä huomiota. Ensinnäkin osa odotetusta DTO-jätteen tarjonnasta AVR Nutsille johtui mahdollisesti siitä, että Alankomaat sovelsi ”huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden” määritelmää suppeasti vuoden 2003 alkuun saakka. Toiseksi asianomaiset ovat huomauttaneet, että käytettävissä oli vaihtoehtoista kansallista kapasiteettia DTO-jätteen käsittelemiseksi. Kolmanneksi arvioissa ei näyttäisi otetun huomioon, että AVR saattoi käsitellä osan jätteestä kotitalousjätteen polttolaitosten putkiuuneissa (21). Toisaalta arvioissa otetaan nimenomaisesti huomioon tilanteen senhetkinen kehitys. Vientiin tarkoitetun DTO-jätteen määrä vaihtelee myös vuosittain ja riippuu kansainvälisten markkinoiden tilanteesta. Tilanne vaihtelee myös jäteluokittain. Lisäksi DTO-jätteen varastot olivat vuoden 2002 alussa vielä huomattavat. Näin tarjonta oli sopimuskauden alussa riittävässä määrin taattu. Tarjottavan DTO-jätteen määrää koskeva arvio olisi ehkä ollut alhaisempi, jos Alankomaiden viranomaiset olisivat perustaneet tämän arvionsa vuonna 2002 olettamukseen oikean hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden määritelmän soveltamisesta. On kuitenkin epätodennäköistä, että arvio olisi ollut kyseisenä ajankohtana käytettävissä olevien tietojen perusteella niin alhainen, että Alankomaiden viranomaiset olisivat voineet luottavaisesti päättää pitää ainoastaan yhtä pyörivällä rummulla varustettua uunia riittävänä. Tämän vahvistaa se, että vuonna 2003, sen jälkeen kun yhteisöjen tuomioistuin oli jo selventänyt ”huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden” täsmällisen määritelmän, Alankomaiden oli AVR:n kapasiteettiongelmien vuoksi edelleenkin tosiasiallisesti sallittava DTO-jätteen vienti. AVR:lle tarjotun DTO-jätteen määrän tosiasiallinen väheneminen selittyy suurelta osin muilla tekijöillä kuin viennin kasvulla. Muun Alankomaissa käytettävissä olleen kapasiteetin osalta komissio toteaa, että huomattava osa tästä kapasiteetista oli käytettävissä vasta vuoden 2003 lopulta lähtien eli sen jälkeen, kun tärkeimmälle kilpailevalle pyrolyyttiselle käsittelylaitokselle oli myönnetty tarvittavat luvat. Asianomaiset eivät ole pystyneet osoittamaan, että Alankomaiden viranomaisten olisi jo vuonna 2002 pitänyt ottaa huomioon jätteen käsittelykapasiteetin riittävät kansalliset vaihtoehdot, jotka kattoivat kaikentyyppisen Alankomaissa tuotetun ja huolehdittavaksi tarjotun DTO-jätteen.
(104)
Päätös kahden pyörivällä rummulla varustetun uunin pitämisestä käytössä yhden uunin sijaan kasvatti tuen määrää. Tämä johtui erityisesti päätöksen edellyttämistä investoinneista, jotka oli uunien sulkemisen jälkeen korvattava. Osaa näistä investoinneista ei ollut kuitenkaan budjetoitu toimilupasopimuksen allekirjoitushetkellä. Tämän vaikutus ennakkoon laskettuihin toimintavajeisiin oli kuitenkin suhteellisen vähäinen, koska tältä osin painottuivat erityisesti kiinteät kustannukset. Komissio arvioi, että myös kilpailijoille aiheutuneet seuraukset ovat olleet suhteellisen vähäisiä: vaikka kaksi pyörivällä rummulla varustettua uunia pidettiin käytössä, sen ei ole todettu johtaneen siihen, että suurempia määriä DTO- ja muuta vaarallista jätettä olisi poltettu. Pyörivällä rummulla varustettujen uunien kapasiteetin käyttäminen muuntyyppisestä jätteestä huolehtimiseen, josta ei ole esitetty todisteita, ei ole erityisen tehokasta, eikä sillä voida katsoa olleen tuntuvaa negatiivista vaikutusta kilpailijoihin.
(105)
Edellä esitetyn perusteella komissio arvioi, että alkuperäinen päätös kahden pyörivällä rummulla varustetun uunin pitämisestä käytössä voidaan katsoa oikeasuhteiseksi. Samoin se arvioi, että uunien sulkemista koskevia päätöksiä ei ole tehty kohtuuttoman myöhään.
(106)
AVR IW:n rooli: AVR IW on hoitanut suurimman osan AVR Nutsin hallinnosta. Samalla se oli muiden vaarallisen jätteen tarjoajien kilpailija. Näin AVR IW sai tiedot suunnitelluista ja tosiasiallisesti toimitetuista jätemääristä. Koska yksikään jätteen tarjoaja ei ollut velvollinen toimittamaan AVR Nutsille alun perin ilmoitettuja jätemääriä ja koska tosiasialliset maksut ja alennukset perustuivat ainoastaan tosiasiallisesti toimitettuihin jätemääriin, on vaikea ymmärtää, miten AVR IW olisi voinut saada keskeisestä asemastaan taloudellista tai strategista etua. Alankomaat on ilmoittanut, ettei AVR IW pystynyt käyttämään asemaansa väärin. Myöskään komissio ei ole - mm. asianomaisten esittämien huomautusten perusteella - voinut tehdä tällaista päätelmää. AVR IW on mahdollisesti tarjoutunut omissa nimissään käsittelemään jätettä AVR Nutsin maksut alittavaan hintaan. Tämän ei voida kuitenkaan katsoa johtuvan tukitoimenpiteistä, ja toiminta näyttäisi myös mahtuvan tavanomaisen kilpailutoiminnan rajoihin. Kilpailijoiden oli mahdollista toimia vastaavalla tavalla. Myös siinä tapauksessa, että AVR IW olisi ohjannut osan DTO-jätteestä kotitalousjätteen polttolaitteistoihin (mitä ei pystytty osoittamaan), tämä ei ilmeisesti johtanut kilpailun kohtuuttomaan vääristymiseen, koska kuka tahansa kyseiset jätteet tunteva tarjoaja olisi voinut saada vastaavat katteet yksinkertaisesti tarjoamalla jätteensä suoraan muissa (joko AVR:n tai muiden yritysten) kotitalousjätteen polttolaitoksissa käsiteltäviksi. Koska tuen määrä lisäksi määritettiin ennakkoon lasketun budjetin perusteella, komissio olettaa, että AVR:n valitsemat ratkaisut ovat olleet tehokkaita, eikä se siten ole ohjannut jätteitä muualla käsiteltäviksi, jos se laitosten vajaakäytön vuoksi on johtanut tosiasiallisesti suurempiin tappioihin. Tällainen jätteiden siirtäminen on ehkä pikemminkin katsottava yhteisön jätehuoltoperiaatteiden mukaiseksi tehokkaaksi jätehuolloksi.
(107)
Tekniikan kehitys: Komissio ei odota, että toimenpiteillä olisi tuntuva kielteinen vaikutus jätteistä huolehtimisen ja niiden hyödyntämisen vaihtoehtoisten tekniikoiden kehittämiseen. Kuten Alankomaat on selvittänyt, tällaisen kehityksen kannustamiseksi on olemassa muita välineitä. Esimerkiksi vuonna 2003 annettiin toimilupa innovatiiviselle pyrolyyttiselle käsittelylaitokselle. AVR:n veloittamat maksut olivat huomattavasti korkeammat kuin tämän laitoksen toiminnanharjoittajan veloittamat maksut, minkä vuoksi tuen vääristävä vaikutus on katsottava tältä osin rajalliseksi.
(108)
Jätteen hankintaan myönnetty tuki: Aikaisemmin mainituista tekijöistä poiketen oikeasuhteisina ei voida pitää toimenpiteitä, jotka liittyvät AVR IW:n suorittamaan jätteen hankintaan, josta AVR Nuts maksaa korvauksen valtiolta saamistaan tukivaroista. Komissio hyväksyy sen, että järjestelmän kustannusten rajoittamiseksi käsiteltävän jätteen määrän ja erityisesti korkeimpaan vastaanottotariffiin kuuluvan DTO-jätteen määrän on oltava mahdollisimman suuri. Kuten 99 kohdassa todetaan, voidaan syrjimätön määräalennusjärjestelmä tästä syystä hyväksyä. Sitä vastoin AVR:lle jätteen hankinnasta maksettu korvaus vääristää kilpailua kohtuuttomasti, koska AVR IW on ainoa tuensaaja. Sen kilpailijat eivät saa jätteen hankintakustannuksistaan vastaavaa korvausta. Korkean polttoarvon omaavan jätteen osalta olisi ratkaisuna voinut olla vastaanottomaksujen syrjimätön alentaminen siinä tapauksessa, että tulokset olisivat olleet jatkuvasti alijäämäisiä. Myös DTO-jätteen osalta on jätteen hankintakustannuksista maksettu korvaus katsottava kohtuuttomaksi. AVR IW saa korvauksesta luonteeltaan syrjivää etua, joka myönnetään erityisen, suoraan muiden jätehuoltoyritysten kanssa kilpailevan tehtävän hoitamiseen. Tällainen hankinta ei ole suoraan tuen perusteluna olevan yleisen edun mukaista, etenkään silloin, kun on kysymys ulkomailta hankitusta DTO-jätteestä. Hankinta voi myös kannustaa alankomaalaisista lähteistä saatavasta DTO-jätteestä huolehtimiseen Alankomaissa sen sijaan, että näitä jätteitä hyödynnettäisiin Alankomaissa tai muualla. Tietyissä tilanteissa tämä voi olla ristiriidassa myös sen periaatteen kanssa, että jätteet käsitellään lähellä niiden lähdettä. Jätteiden hankintaan tarkoitettua 2,4 miljoonan euron tukea, joka sisältyi ennakkoon laskettuun budjettiin perustuvaan AVR Nutsille maksettuun tukeen ja joka siirrettiin edelleen AVR IW:lle, ei tämän vuoksi voida pitää perusteltuna perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan nojalla. Tämän toimenpiteen osan yhteensopivuutta perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan kanssa arvioidaan 6.3 kappaleessa.
6.3 Hankintakustannusten korvauksen arviointi perustamissopimuksen 87 artiklan perusteella
(109)
Komissio on tutkinut, voidaanko perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrättyjä poikkeuksia soveltaa AVR IW:lle jätteen hankintakustannuksista maksettuun korvaukseen. Tuen voitaisiin katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan poikkeusten perusteella. Tuki ei kuitenkaan ole a) yksittäisille kuluttajille myönnettävää sosiaalista tukea, b) tukea luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi eikä se ole c) tarpeen Saksan jaosta aiheutuneen taloudellisen haitan korvaamiseksi.
(110)
Tukeen ei voida soveltaa myöskään perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a, b ja d alakohdan mukaisia poikkeuksia, jotka koskevat tukea taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma, tukea Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen tai jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen sekä tukea kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen. Alankomaat ei ole yrittänyt perustella tukea millään näistä syistä.
(111)
Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen ensimmäisestä osasta, joka koskee tukia tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistämiseen, komissio toteaa, että sitä ei voida soveltaa, koska tuen kohteena ei ole tutkimus ja kehitys, pienten ja keskisuurten yritysten tekemät investoinnit eikä AVR IW:n pelastaminen tai rakenneuudistus. Tukea ei ole myöskään tarkoitettu alueellisen kehityksen edistämiseen, eikä AVR IW ole myöskään sijoittautunut alueelle, jolla alkuinvestoinnit voidaan katsoa aluetukikelpoisiksi. Tuen ei sen vuoksi voida katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille sillä perusteella, että se edistäisi tietyn talousalueen kehitystä.
(112)
Komissio on tutkinut, voidaanko tukeen soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusta muilla perusteilla ja erityisesti voidaanko siihen soveltaa ympäristönsuojeluun myönnettävää valtiontukea koskevia yhteisön suuntaviivoja. Koska tuki on toimintatukea, komissio on arvioinut sitä ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen E.3.1 kohdan perusteella. Tuen ei ole kuitenkaan osoitettu olevan ehdottoman välttämätöntä, eikä sitä ole myöskään rajattu korvaamaan ainoastaan tuotannosta aiheutuneita lisäkustannuksia kyseisten tuotteiden tai palvelujen markkinahintaan verrattuna.
(113)
Koska tukeen ei voida soveltaa mitään näistä poikkeuksista, komissio päättelee, että tuki on yhteismarkkinoille soveltumatonta ja että se on perittävä takaisin tuensaajalta AVR IW:ltä neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan mukaisesti, siten kuin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvussa säädetään (22).
7 PÄÄTELMÄ
(114)
Komissio päättelee, että seuraavat toimenpiteet ovat AVR Nutsin hyväksi myönnettyä valtiontukea: 1) vuosien 2002 ja 2003 vajeista myönnetty korvaus, 2) vuoden 2004 ja vuosien 2005-2006 jäljellä olevan kauden vajeista myönnetty korvaus, 3) laitteistojen sulkemiskustannuksista maksettu korvaus, johon kuuluu a) sovittujen investointien vielä poistamattomasta osuudesta aiheutuvien sulkemiskustannusten korvaaminen ja b) pyörivällä rummulla varustetuissa uuneissa tapahtuvan jätteiden käsittelyn ennenaikaisesta lopettamisesta aiheutuvien kustannusten korvaaminen sekä 4) vakuuteen sisältyvä tuki. Jätteen hankintakustannuksiin myönnettyä tukea lukuun ottamatta tuen voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille, koska siinä on kyse perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan mukaisen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun kustannuksista myönnettävästä korvauksesta. Tämä edellyttää kuitenkin, että tuen määrä ei ylitä kyseisellä kaudella tosiasiallisesti aiheutuneiden tappioiden määrää ja että tuen puitteissa sallitaan ainoastaan kohtuullinen voittomarginaali. Tämän vuoksi komissio edellyttää, että Alankomaat toimittaa vuosittain kertomuksen tuen tosiasiallisesta käytöstä ja toiminnan kannattavuudesta kunakin vuonna. Alankomaiden on tarkastettava myös laitteistojen sulkemiskustannuksista maksettu korvaus. Tarkastuksessa on käytävä läpi liitteessä II mainitut kohdat. Tarkastuksen väliraportti on toimitettava komissiolle viimeistään keväällä 2006 ja loppukertomus viimeistään keväällä 2007. Alankomaiden on lisäksi ilmoitettava kaikesta AVR Nutsille myönnetystä tuesta, jolla yritys voi saavuttaa voittomarginaalin, joka ylittää Alankomaiden valtion obligaatioista saatavan tuoton korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä. Tukea ei saa maksaa ennen kuin komissio on sen neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 4 tai 7 artiklan mukaisesti hyväksynyt.
(115)
Sitä vastoin AVR IW:lle jätteen hankintakustannuksista maksettua 2,396 miljoonan euron korvausta ei voida katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi, koska sitä ei voida pitää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun hoitamisesta myönnettävänä oikeasuhteisena korvauksena. Kyse on pikemminkin AVR IW:lle sellaisista kustannuksista maksettavasta korvauksesta, jotka tavanomaisesti on otettava huomioon jätehuoltoyritysten talousarvioissa. Tähän tukeen ei voida soveltaa mitään perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa määrätyistä poikkeuksista valtiontukikieltoon. Siten tämä osa tuesta on perittävä suoraan takaisin AVR IW:ltä. Tämän vuoksi komissio pyytää Alankomaita velvoittamaan AVR IW maksamaan tuki takaisin korkoineen tässä päätöksessä määritetyin ehdoin.
(116)
Komissio pyytää Alankomaita toimittamaan tarvittavat tiedot tämän päätöksen liitteessä III olevaa kyselylomaketta käyttäen. Tässä yhteydessä on ilmoitettava selkeästi, mitä toimenpiteitä on suunnitteilla ja mitä toimenpiteitä on jo toteutettu tuen välitöntä ja tehokasta takaisinperintää varten. Komissio pyytää Alankomaita toimittamaan kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta kaikki asiakirjat (kuten takaisinperintämääräykset ym.), joilla voidaan todistaa, että AVR IW:tä koskeva takaisinperintämenettely on käynnistetty,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Toimintavajeista maksettu korvaus, pyörivällä rummulla varustettujen uunien sulkemisesta maksettu korvaus ja valtion antama vakuus siitä, että se maksaa 30 prosenttia laitteistojen poistosta ja puhdistuksesta aiheutuvista kustannuksista, jotka kaikki perustuvat Alankomaiden ja AVR Nutsin väliseen toimilupasopimukseen ja jotka Alankomaat on osittain pannut täytäntöön, ovat perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea.
2 artikla
Edellä 1 artiklassa tarkoitettu valtiontuki soveltuu, 4 artiklassa tarkoitettua AVR IW:lle siirrettyä tukea lukuun ottamatta, yhteismarkkinoille 3 artiklassa säädetyin ehdoin, koska se on tuensaajalle maksettua korvausta perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan mukaisen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun täyttämisestä aiheutuneista kustannuksista.
3 artikla
1. AVR Nutsille myönnetty tuki ei saa ylittää ennakkoon laskettujen vajeiden, AVR:n Nutsille tosiasiallisesti aiheutuneiden lisätappioiden ja toimilupasopimuksen voimassaoloajalta lasketun kohtuullisen voittomarginaalin yhteismäärää. Jos todellinen voittomarginaali ylittää tuen myöntämiskaudella Alankomaiden valtion obligaatioista saatavan tuoton korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä, Alankomaiden on takautuvasti mukautettava tuen määrää.
2. Alankomaiden on toimitettava kertomus toimenpiteiden toteuttamisesta vuonna 2004 sekä vuosittaiset kertomukset laitteistojen poistosta ja puhdistuksesta annetun vakuuden täytäntöönpanosta ja C2-kaatopaikkaa koskevien toimien toteuttamisesta jäljellä olevana toimintakautena. Alankomaiden on toimitettava viimeistään keväällä 2006 väliraportti laitteistojen sulkemiskustannuksista maksetun korvauksen tarkastamisesta sekä asiaa koskeva loppukertomus viimeistään keväällä 2007. Kertomuksissa on perusteltava maksetut korvaukset ottaen liitteessä II mainitut kohdat asianmukaisesti huomioon.
4 artikla
AVR IW:lle myönnetty tuki, joka koostuu jätteen hankintakustannuksista maksetusta 2,396 miljoonan euron tuesta, ei sovellu yhteismarkkinoille.
5 artikla
1. Alankomaiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet 4 artiklassa tarkoitetun tuen perimiseksi takaisin AVR IW:ltä.
2. Takaisinperintä on toteutettava viipymättä kansallisessa laissa säädettyjen menettelyjen mukaisesti, jos niissä mahdollistetaan päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano.
3. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti.
4. Korko lasketaan asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvun säännösten mukaisesti.
6 artikla
1. Alankomaiden on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta 4 artiklassa tarkoitetun tuen takaisin perimiseksi toteuttamansa ja suunnittelemansa toimenpiteet. Nämä tiedot toimitetaan tämän päätöksen liitteessä III olevaa kyselylomaketta käyttäen.
2. Alankomaiden on toimitettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta kaikki asiakirjat, joilla voidaan todistaa, että AVR IW:tä koskeva takaisinperintämenettely on käynnistetty.
7 artikla
Tämä päätös on osoitettu Alankomaiden kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 22 päivänä kesäkuuta 2005.