ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 2. prosince 2004
o zřízení Evropského fondu pro uprchlíky na období 2005 až 2010
(2004/904/ES)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 63 odst. 2 písm. b) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
po konzultaci s Výborem regionů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Společná azylová politika, včetně společného evropského azylového systému, je součástí cíle Evropské unie spočívajícího v postupném vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva otevřeného těm, kdo pod tlakem okolností oprávněně hledají ochranu v Evropské unii.
(2)
Provádění této politiky by mělo být založeno na solidaritě mezi členskými státy a vyžaduje existenci mechanismů k zajištění rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí v souvislosti s přijímáním uprchlíků a vysídlených osob a s následky z toho plynoucími. K tomuto účelu byl rozhodnutím 2000/596/ES (3) zřízen Evropský fond pro uprchlíky na období 2000-2004.
(3)
K zajištění pokračující solidarity mezi členskými státy s ohledem na nedávno přijaté právní předpisy Společenství v oblasti azylu je třeba zřídit Evropský fond pro uprchlíky (dále jen „fond“) na období 2005-2010, s přihlédnutím ke zkušenostem získaným při provádění první fáze fondu v období 2000-2004.
(4)
Je nezbytné podporovat úsilí členských států poskytovat uprchlíkům a vysídleným osobám náležité podmínky přijetí a používat spravedlivé a účinné azylové řízení, aby byla chráněna práva osob, které potřebují mezinárodní ochranu.
(5)
Začleňování uprchlíků do společnosti země, ve které se usadili, je jedním z cílů Ženevské úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951, doplněné Newyorským protokolem ze dne 31. ledna 1967. Těmto osobám musí být umožněno sdílet hodnoty stanovené v Listině základních práv Evropské unie. Za tímto účelem je třeba podporovat akce členských států zaměřené na podporu jejich sociálního, ekonomického a kulturního začlenění, pokud přispívají k hospodářské a sociální soudržnosti, jejíž zachování a posilování je jedním z hlavních cílů Společenství uvedených v článku 2 a v čl. 3 odst. 1 písm. k) Smlouvy.
(6)
Je v zájmu členských států i dotčených osob, aby uprchlíci a vysídlené osoby, kterým je povoleno pobývat na území členských států, měli příležitost zabezpečit své potřeby vlastní prací v souladu s ustanoveními souvisejících právních předpisů Společenství.
(7)
Jelikož opatření podporovaná strukturálními fondy a jinými opatřeními Společenství v oblasti vzdělávání a odborné přípravy nejsou sama o sobě dostačující pro podporu takového začleňování, je třeba podporovat zvláštní opatření umožňující uprchlíkům a vysídleným osobám plně využívat zaváděných programů.
(8)
Je nezbytná konkrétní pomoc pro vytváření nebo zlepšování podmínek umožňujících uprchlíkům a vysídleným osobám rozhodnout se na základě všech dostupných informací, zda opustí území členských států a vrátí se do země původu, pokud si to přejí.
(9)
Na akce, kterých se účastní subjekty dvou nebo více členských států, a akce v zájmu Společenství v této oblasti by mělo být možné poskytovat podporu z fondu a je třeba podporovat výměny mezi členskými státy, aby byly nalezeny a podporovány co nejúčinnější postupy.
(10)
Je třeba vytvořit finanční rezervu pro provádění mimořádných opatření na poskytnutí dočasné ochrany v případě hromadného přílivu uprchlíků podle směrnice Rady 2001/55/ES ze dne 20. července 2001 o minimálních normách pro poskytování dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob a o opatřeních k zajištění rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí v souvislosti s přijetím těchto osob a s následky z toho plynoucími (4).
(11)
Je třeba vymezit povinnosti Komise a povinnosti členských států při provádění a řízení fondu, aby bylo účinným a poměrným způsobem dosaženo finanční solidarity, s přihlédnutím ke zkušenostem získaným při provádění fondu v období 2000-2004. Členské státy by měly pro tento účel určit příslušné vnitrostátní orgány, jejichž povinnosti je třeba stanovit.
(12)
Podpora poskytovaná fondem bude účinněji a lépe zaměřena, bude-li spolufinancování způsobilých akcí založeno na dvou víceletých programech a na ročních pracovních programech vypracovaných každým členským státem s přihlédnutím k jeho situaci a potřebám.
(13)
Je spravedlivé přidělit zdroje poměrně podle zatížení každého členského státu v závislosti na jeho úsilí při přijímání uprchlíků a vysídlených osob, včetně uprchlíků požívajících mezinárodní ochrany v rámci vnitrostátních programů.
(14)
Opatření nezbytná k provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (5).
(15)
Jedním ze způsobů zajištění účinnosti akcí podporovaných fondem je účelné sledování. Je třeba určit podmínky provádění tohoto sledování.
(16)
Aniž je dotčena odpovědnost Komise v oblasti finanční kontroly, měla by být v této oblasti mezi členskými státy a Komisí vybudována spolupráce.
(17)
Členské státy by měly poskytnout dostatečné záruky, pokud jde o způsob a kvalitu provádění. Je třeba stanovit odpovědnost členských států při stíhání a nápravě nesrovnalostí a porušování právních předpisů a odpovědnost Komise v případě, kdy členské státy neplní své povinnosti.
(18)
Účinnost a dopad akcí podporovaných fondem závisí rovněž na jejich hodnocení. Je třeba jasně vymezit povinnosti členských států a Komise v této věci a postupy zajišťující spolehlivost hodnocení.
(19)
Je třeba hodnotit akce s ohledem na jejich přezkoumání v polovině trvání a na hodnocení jejich dopadů a začlenit postup hodnocení do dozoru nad akcemi.
(20)
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí, totiž podpory rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí v souvislosti s přijímáním uprchlíků a vysídlených osob, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(21)
V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, oznámilo Spojené království své přání účastnit se přijímání a používání tohoto rozhodnutí.
(22)
V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, oznámilo Irsko své přání účastnit se přijímání a používání tohoto rozhodnutí.
(23)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA I
CÍLE A ÚKOLY
Článek 1
Zřízení a účel
1. Tímto rozhodnutím se zřizuje Evropský fond pro uprchlíky (dále jen „fond“) na období od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2010.
2. Účelem fondu je spolufinancováním akcí stanovených tímto rozhodnutím podpořit a povzbudit úsilí, které členské státy vynakládají v souvislosti s přijímáním uprchlíků a vysídlených osob a s jeho důsledky, s ohledem na právní předpisy Společenství týkající se této otázky.
Článek 2
Finanční ustanovení
1. Finanční referenční částka pro provádění tohoto fondu od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2006 činí 114 milionů EUR.
2. Roční rozpočtové položky fondu schvaluje rozpočtový orgán v mezích finančního výhledu.
Článek 3
Skupiny, na které jsou akce zaměřeny
Pro účely tohoto rozhodnutí zahrnují skupiny, na které jsou akce zaměřeny, tyto kategorie:
1.
všichni státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, kteří mají právní postavení vymezené Ženevskou úmluvou ze dne 28. července 1951 o právním postavení uprchlíků a protokolem k ní z roku 1961 a kterým je povoleno pobývat v tomto postavení v jednom ze členských států;
2.
všichni státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, kteří požívají určitou formu doplňkové ochrany ve smyslu směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách pro uznávání státních příslušníků třetích zemí nebo osob bez státní příslušnosti za uprchlíky nebo za osoby, které potřebují jinou mezinárodní ochranu, a pro jejich právní postavení a o obsahu udělené ochrany (6);
3.
všichni státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, kteří požádali o jednu z forem ochrany podle bodů 1 a 2;
4.
všichni státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, kteří požívají dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES.
Článek 4
Akce
1. Fond podporuje akce v členských státech týkající se jedné nebo více těchto oblastí:
a)
podmínky přijímání a azylové řízení;
b)
začlenění osob uvedených v článku 3, jejichž pobyt v členském státě je trvalý a stálý;
c)
dobrovolný návrat osob uvedených v článku 3, pokud nezískaly novou státní příslušnost a neopustily území daného členského státu.
2. Akce stanovené v odstavci 1 podporují zejména provádění souvisejících stávajících i budoucích právních předpisů Společenství v oblasti společného evropského azylového systému.
3. Akce zohledňují zvláštní situaci zranitelných osob, například nezletilých osob, nezletilých osob bez doprovodu, zdravotně postižených osob, starších osob, těhotných žen, rodičů samoživitelů s nezletilými dětmi a osob, které byly mučeny, znásilněny nebo vystaveny jiné závažné formě psychického, fyzického nebo sexuálního násilí.
Článek 5
Způsobilé vnitrostátní akce týkající se podmínek přijímání a azylového řízení
Způsobilé pro financování z fondu jsou akce týkající se podmínek přijímání a azylového řízení, a zejména tyto akce:
a)
ubytovací infrastruktura nebo služby;
b)
poskytování materiální pomoci a lékařské nebo psychologické péče;
c)
sociální pomoc, informace nebo pomoc se správními postupy;
d)
právní pomoc a jazyková pomoc;
e)
vzdělávání, výuka jazyků a jiné iniciativy, které jsou v souladu s postavením dané osoby;
f)
poskytování podpůrných služeb, jako jsou překlady a odborné vzdělávání, za účelem zlepšení podmínek přijímání a účinnosti a kvality azylového řízení;
g)
informace pro místní společenství, která působí v součinnosti se společenstvími přijímanými hostitelskou zemí.
Článek 6
Způsobilé vnitrostátní akce týkající se začlenění
Způsobilé pro financování z fondu jsou akce týkající se začlenění osob uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. b) a jejich rodinných příslušníků do společnosti členského státu, a zejména tyto akce:
a)
poradenství a pomoc v oblastech, jako je ubytování, prostředky na živobytí, zapojení do trhu práce, lékařská, psychologická a sociální péče;
b)
akce umožňující příjemcům přizpůsobit se společnosti členského státu ve společenském a kulturním smyslu a sdílet hodnoty zakotvené v Listině základních práv Evropské unie;
c)
akce na podporu trvalé a udržitelné účasti v občanském a kulturním životě;
d)
opatření zaměřená na všeobecné a odborné vzdělávání a uznávání kvalifikace a diplomů;
e)
akce na podporu samostatnosti a umožnění těmto osobám, aby se staly samostatnými;
f)
akce podporující účelný kontakt a konstruktivní dialog mezi těmito osobami a přijímací společností, včetně akcí na podporu zapojení klíčových partnerů, například široké veřejnosti, místních orgánů, sdružení pro uprchlíky, skupin dobrovolníků, sociálních partnerů a širší občanské společnosti;
g)
opatření na podporu získávání kvalifikace těchto osob, včetně výuky jazyků;
h)
akce na podporu rovného přístupu a rovných výsledků, pokud jde o jednání těchto osob s veřejnými institucemi.
Článek 7
Způsobilé vnitrostátní akce týkající se dobrovolného návratu
Způsobilé pro financování z fondu jsou akce týkající se dobrovolného návratu, a zejména tyto akce:
a)
informace a poradenské služby týkající se iniciativ nebo programů pro dobrovolný návrat;
b)
informace o situaci v zemi nebo regionu původu nebo dřívějšího obvyklého bydliště;
c)
všeobecné nebo odborné vzdělávání a pomoc při opětovném začlenění;
d)
akce společenství původu bydlících v Evropské unii za účelem usnadnění dobrovolného návratu osob uvedených v tomto rozhodnutí;
e)
akce, které usnadňující organizaci a provádění vnitrostátních programů pro dobrovolný návrat.
Článek 8
Akce Společenství
1. Kromě projektů stanovených v článcích 5, 6 a 7 může být z podnětu Komise až 7 % dostupných zdrojů fondu použito na financování nadnárodních akcí nebo akcí v zájmu Společenství jako celku, které se týkají azylové politiky a opatření použitelných na uprchlíky a vysídlené osoby podle odstavce 2.
2. Způsobilé akce Společenství se týkají zejména těchto oblastí:
a)
podpora spolupráce Společenství při provádění práva a osvědčených postupů Společenství;
b)
podpora zřizování nadnárodních sítí spolupráce a pilotních projektů založených na nadnárodních partnerstvích mezi subjekty umístěnými ve dvou nebo více členských státech za účelem povzbuzení inovace, usnadnění výměny zkušeností a osvědčených postupů a zdokonalení azylové politiky;
c)
podpora nadnárodních kampaní pro zvyšování povědomí o evropské azylové politice a o situaci a poměrech osob uvedených v článku 3;
d)
podpora šíření a výměny informací, včetně použití informačních technologií a sdělovací techniky, o osvědčených postupech a veškerých ostatních aspektech fondu.
3. Roční pracovní program, který stanoví priority akcí Společenství, se přijímá postupem podle čl. 11 odst. 2.
Článek 9
Mimořádná opatření
1. V případě provádění mechanismů dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES financuje fond rovněž opatření na pomoc členským státům, která jsou oddělená od akcí uvedených v článku 4 a která je doplňují.
2. Způsobilá mimořádná opatření se týkají těchto druhů akcí:
a)
přijímání a ubytování;
b)
poskytování prostředků na živobytí, včetně potravin a oděvů;
c)
zdravotní, psychologická a jiná pomoc;
d)
výdaje na zaměstnance a správní výdaje související s přijímáním dotyčných osob a prováděním opatření;
e)
logistické výdaje a přepravní náklady.
KAPITOLA II
USTANOVENÍ O PROVÁDĚNÍ A ŘÍZENÍ
Článek 10
Provádění
Komise je příslušná pro provádění tohoto rozhodnutí a přijme nezbytná prováděcí pravidla.
Článek 11
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
4. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 12
Odpovědnost Komise a členských států
1. Komise
a)
postupem podle čl. 11 odst. 2 přijímá obecné zásady pro stanovení priorit víceletých programů stanovených v článku 15 a oznamuje členským státům orientační finanční příděly fondu;
b)
v rámci své odpovědnosti za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie zajišťuje, aby v členských státech existovaly a řádně fungovaly systémy řízení a kontroly a aby byly finanční prostředky Společenství použity řádně a účinně. Tato opatření zahrnují předchozí kontroly dokladů a kontroly na místě týkající se prováděcích postupů, kontrolních systémů, účetních postupů a zadávání zakázek a přidělování podpory, které používají příslušné orgány. Komise přezkoumává postupy nebo systémy vždy, když dojde k podstatným změnám;
c)
provádí akce Společenství stanovené v článku 8.
2. Členské státy
a)
odpovídají za provádění vnitrostátních akcí podporovaných fondem;
b)
přijímají opatření, která jsou nutná pro účinné fungování fondu na vnitrostátní úrovni a která zahrnují všechny, jichž se azylová politika týká, v souladu s vnitrostátními postupy;
c)
určí orgán příslušný pro řízení vnitrostátních projektů podporovaných fondem v souladu s použitelnými právními předpisy Společenství a zásadou řádného finančního řízení;
d)
odpovídají v první řadě za finanční kontrolu akcí a zajišťují, aby systémy řízení a kontroly byly prováděny tak, aby bylo zaručeno řádné a účinné použití finančních prostředků Společenství. Poskytnou Komisi popis těchto systémů;
e)
osvědčují, že prohlášení o výdajích předložená Komisi jsou přesná, a zajišťují, aby vycházela z účetních systémů založených na podkladech, které lze ověřit.
f)
spolupracují s Komisí při sběru statistických údajů potřebných pro provádění článku 17.
3. Komise ve spolupráci se členskými státy
a)
přebírá odpovědnost za šíření výsledků akcí uskutečněných ve fázi fondu zahrnující období 2000 až 2004 a akcí, která mají být uskutečněny ve fázi zahrnující období 2005 až 2010;
b)
zajišťuje poskytování náležitých informací o akcích podporovaných fondem, jejich publicitu a uskutečňování následných akcí;
c)
zajišťuje, aby akce byly soudržné a doplňovaly další související politiky, nástroje a iniciativy Společenství.
Článek 13
Příslušné orgány
1. Každý členský stát určí příslušný orgán, který zajišťuje veškerou komunikaci s Komisí. Tento orgán je funkční orgánem členského státu nebo vnitrostátním veřejným subjektem. Příslušný orgán může veškeré své prováděcí úkoly nebo některé z nich přenést na jiný subjekt veřejné správy nebo soukromoprávní subjekt, který se řídí právem daného členského státu a který plní poslání veřejné služby. Pokud členský stát určí jiný příslušný orgán než sám sebe, stanoví veškerá opatření, jimiž se řídí jeho vztahy s daným orgánem a vztahy daného orgánu s Komisí.
2. Subjekt určený jako příslušný orgán nebo jakýkoli orgán, na který jsou úkoly přeneseny, musí splňovat tyto minimální podmínky:
a)
musí mít právní subjektivitu, kromě případů, kdy je funkčním orgánem členského státu;
b)
musí mít finanční a řídící způsobilost úměrnou objemu finančních prostředků Společenství, které bude vyzván spravovat, a umožňující mu provádět své úkoly řádně v souladu s pravidly pro řízení fondů Společenství.
3. Úkoly příslušných orgánů zahrnují
a)
konzultace s vhodnými partnery za účelem zavedení víceletého programu;
b)
organizování a zveřejňování nabídkových řízení a výzev k podávání návrhů;
c)
organizování výběrových a zadávacích řízení na spolufinancování fondem v souladu se zásadami transparentnosti a rovného zacházení a přijímání veškerých nutných opatření pro zamezení možnému střetu zájmů;
d)
zajištění slučitelnosti a doplňkovosti mezi spolufinancováním z fondu a jiných souvisejících vnitrostátních finančních nástrojů a finančních nástrojů Společenství;
e)
správní, smluvní a finanční řízení akcí;
f)
informační a poradenskou činnost; šíření výsledků;
g)
sledování a hodnocení;
h)
spolupráci a styk s Komisí a příslušnými orgány v jiných členských státech.
4. Členský stát poskytne příslušnému orgánu nebo jakémukoli orgánu, na který jsou úkoly přeneseny, dostatečné zdroje, aby mohl trvale vykonávat své úkoly řádně po celou dobu provádění akcí financovaných fondem. Prováděcí činnosti mohou být financovány na základě ustanovení o technické a správní pomoci podle článku 18.
5. Komise přijme postupem podle čl. 11 odst. 2 pravidla pro systémy řízení a kontroly členských států, včetně pravidel pro správní a finanční řízení vnitrostátních projektů spolufinancovaných fondem.
Článek 14
Kritéria výběru
Příslušný orgán vybírá projekty na základě těchto kritérií:
a)
situace a požadavky v členském státě;
b)
efektivnost nákladů s ohledem na počet osob, jichž se projekt týká;
c)
zkušenosti, odborné znalosti, spolehlivost a finanční příspěvek organizace žádající o financování a všech partnerských organizací;
d)
rozsah, v němž projekty doplňují jiné akce financované ze souhrnného rozpočtu Evropské unie nebo v rámci vnitrostátních programů.
KAPITOLA III
PROGRAMY
Článek 15
Víceleté programy
1. Akce jsou v členských státech prováděny na základě víceletého dvoufázového programu, přičemž každá fáze trvá tři roky (2005 až 2007 a 2008 až 2010).
2. Pro každou fázi programu předloží každý členský stát na základě obecných zásad pro stanovení priorit víceletých programů a orientačních finančních přídělů stanovených Komisí a uvedených v čl. 12 odst. 1 písm. a) návrh víceletého programu, který zahrnuje:
a)
popis současné situace v členském státě, pokud jde o opatření v oblasti přijímání, azylového řízení, začlenění a dobrovolného návratu osob uvedených v článku 3;
b)
analýzu požadavků v daném členském státě, pokud jde o přijímání, azylové řízení, začlenění a dobrovolný návrat, a uvedení operačních cílů dovolujících splnění těchto požadavků během doby pokryté programem;
c)
předložení vhodné strategie za účelem dosažení těchto cílů a priority přikládané jejich dosažení, s ohledem na výsledky konzultace s partnery podle čl. 13 odst. 3 písm. a), a stručný popis navrhovaných kroků pro splnění priorit;
d)
údaj o tom, zda je tato strategie slučitelná s jinými regionálními a celostátními nástroji a nástroji Společenství;
e)
orientační finanční plán, který stanoví pro každou prioritu a každý rok navrhovaný finanční příspěvek fondu a celkovou částku veřejného nebo soukromého spolufinancování.
3. Členské státy předloží své návrhy víceletých programů nejpozději čtyři měsíce poté, co Komise stanoví obecné zásady a orientační finanční příděly pro dané období.
4. Komise schválí postupem podle čl. 11 odst. 3 návrhy víceletých programů do tří měsíců od jejich obdržení s ohledem na doporučení obsažená v obecných zásadách přijatých podle čl. 12 odst. 1 písm. a).
Článek 16
Roční programy
1. Víceleté programy schválené Komisí jsou prováděny prostřednictvím ročních pracovních programů.
2. Nejpozději 1. července každého roku poskytne Komise členským státům odhad částek, které jim budou přiděleny na následující rok z celkových rozpočtových položek přidělených v rámci ročního rozpočtového procesu, vypočítaných podle článku 17.
3. Nejpozději 1. listopadu každého roku předloží členské státy Komisi návrh ročního programu na následující rok vypracovaný v souladu se schváleným víceletým programem, který obsahuje:
a)
obecná pravidla pro výběr projektů, které budou financovány na základě ročního programu, pokud se liší od pravidel stanovených ve víceletém programu;
b)
popis úkolů, které má příslušný orgán splnit v rámci provádění ročního programu;
c)
navrhované finanční rozdělení příspěvku fondu mezi jednotlivé akce programu a uvedení částky požadované k pokrytí technické a správní pomoci podle článku 18 za účelem provádění ročního programu.
4. Při posuzování návrhu členského státu přihlíží Komise ke konečné částce rozpočtových položek přidělených pro fond v rámci rozpočtového procesu a přijme rozhodnutí o spolufinancování fondem nejpozději 1. března daného roku. Rozhodnutí uvádí částku přidělenou členskému státu a období, na které je výdaj způsobilý.
5. V případě významných změn ovlivňujících provádění ročního programu, které vedou k převodu finančních prostředků mezi akcemi přesahujících 10 % celkové částky přidělené členskému státu na daný rok, předloží tento členský stát Komisi ke schválení revidovaný roční program nejpozději v době předložení zprávy o pokroku uvedené v čl. 23 odst. 3.
Článek 17
Roční rozdělení finančních zdrojů na akce v členských státech podle článků 5, 6 a 7
1. Každý členský stát dostane z ročního přídělu fondu pevnou částku 300 000 EUR. Tato částka činí 500 000 EUR ročně v letech 2005, 2006 a 2007 v souladu s novým finančním výhledem pro státy, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004.
2. Zbývající dostupné roční finanční zdroje se rozdělí mezi členské státy takto:
a)
30 % úměrně počtu osob přijatých v jedné z kategorií podle čl. 3 bodů 1 a 2 během předchozích tří let,
b)
70 % úměrně počtu osob podle čl. 3 bodů 3 a 4 registrovaných během předchozích tří let.
3. Referenčními hodnotami jsou poslední statistické údaje zveřejněné Statistickým úřadem Evropských společenství v souladu s právními předpisy Společenství o sběru a analýze údajů o azylu.
Článek 18
Technická a správní pomoc
Část ročního spolufinancování přiděleného členskému státu může být vyhrazena pro krytí nákladů na technickou a správní pomoc při přípravě, sledování a hodnocení akcí.
Roční částka vyhrazená pro technickou a správní pomoc nesmí přesáhnout 7 % celkového ročního spolufinancování přiděleného členskému státu plus 30 000 EUR.
Článek 19
Zvláštní ustanovení o mimořádných opatřeních
1. Členské státy poskytnou Komisi prohlášení o svých potřebách a plán provádění mimořádných opatření podle článku 9, včetně popisu plánovaných opatření a subjektů příslušných pro jejich provádění.
2. Finanční pomoc z fondu na mimořádná opatření podle článku 9 je omezena na období šesti měsíců a nepřesáhne 80 % nákladů každého opatření.
3. Dostupné zdroje se rozdělují mezi členské státy podle počtu osob, které požívají dočasnou ochranu v jednotlivých členských státech podle čl. 9 odst. 1.
4. Použijí se čl. 20 odst. 1 a 2 a články 21 a 23 až 26.
KAPITOLA IV
FINANČNÍ ŘÍZENÍ A DOHLED
Článek 20
Struktura financování
1. Finanční účast fondu má formu nevratných dotací.
2. Akce podporované fondem jsou spolufinancovány z veřejných nebo soukromých zdrojů, jsou neziskové povahy a nejsou způsobilé k financování z jiných zdrojů zahrnutých v souhrnném rozpočtu Evropské unie.
3. Rozpočtové položky fondu doplňují veřejné nebo rovnocenné výdaje přidělené členskými státy na opatření, na něž se vztahuje toto rozhodnutí.
4. Příspěvek Společenství na podporu projektů nepřesáhne:
a)
50 % celkových nákladů konkrétní akce, pokud jde o akce prováděné v členském státě na základě článků 5, 6 a 7. Tento podíl se může zvýšit na 60 % v případě zvlášť inovačních akcí, například akce uskutečňované nadnárodním partnerstvím nebo akce, do nichž jsou aktivně zapojeny osoby uvedené v článku 3 nebo organizace zřízené těmito cílovými skupinami, a zvyšuje se na 75 % v členských státech přijímajících podporu z Fondu soudržnosti;
b)
80 % celkových nákladů na konkrétní akce, pokud jde o výzvy k podávání návrhů v rámci akcí Společenství podle článku 8.
5. Finanční pomoc Společenství na akce podporované fondem se zpravidla poskytuje na období nejdéle tří let, s výhradou pravidelných zpráv o pokroku.
Článek 21
Způsobilost
1. Výdaje odpovídají platbám uskutečněným konečnými příjemci dotace. Jsou doloženy potvrzenými fakturami nebo rovnocennými účetními doklady.
2. Na výdaje lze poskytnout podporu z fondu, pouze pokud jsou skutečně zaplaceny nejdříve 1. ledna roku uvedeného v rozhodnutí Komise o spolufinancování podle čl. 16 odst. 4.
3. Komise přijme postupem podle čl. 11 odst. 3 pravidla pro způsobilost výdajů v rámci akcí prováděných v členských státech na základě článků 5, 6 a 7 a spolufinancovaných fondem.
Článek 22
Závazky
Rozpočtové závazky Společenství se na základě rozhodnutí Komise o spolufinancování podle čl. 16 odst. 4 přijímají každý rok.
Článek 23
Platby
1. Příspěvek z fondu vyplácí Komise příslušnému orgánu v souladu s rozpočtovými závazky.
2. První záloha ve výši 50 % částky přidělené v ročním rozhodnutí Komise o spolufinancování fondem je vyplacena členskému státu do 60 dnů od přijetí rozhodnutí o spolufinancování.
3. Druhá záloha je vyplacena nejpozději tři měsíce poté, co Komise schválí zprávu o pokroku při provádění ročního pracovního programu a prohlášení o výdajích ve výši nejméně 70 % první zálohy. Výše druhé zálohy vyplacené Komisí nepřesáhne 50 % celkové částky přidělené rozhodnutím o spolufinancování, a v žádném případě nepřesáhne zbývající částku finančních prostředků Společenství skutečně vložených členským státem na vybrané projekty na základě ročního programu po odečtení první zálohy.
4. Zůstatek se vyplatí nejpozději tři měsíce poté, co Komise schválí zprávu o konečném provedení ročního pracovního programu a prohlášení o výdajích podle čl. 24 odst. 3 a čl. 28 odst. 2; neučiní-li tak, je v téže lhůtě podána žádost o náhradu částek uvolněných na základě první nebo druhé zálohy, které přesahují konečné výdaje schválené v rámci fondu.
Článek 24
Prohlášení o výdajích
1. Příslušný orgán poskytne u veškerých výdajů, o nichž předkládá prohlášení Komisi, ujištění, že vnitrostátní prováděcí programy jsou řízeny v souladu s použitelnými právními předpisy Společenství a že finanční prostředky jsou použity v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
2. Prohlášení o výdajích potvrdí jednotlivec nebo útvar organizačně nezávislý na jakémkoli povolovacím útvaru příslušného orgánu.
3. Do devíti měsíců od uplynutí lhůty pro uskutečnění výdajů stanovené v rozhodnutí o spolufinancování předloží příslušný orgán Komisi konečné prohlášení o výdajích. Není-li v této lhůtě prohlášení o výdajích Komisi předloženo, ukončí Komise automaticky roční program a uvolní dotyčné rozpočtové položky.
Článek 25
Účetní kontrola a finanční opravy prováděné členskými státy
1. Aniž je dotčena odpovědnost Komise za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie, přebírají členské státy v prvním stupni odpovědnost za finanční kontrolu akcí. K tomuto účelu přijmou opatření, která zahrnují:
a)
na základě vhodného vzorku kontroly akcí zahrnující nejméně 10 % celkových způsobilých nákladů každého ročního prováděcího programu a kontroly reprezentativního vzorku schválených akcí. Členské státy zajistí vhodné oddělení kontrol a postupů pro provádění nebo platby týkajících se akcí;
b)
předcházení, zjišťování a opravy nesrovnalostí, přičemž o tom uvědomí Komisi v souladu s pravidly a průběžně informují Komisi o vývoji správních a soudních řízení;
c)
spolupracují s Komisí, aby bylo zajištěno, že prostředky Společenství budou použity v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
2. Při potvrzení nesrovnalosti provedou členské státy požadované finanční opravy, přičemž přihlédnou k tomu, zda se jedná o ojedinělý nebo opakující se případ. Opravy prováděné členským státem spočívají ve zrušení celého příspěvku Společenství nebo jeho části, a není-li částka vrácena ve lhůtě povolené příslušným členským státem, přičítá se úrok z prodlení ve výši stanovené v čl. 26 odst. 4.
3. Komise přijme postupem podle čl. 11 odst. 3 pravidla a postupy pro finanční opravy prováděné členskými státy v souvislosti s akcemi prováděnými v členských státech na základě článků 5, 6 a 7 a spolufinancovanými fondem.
Článek 26
Účetní kontrola a finanční opravy prováděné Komisí
1. Aniž jsou dotčeny pravomoci Účetního dvora nebo kontroly prováděné členskými státy v souladu s jejich vnitrostátními právními a správními předpisy, mohou úředníci nebo jiní zaměstnanci Komise provádět kontroly na místě, včetně kontrol reprezentativních vzorků, operací financovaných fondem a systémů řízení a kontroly a oznámí jejich provedení alespoň tři pracovní dny předem. Komise o tom uvědomí dotyčný členský stát s cílem získat veškerou nezbytnou pomoc. Úředníci nebo jiní zaměstnanci dotyčného členského státu se mohou těchto kontrol účastnit.
Komise může požádat dotyčný členský stát, aby provedl kontrolu na místě za účelem ověření řádnosti jedné nebo více transakcí. Úředníci nebo jiní zaměstnanci Komise se mohou těchto kontrol účastnit.
2. Pokud po provedení nezbytných ověření dospěje Komise k závěru, že členský stát neplní své povinnosti podle článku 25, pozastaví výplatu zálohy nebo konečné platby v rámci spolufinancování dotyčných ročních programů fondem, pokud:
a)
členský stát neprovádí akce v souladu s rozhodnutím o spolufinancování, nebo
b)
celá akce nebo její část neodůvodňuje částečné ani úplné spolufinancování fondem, nebo
c)
existují závažné nedostatky v systému řízení a kontroly, které by mohly vést k opakujícím se nesrovnalostem.
V těchto případech požádá Komise s uvedením důvodů členský stát, aby předložil připomínky a ve stanovené lhůtě provedl případné opravy.
3. Pokud po uplynutí lhůty stanovené Komisí není dosaženo dohody a členský stát neprovede opravy, může Komise s ohledem na případné připomínky členského státu do tří měsíců rozhodnout o:
a)
snížení zálohy nebo konečné platby, nebo
b)
provedení požadovaných finančních oprav tím, že zcela nebo zčásti zruší účast fondu na daných akcích.
Nedojde-li k rozhodnutí podle písmene a) nebo b), je pozastavení platby okamžitě ukončeno.
4. Každá neoprávněně přijatá částka, která má být vrácena, musí být vrácena Komisi. Pokud nebyla dlužná částka vrácena ve lhůtě stanovené Komisí, je úročena za použití úrokové sazby Evropské centrální banky pro její hlavní refinanční operace v eurech plus tři a půl bodu. Referenční sazba, na niž se zvýšení vztahuje, je sazba platná první den měsíce konce lhůty pro zaplacení, zveřejněná v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
5. Komise přijme postupem podle čl. 11 odst. 3 pravidla a postupy pro finanční opravy prováděné Komisí v souvislosti s akcemi prováděnými v členských státech na základě článků 5, 6 a 7 a spolufinancovanými fondem.
KAPITOLA V
SLEDOVÁNÍ, HODNOCENÍ A ZPRÁVY
Článek 27
Sledování a hodnocení
1. Komise ve spolupráci se členskými státy provádí pravidelné sledování fondu.
2. Komise v partnerství se členskými státy fond pravidelně hodnotí za účelem posouzení vhodnosti, účinnosti a dopadu akcí s ohledem na cíle uvedené v článku 1. Rovněž se hodnotí, jak se doplňují akce prováděné na základě financování fondem a akce prováděné na základě jiných souvisejících politik, nástrojů a iniciativ Společenství.
Článek 28
Zprávy
1. Příslušný orgán v každém členském státě přijme opatření nezbytná k zajištění sledování a hodnocení projektů.
Dohody a smlouvy, které uzavírá s organizacemi příslušnými pro provádění akcí, proto obsahují ustanovení stanovící povinnost pravidelně předkládat podrobné zprávy o pokroku provádění těchto akcí a podrobnou konečnou zprávu o provádění týkající se rozsahu, v němž bylo dosaženo stanovených cílů.
2. Nejpozději devět měsíců po lhůtě pro způsobilost výdajů stanovené v rozhodnutí o spolufinancování pro každý roční program předloží příslušný orgán Komisi konečnou zprávu o provádění a konečné prohlášení o výdajích podle čl. 24 odst. 3.
3. Členské státy předloží Komisi:
a)
nejpozději 31. prosince 2006 hodnotící zprávu o provádění akcí spolufinancovaných fondem;
b)
nejpozději 30. června 2009 a 30. června 2012 hodnotící zprávu o výsledcích a dopadu akcí spolufinancovaných fondem.
4. Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů:
a)
nejpozději 30. dubna 2007 mezitímní zprávu o dosažených výsledcích a o kvalitativních a kvantitativních aspektech provádění fondu spolu s případnými navrhovanými změnami;
b)
nejpozději 31. prosince 2009 mezitímní hodnotící zprávu a návrh týkající se dalšího rozvoje fondu;
c)
nejpozději 31. prosince 2012 následnou hodnotící zprávu.
KAPITOLA VI
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 29
Víceletý program 2005 až 2007
Odchylně od článku 15 se na provádění víceletého programu pro období 2005 až 2007 vztahuje tento časový rozvrh:
a)
nejpozději 31. ledna 2005 oznámí Komise členským státům obecné zásady plánování a uvede finanční částky, které jim přidělí;
b)
nejpozději 1. května 2005 určí členské státy svůj příslušný orgán podle článku 13 a předloží návrh víceletého programu pro období 2005 až 2007 podle článku 15;
c)
Komise schválí postupem podle čl. 11 odst. 3 víceleté programy nejpozději dva měsíce po obdržení návrhu víceletého programu.
Článek 30
Program pro rok 2005
Odchylně od článku 16 se na provádění rozpočtového roku 2005 vztahuje tento časový rozvrh:
a)
do 31. ledna 2005 poskytne Komise členským státům odhad jim přidělených finančních částek;
b)
do 1. června 2005 předloží členské státy Komisi návrh ročního programu podle článku 16; k návrhu budou připojeny podrobné informace o systému řízení a kontroly, které budou zavedeny pro zajištění řádného a účinného využití finančních prostředků Společenství;
c)
Komise přijme rozhodnutí o spolufinancování poté, co Komise ověří aspekty naznačené v čl. 12 odst. 1 písm. b), a nejpozději dva měsíce po předložení návrhu ročního programu.
Na výdaje skutečně vyplacené v období od 1. ledna 2005 do dne přijetí rozhodnutí o spolufinancování lze poskytnout podporu z fondu.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
Přezkum
Rada přezkoumá toto rozhodnutí na základě návrhu Komise do 31. prosince 2010.
Článek 32
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.
V Bruselu dne 2. prosince 2004.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
tehty 2 päivänä joulukuuta 2004,
Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta kaudelle 2005-2010
(2004/904/EY)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 63 artiklan 2 kohdan b alakohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
on kuullut alueiden komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Turvapaikka-asioita koskeva yhteinen politiikka, yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä mukaan lukien, on olennainen osa Euroopan unionin tavoitetta muodostaa vähitellen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, joka on avoin niille, jotka olosuhteiden pakosta oikeutetusti hakevat suojelua Euroopan unionissa.
(2)
Tällaisen politiikan täytäntöönpanon olisi perustuttava jäsenvaltioiden solidaarisuuteen, ja se edellyttää järjestelyjä, joilla pyritään edistämään pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanottamisesta ja vastaanottamisen seurauksista jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolista jakautumista. Tätä varten päätöksellä 2000/596/EY (3) perustettiin Euroopan pakolaisrahasto kaudelle 2000-2004.
(3)
On tarpeen perustaa Euroopan pakolaisrahasto, jäljempänä ’rahasto’, kaudelle 2005-2010, jotta varmistetaan jatkuva solidaarisuus jäsenvaltioiden kesken ottaen huomioon turvapaikka-asioiden alalla äskettäin hyväksytty yhteisön lainsäädäntö ja pakolaisrahaston ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanosta vuosina 2000-2004 saadut kokemukset.
(4)
On tarpeen tukea jäsenvaltioiden toimintaa asianmukaisten vastaanotto-olosuhteiden tarjoamiseksi pakolaisille ja siirtymään joutuneille henkilöille, mukaan luettuina tasapuoliset ja tehokkaat turvapaikkamenettelyt kansainvälistä suojelua tarvitsevien henkilöiden oikeuksien suojelemiseksi.
(5)
Pakolaisten kotouttaminen sijoittautumismaansa yhteiskuntaan on yksi tavoitteista, jotka on vahvistettu 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyssä, pakolaisten oikeusasemaa koskevassa Geneven yleissopimuksessa, sellaisena kuin se on täydennettynä 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla. Euroopan unionin perusoikeuskirjaan kirjatut arvot on ulotettava koskemaan myös heitä. Tätä varten on tuettava jäsenvaltioiden toimia, joiden tarkoituksena on edistää näiden henkilöiden kotoutumista vastaanottavan valtion yhteiskuntaan, talouselämään ja kulttuuriin, sillä näin edistetään muun muassa taloudellista ja sosiaalista koheesiota, joiden ylläpitäminen ja vahvistaminen kuuluvat perustamissopimuksen 2 artiklassa sekä 3 artiklan 1 kohdan k alakohdassa mainittuihin yhteisön keskeisiin tavoitteisiin.
(6)
On sekä jäsenvaltioiden että asianomaisten henkilöiden edun mukaista, että silloin kun pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden sallitaan oleskella jäsenvaltioiden alueella, heille annetaan myös mahdollisuus tulla toimeen omalla työllään asiaa koskevien yhteisön välineiden säännösten mukaisesti.
(7)
Koska rakennerahastoista tuettavat toimenpiteet ja muut yhteisön toimenpiteet yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen alalla eivät yksin riitä kotoutumisen edistämiseen, on suotavaa tukea erityistoimia, jotta pakolaiset ja siirtymään joutuneet henkilöt voisivat täysimääräisesti hyötyä käyttöön otetuista ohjelmista.
(8)
Tarvitaan konkreettista tukea sellaisten olosuhteiden luomiseksi tai parantamiseksi, joissa pakolaiset ja siirtymään joutuneet henkilöt voivat halutessaan tehdä tietoisen päätöksen lähteä jäsenvaltioiden alueelta ja palata kotimaahansa.
(9)
Rahastosta olisi voitava myöntää tukea toimiin, joihin osallistuu toimijoita kahdesta tai useammasta jäsenvaltiosta, sekä yhteisön edun mukaisiin toimiin näillä aloilla, ja olisi kannustettava jäsenvaltioiden välistä kokemustenvaihtoa tehokkaimpien menettelytapojen löytämiseksi ja edistämiseksi.
(10)
Olisi muodostettava vararahasto hätätoimenpiteitä varten tilapäisen suojelun tarjoamiseksi tilanteissa, joissa suuri joukko siirtymään joutuneita henkilöitä hakee turvaa, vähimmäisvaatimuksista tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneiden henkilöiden joukoittaisen maahantulon tilanteissa, ja toimenpiteistä näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakautumisen edistämiseksi 20 päivänä heinäkuuta 2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/55/EY (4) mukaisesti.
(11)
Jotta taloudellinen yhteisvastuu voidaan toteuttaa tehokkaalla ja oikeasuhteisella tavalla ja ottaen huomioon Euroopan pakolaisrahaston täytäntöönpanosta vuosina 2000-2004 saadut kokemukset, olisi erotettava toisistaan komission ja jäsenvaltioiden vastuualueet rahaston täytäntöönpanon ja hallinnoinnin osalta. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi nimettävä asiaankuuluvat kansalliset viranomaiset ja määritettävä näiden tehtävät.
(12)
Euroopan pakolaisrahaston tuki on tehokkaampaa ja se voidaan kohdentaa paremmin, jos tukikelpoisten toimien yhteisrahoitus perustuu kahteen monivuotiseen suunnitelmaan ja kunkin jäsenvaltion oman tilanteensa ja tarpeidensa perusteella laatimaan vuotuiseen työohjelmaan.
(13)
On kohtuullista jakaa varoja suhteessa niihin rasituksiin, joita kullekin jäsenvaltiolle aiheutuu sen vastaanottaessa pakolaisia ja siirtymään joutuneita henkilöitä sekä kansallisten ohjelmien puitteissa kansainvälistä suojelua saavia pakolaisia.
(14)
Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (5) mukaisesti.
(15)
Euroopan pakolaisrahastosta tuettujen toimien tehokkuuden yhtenä takeena on tehokas seuranta. On tarpeen määritellä edellytykset seurannan toteuttamiselle.
(16)
Rajoittamatta komission vastuuta varainhoidon valvonnan alalla olisi säädettävä jäsenvaltioiden ja komission yhteistyöstä tällä alalla.
(17)
Jäsenvaltioiden olisi annettava riittävät takeet täytäntöönpanon järjestelyjen ja laadun osalta. On tarpeen täsmentää jäsenvaltioiden vastuu sääntöjenvastaisuuksien ja rikkomisten selvittämisestä ja oikaisemisesta sekä komission vastuu siinä tapauksessa, että jäsenvaltiot eivät täytä velvoitteitaan.
(18)
Euroopan pakolaisrahastosta tuettavien toimien tehokkuus ja vaikutukset riippuvat myös toimenpiteiden arvioinnista. Olisi määriteltävä selkeästi tähän liittyvät jäsenvaltioiden ja komission vastuualueet sekä järjestelyt, joiden avulla voidaan varmistaa arvioinnin luotettavuus.
(19)
Toimien arviointi olisi järjestettävä siten, että niitä voidaan tarkistaa ohjelmakauden aikana ja arvioida niiden vaikutuksia, ja arviointimenettely olisi nivottava toimien seurantaan.
(20)
Tämän päätöksen tavoitetta, eli pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanottamisen ja siitä jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakautumisen edistämistä, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimia perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
(21)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta on ilmoittanut haluavansa osallistua tämän päätöksen tekemiseen ja soveltamiseen.
(22)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Irlanti on ilmoittanut haluavansa osallistua tämän päätöksen tekemiseen ja soveltamiseen.
(23)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen tekemiseen, se ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
I LUKU
TAVOITTEET JA TEHTÄVÄT
1 artikla
Perustaminen ja tavoitteet
1. Tällä päätöksellä perustetaan Euroopan pakolaisrahasto, jäljempänä ’rahasto’, kaudelle, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2005 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2010.
2. Rahaston tarkoituksena on tukea ja edistää jäsenvaltioiden toimia, jotka koskevat pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanottamista ja vastaanottamisen seurauksien kantamista, myöntämällä yhteisrahoitusta tässä päätöksessä tarkoitettuihin toimiin ottaen huomioon näitä aloja koskeva yhteisön lainsäädäntö.
2 artikla
Rahoitussäännökset
1. Rahoitusohje tämän rahaston täytäntöönpanemiseksi 1 päivästä tammikuuta 200531 päivään joulukuuta 2006 on 114 miljoonaa euroa.
2. Budjettivallan käyttäjä myöntää rahaston vuotuiset määrärahat rahoitusnäkymien puitteissa.
3 artikla
Toimien kohderyhmät
Tässä päätöksessä tarkoitetut kohderyhmät ovat seuraavat:
1)
kolmansien maiden kansalaiset tai kansalaisuudettomat henkilöt, joilla on 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyssä pakolaisten oikeusasemaa koskevassa Geneven yleissopimuksessa ja sen vuoden 1967 lisäpöytäkirjassa määritelty pakolaisasema ja tämän aseman perusteella lupa oleskella jossakin jäsenvaltiossa;
2)
kolmansien maiden kansalaiset tai kansalaisuudettomat henkilöt, jotka saavat kolmansien maiden kansalaisten tai kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa neuvoston 2004/83/EY (6) direktiivissä tarkoitettua toissijaista suojelua;
3)
kolmansien maiden kansalaiset tai kansalaisuudettomat henkilöt, jotka ovat hakeneet 1 tai 2 kohdassa mainittua suojelua;
4)
kolmansien maiden kansalaiset tai kansalaisuudettomat henkilöt, jotka saavat direktiivissä 2001/55/EY tarkoitettua tilapäistä suojelua.
4 artikla
Toimet
1. Rahastosta tuetaan jäsenvaltioissa toteutettavia toimia, jotka liittyvät yhteen tai useampaan seuraavista asioista:
a)
vastaanotto-olosuhteisiin ja turvapaikkamenettelyihin;
b)
sellaisten 3 artiklassa tarkoitettujen henkilöiden kotouttamiseen, joiden oleskelu jäsenvaltiossa on pysyvää ja vakiintunutta;
c)
3 artiklassa tarkoitettujen henkilöiden vapaaehtoiseen paluuseen edellyttäen, että asianomaiset henkilöt eivät ole saaneet uutta kansalaisuutta eivätkä poistuneet jäsenvaltion alueelta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen toimien avulla tuetaan erityisesti asiaa koskevan voimassa olevan ja tulevan yhteisön lainsäädännön säännösten täytäntöönpanoa yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän alalla.
3. Toimien täytäntöönpanossa on otettava huomioon hädänalaisten henkilöiden, kuten alaikäisten, vailla huoltajaa olevien alaikäisten, vammaisten, vanhuksien, raskaana olevien naisten, alaikäisten lasten yksinhuoltajien sekä kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan psyykkisen, fyysisen tai seksuaalisen väkivallan kohteeksi joutuneiden henkilöiden erityistilanne.
5 artikla
Vastaanotto-olosuhteisiin ja turvapaikkamenettelyihin liittyvät tukikelpoiset kansalliset toimet
Rahastosta voidaan myöntää tukea toimille, jotka liittyvät vastaanotto-olosuhteisiin ja turvapaikkamenettelyihin ja erityisesti:
a)
majoittamiseen liittyviin perusrakenteisiin tai palveluihin;
b)
aineellisen avun antamiseen ja fyysisten tai psyykkisten sairauksien hoitoon;
c)
sosiaaliapuun taikka hallinnollisia menettelyjä koskevien tietojen ja avun antamiseen;
d)
oikeus- ja kieliapuun;
e)
koulutukseen, kielenopintoihin ja muihin aloitteisiin, jotka vastaavat asianomaisten henkilöiden asemaa;
f)
tukipalvelujen, kuten kääntämisen ja koulutuksen, tarjontaan vastaanotto-olosuhteiden parantamiseksi sekä turvapaikkamenettelyjen tehokkuuden ja laadun parantamiseksi;
g)
niille paikallisille yhteisöille tarkoitettuun tiedottamiseen, jotka joutuvat tekemisiin vastaanotettavien kanssa vastaanottavassa maassa.
6 artikla
Kotouttamiseen liittyvät tukikelpoiset kansalliset toimet
Rahastosta voidaan myöntää tukea toimille, jotka liittyvät 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden sekä heidän perheenjäsentensä kotouttamiseen jäsenvaltion yhteiskuntaan ja erityisesti:
a)
neuvontaan ja apuun muun muassa majoituksen, toimeentulon, työmarkkinoille pääsyn, fyysisten ja psyykkisten sairauksien hoidon sekä sosiaalihuollon alalla;
b)
edunsaajien sopeuttamiseen jäsenvaltion yhteiskuntaan sosiaalisella ja kulttuurisella tasolla sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettujen arvojen sisäistämiseen;
c)
asianomaisten henkilöiden kannustamiseen osallistumaan pysyvästi ja kestävästi jäsenvaltion yhteiskunnalliseen ja kulttuurielämään;
d)
yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen sekä kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen ja tutkintojen tunnustamiseen kohdistuviin toimenpiteisiin;
e)
asianomaisten auttamiseen omatoimisuuteen ja toimeentulonsa hankkimiseen;
f)
mielekkään kanssakäymisen ja rakentavan vuoropuhelun edistämiseen asianomaisten henkilöiden ja vastaanottavan yhteiskunnan välillä, mukaan lukien keskeisten kumppanien kuten kansalaisten, paikallisviranomaisten, pakolaisjärjestöjen, vapaaehtoisryhmien, ammattijärjestöjen ja erilaisten kansalaisyhteiskunnan edustajien osallistumisen edistäminen;
g)
asianomaisten henkilöiden taitojen kartuttamisen tukemistoimenpiteisiin, kielenopiskelu mukaan luettuna;
h)
asianomaisten henkilöiden tasavertaisuuden edistämiseen suhteessa julkisviranomaisten kanssa asiointiin ja näiden tekemiin päätöksiin.
7 artikla
Vapaaehtoiseen paluuseen liittyvät tukikelpoiset kansalliset toimet
Rahastosta voidaan myöntää tukea toimille, jotka liittyvät vapaaehtoiseen paluuseen ja erityisesti:
a)
vapaaehtoista paluuta koskeviin toimiin tai ohjelmiin sisältyvään tiedottamiseen ja neuvontaan;
b)
lähtömaissa tai -alueilla tai edellisessä asuinpaikassa vallitsevasta tilanteesta tiedottamiseen;
c)
yleissivistävää tai ammatillista koulutusta ja uudelleenasettautumista koskevaan tukeen;
d)
toimiin, joita Euroopan unionissa asuvien lähtömaasta tulleiden henkilöiden muodostamat yhteisöt toteuttavat helpottaakseen tässä päätöksessä tarkoitettujen henkilöiden vapaaehtoista paluuta;
e)
toimiin, jotka helpottavat vapaaehtoista paluuta koskevien kansallisten ohjelmien järjestämistä ja täytäntöönpanoa.
8 artikla
Yhteisön toimet
1. Edellä 5, 6 ja 7 artiklassa tarkoitettujen toimien lisäksi rahaston käytettävissä olevista varoista enintään 7 prosenttia voidaan komission aloitteesta käyttää 2 kohdassa tarkoitettujen turvapaikkapolitiikkaa sekä pakolaisia ja siirtymään joutuneita henkilöitä koskevien, valtioiden rajat ylittävien tai koko yhteisön edun mukaisten toimien rahoittamiseen.
2. Tukikelpoiset yhteisön toimet voivat koskea erityisesti:
a)
yhteisön lainsäädännön ja hyvien käytänteiden täytäntöönpanoon liittyvän yhteisön tason yhteistyön edistämistä;
b)
tukea valtioiden rajat ylittävien yhteistyöverkostojen perustamiseen ja pilottihankkeisiin, jotka perustuvat valtioiden rajat ylittävään kumppanuuteen kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa sijaitsevien laitosten välillä, innovoinnin edistämiseksi, kokemusten ja hyvien käytänteiden vaihdon helpottamiseksi sekä turvapaikkapolitiikan laadun parantamiseksi;
c)
tukea unionin turvapaikkapolitiikkaa ja 3 artiklassa tarkoitettujen henkilöiden tilannetta ja olosuhteita koskeville valtioiden rajat ylittäville tiedotushankkeille;
d)
tukea parhaita käytänteitä ja rahaston kaikkia muita näkökohtia koskevien tietojen levittämiselle ja vaihdolle, tieto- ja viestintätekniikoiden käyttö mukaan luettuna.
3. Vuotuinen työohjelma, jossa määrätään yhteisön toimien painopisteistä, hyväksytään 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla menettelyllä.
9 artikla
Hätätoimenpiteet
1. Direktiivissä 2001/55/EY tarkoitettuja tilapäiseen suojeluun liittyviä järjestelyjä toteutettaessa rahastosta myönnetään jäsenvaltioille tukea myös hätätoimenpiteiden toteuttamiseen 4 artiklassa tarkoitettujen toimien ohella ja niiden lisäksi.
2. Tukikelpoiset hätätoimenpiteet voivat käsittää seuraavantyyppisiä toimia:
a)
vastaanotto ja majoitus;
b)
perustoimeentulo, mukaan lukien ruoka ja vaatetus;
c)
lääkinnällinen, psykologinen tai muu apu;
d)
asianomaisten henkilöiden vastaanottamisesta ja hätätoimenpiteiden toteuttamisesta aiheutuvat henkilöstö- ja hallintokulut;
e)
logistiikka- ja kuljetuskulut.
II LUKU
TÄYTÄNTÖÖNPANO- JA HALLINNOINTISÄÄNNÖKSET
10 artikla
Soveltaminen
Komissio vastaa tämän päätöksen panemisesta täytäntöön ja hyväksyy tarvittavat täytäntöönpanosäännöt.
11 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa.
Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa.
4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
12 artikla
Komission ja jäsenvaltioiden vastuualueet
1. Komissio:
a)
hyväksyy 15 artiklassa säädettyjen monivuotisten ohjelmien painopisteitä koskevat suuntaviivat 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti ja ilmoittaa jäsenvaltioille rahaston alustavat rahoitusosuudet;
b)
varmistaa Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamista koskevan vastuunsa mukaisesti, että jäsenvaltioissa on käytössä asianmukaiset ja moitteettomasti toimivat hallinnointi- ja valvontajärjestelmät, jotta yhteisön varoja käytetään sääntöjen mukaisesti ja tehokkaasti. Tätä varten se tarkastaa etukäteen asiakirjojen ja tarkastuskäyntien perusteella vastuuviranomaisten soveltamat täytäntöönpanomenettelyt, valvontajärjestelmät, kirjanpitomenettelyt sekä hankinta- ja avustusten myöntämismenettelyt. Komissio suorittaa tarvittaessa uusia tarkastuksia, kun menettelyihin tai järjestelmiin tehdään olennaisia muutoksia;
c)
vastaa 8 artiklassa tarkoitettujen yhteisön toimien täytäntöönpanosta.
2. Jäsenvaltiot:
a)
vastaavat rahastosta tuettavien kansallisten toimien täytäntöönpanosta;
b)
toteuttavat toimenpiteet, jotka ovat tarpeen rahaston tehokkaan toiminnan varmistamiseksi kansallisella tasolla, ja ottavat siihen mukaan kaikki turvapaikkapolitiikan toimijat kansallisten käytänteiden mukaisesti;
c)
nimeävät vastuuviranomaisen, jonka tehtävänä on hallinnoida rahastosta tuettavia kansallisia toimia asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön ja moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti;
d)
kantavat ensisijaisen vastuun toimiin liittyvästä varainhoidon valvonnasta ja huolehtivat siitä, että hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä sovelletaan siten, että varmistetaan yhteisön varojen tehokas ja sääntöjenmukainen käyttö. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle kuvaus näistä järjestelmistä;
e)
varmistavat, että komissiolle esitettävät menoilmoitukset ovat asianmukaisia ja että ne pohjautuvat kirjanpitoon, joka perustuu tarkistettavissa oleviin tositteisiin;
f)
tekevät komission kanssa yhteistyötä 17 artiklan täytäntöönpanon edellyttämien tilastotietojen keräämiseksi.
3. Komissio huolehtii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa:
a)
Euroopan pakolaisrahaston tuella vuosina 2000-2004 toteutettujen ja vuosina 2005-2010 toteutettavien toimien tulosten levittämisestä;
b)
rahastosta tuettuihin toimiin liittyvästä tarkoituksenmukaisesta tiedottamisesta, julkisuudesta ja seurannasta;
c)
toimien yleisestä johdonmukaisuudesta ja siitä, että ne täydentävät muita yhteisön asiaa koskevia politiikkoja, välineitä ja toimia.
13 artikla
Vastuuviranomaiset
1. Kukin jäsenvaltio nimeää vastuuviranomaisen, joka hoitaa kaiken yhteydenpidon komissioon. Tämä viranomainen on jäsenvaltion hallintoyksikkö tai kansallinen julkishallinnon laitos. Vastuuviranomainen voi siirtää täytäntöönpanotehtävistään osan tai kaikki muulle julkishallinnon laitokselle tai jäsenvaltion lainsäädännön mukaan toimivalle yksityisoikeudelliselle laitokselle, jolla on julkisen palvelun tehtävä. Jos jäsenvaltio nimeää vastuuviranomaiseksi muun kuin itsensä, sen on määrättävä kaikista yhteyksiään vastuuviranomaiseen ja vastuuviranomaisen yhteyksiä komissioon koskevista järjestelyistä.
2. Vastuuviranomaiseksi nimetyn laitoksen tai muun valtuutetun viranomaisen on täytettävä seuraavat vähimmäisvaatimukset:
a)
sen on oltava oikeushenkilö, paitsi jos se on jäsenvaltion hallintoyksikkö;
b)
sillä on oltava hallinnoitavikseen saamiensa yhteisön varojen määrää vastaavat taloudelliset ja hallinnolliset edellytykset, joiden avulla se kykenee hoitamaan tehtävänsä asianmukaisesti yhteisön varainhoitoa koskevia sääntöjä noudattaen.
3. Vastuuviranomaisen on hoidettava muun muassa seuraavat tehtävät:
a)
asiaankuuluvien yhteistyökumppanien konsultointi monivuotisen ohjelman laatimista varten;
b)
tarjouskilpailujen ja ehdotuspyyntöjen organisointi ja julkaiseminen;
c)
rahastosta myönnettävää yhteisrahoitusta koskevien valinta- ja myöntämismenettelyjen järjestäminen seurattavuuden ja tasapuolisen kohtelun periaatteita noudattaen sekä toteuttaen kaikki tarpeelliset toimenpiteet mahdollisten eturistiriitojen välttämiseksi;
d)
sen varmistaminen, että rahastosta myönnetty yhteisrahoitus nivoutuu saman alan kansallisista ja yhteisön rahoitusvälineistä myönnettävään rahoitukseen ja täydentää sitä;
e)
toimien yleis-, sopimus- ja rahoitushallinnointi;
f)
tiedotus ja neuvonta sekä tulosten levittäminen;
g)
seuranta ja arviointi;
h)
yhteistyö ja yhteydenpito komission sekä muiden jäsenvaltioiden vastuuviranomaisten kanssa.
4. Jäsenvaltio antaa vastuuviranomaiselle tai valtuutetulle viranomaiselle riittävät resurssit, jotta se pystyy suorittamaan tehtävänsä asianmukaisesti ja jatkamaan toimintaansa rahastosta rahoitettavien toimien täytäntöönpanon ajan. Kyseiset toimet voidaan rahoittaa 18 artiklassa tarkoitetusta teknisestä ja hallinnollisesta tuesta.
5. Komissio vahvistaa 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioiden hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä, rahastosta myönnetyn yhteisrahoituksen avulla toteutettujen kansallisten toimien yleis- ja taloushallintoa koskevat säännöt mukaan luettuina.
14 artikla
Valintaperusteet
Vastuuviranomainen valitsee toimet seuraavin perustein:
a)
jäsenvaltion tilanne ja tarpeet;
b)
kustannustehokkuus, ottaen huomioon toimen kohteena olevien henkilöiden määrän;
c)
rahoitusta hakevan järjestön ja sen mahdollisten yhteistyökumppaneiden kokemus, asiantuntemus, luotettavuus sekä niiden rahoitusosuus;
d)
kyseisten toimien ja muiden Euroopan unionin yleisestä talousarviosta tai osana kansallisia ohjelmia rahoitettavien toimien keskinäinen täydentävyys.
III LUKU
OHJELMAT
15 artikla
Monivuotiset ohjelmat
1. Toimet toteutetaan jäsenvaltioissa kahden monivuotisen ohjelmakauden perusteella, jotka kumpikin kestävät kolme vuotta (2005-2007 ja 2008-2010).
2. Jokainen jäsenvaltio esittää 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen, monivuotisten ohjelmien painopisteitä koskevien suuntaviivojen ja komission ilmoittamien alustavien rahoitusosuuksien pohjalta kutakin ohjelmakautta varten ehdotuksen monivuotiseksi ohjelmaksi, joka sisältää muun muassa seuraavat seikat:
a)
kuvaus jäsenvaltiossa vallitsevasta tilanteesta 3 artiklassa tarkoitettujen henkilöiden vastaanottojärjestelyjen, turvapaikkamenettelyjen, kotouttamisen ja vapaaehtoisen paluun alalla;
b)
analyysi vastaanottojärjestelyjä, turvapaikkamenettelyjä, kotouttamista ja vapaaehtoista paluuta koskevista jäsenvaltion tarpeista sekä selvitys toiminnallisista tavoitteista, joiden avulla näihin tarpeisiin on tarkoitus vastata ohjelmakauden aikana;
c)
strategia, jonka avulla näihin tavoitteisiin pyritään, ja niiden saavuttamista koskevat painopisteet, joiden määrittelyssä on otettu huomioon 13 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetun yhteistyökumppanien konsultoinnin tulokset, sekä lyhyt selvitys toimista, joiden avulla painopisteet on tarkoitus toteuttaa;
d)
strategian yhteensopivuus muiden alueellisten, kansallisten ja yhteisön välineiden kanssa;
e)
ohjeellinen rahoitussuunnitelma, jossa täsmennetään kunkin tavoitteen ja vuoden osalta rahaston ehdotettu rahoitusosuus sekä julkisista tai yksityisistä lähteistä saatavan yhteisrahoituksen kokonaismäärä.
3. Jäsenvaltioiden on esitettävä monivuotista ohjelmaa koskeva ehdotuksensa viimeistään neljän kuukauden kuluttua siitä, kun komissio on antanut niille tiedoksi asianomaista ohjelmakautta koskevat suuntaviivat ja alustavat rahoitusosuudet.
4. Komissio hyväksyy ehdotukset monivuotisiksi ohjelmiksi 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti kolmen kuukauden kuluessa niiden vastaanottamisesta 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa suuntaviivoissa esitettyjen suositusten perusteella.
16 artikla
Vuosiohjelmat
1. Komission hyväksymät monivuotiset ohjelmat pannaan täytäntöön vuotuisten työohjelmien avulla.
2. Komissio esittää jäsenvaltioille vuosittain viimeistään 1 päivänä heinäkuuta arvion määrärahoista, jotka niille myönnetään seuraavaksi vuodeksi vuosittaisessa talousarviomenettelyssä kohdennetuista kokonaisvaroista 17 artiklassa määriteltyjen laskentasääntöjen mukaisesti.
3. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle vuosittain viimeistään 1 päivänä marraskuuta ehdotus seuraavan vuoden ohjelmaksi, joka on laadittu hyväksytyn monivuotisen ohjelman perusteella ja jossa on:
a)
yleissäännöt, joiden mukaan vuosiohjelman perusteella rahoitettavat toimet valitaan, jos nämä eroavat monivuotisessa ohjelmassa vahvistetuista säännöistä;
b)
selvitys vuosiohjelman täytäntöönpanoon liittyvistä vastuuviranomaisen tehtävistä;
c)
ehdotus rahastosta myönnettävän rahoituksen jakautumisesta ohjelman eri toimien kesken sekä maininta vuosiohjelman täytäntöönpanoon tarvittavan 18 artiklassa tarkoitetun teknisen ja hallinnollisen tuen kattamiseksi haettavasta määrästä.
4. Komissio tutkii jäsenvaltion ehdotuksen ottaen huomioon rahaston talousarviomenettelyssä saamien määrärahojen lopullisen määrän ja tekee päätöksen rahastosta myönnettävästä yhteisrahoituksesta viimeistään kyseisen vuoden maaliskuun 1 päivänä. Päätöksessä ilmoitetaan jäsenvaltiolle myönnetty määrä sekä menojen tukikelpoisuusaika.
5. Jos merkittävät muutokset vaikuttavat vuotuiseen ohjelmaan siten, että toimien välinen varojen siirto ylittää 10 prosentilla kyseisenä vuonna jäsenvaltiolle osoitetun kokonaismäärän, jäsenvaltio toimittaa komission hyväksyttäväksi tarkistetun vuotuisen ohjelman viimeistään antaessaan 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun selvityksen.
17 artikla
Määrärahojen vuosittainen jakautuminen 5, 6 ja 7 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioissa toteutettavien toimien kesken
1. Kukin jäsenvaltio saa rahaston vuotuisista määrärahoista 300 000 euron kiinteän määrän. Vuosina 2005, 2006 ja 2007 tämä määrä on uusien rahoitusnäkymien mukaisesti Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 liittyneiden valtioiden osalta 500 000 euroa.
2. Loput vuosittain käytettävissä olevista määrärahoista jaetaan jäsenvaltioiden kesken seuraavasti:
a)
30 prosenttia määrärahoista suhteutettuna niiden henkilöiden määrään, jotka on hyväksytty johonkin 3 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista kohderyhmistä kolmen edeltävän vuoden aikana;
b)
70 prosenttia määrärahoista suhteutettuna kolmen edeltävän vuoden aikana rekisteröityjen 3 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden määrään.
3. Vertailulukuina käytetään viimeisimpiä lukuja, jotka Euroopan yhteisöjen tilastotoimisto on vahvistanut turvapaikka-alan tilastotietojen keräämistä ja analysointia koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti.
18 artikla
Tekninen ja hallinnollinen tuki
Osa jäsenvaltiolle vuosittain myönnettävästä yhteisrahoituksesta voidaan varata toimien valmisteluun, seurantaan ja arviointiin tarvittavasta teknisestä ja hallinnollisesta tuesta aiheutuviin menoihin.
Tekniseen ja hallinnolliseen tukeen voidaan osoittaa vuosittain enintään 7 prosenttia jäsenvaltion koko vuotuisesta yhteisrahoitusosuudesta ja lisäksi 30 000 euroa.
19 artikla
Hätätoimenpiteitä koskevat erityiset säännökset
1. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle selvitys 9 artiklassa tarkoitettuja hätätoimenpiteitä koskevista tarpeista ja toimenpiteiden toteuttamissuunnitelma, jossa kuvataan suunnitellut toimet ja niiden toteuttamisesta vastaavat organisaatiot.
2. Rahastosta voidaan myöntää rahoitustukea 9 artiklassa tarkoitettuihin hätätoimenpiteisiin enintään kuuden kuukauden ajan, ja tuki voi olla enintään 80 prosenttia kunkin toimenpiteen kustannuksista.
3. Käytettävissä olevat varat jaetaan jäsenvaltioiden kesken niiden henkilöiden lukumäärän perusteella, jotka kussakin jäsenvaltiossa saavat 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tilapäistä suojelua.
4. Sovelletaan 20 artiklan 1 ja 2 kohtaa, 21 artiklaa sekä 23-26 artiklaa.
IV LUKU
VARAINHOITO JA VALVONTA
20 artikla
Rahoituksen rakenne
1. Rahastosta myönnetään rahoitusta avustuksina, joita ei tarvitse maksaa takaisin.
2. Rahastosta tuetuille toimille on myönnettävä yhteisrahoitusta julkisista tai yksityisistä lähteistä, niiden on oltava voittoa tavoittelemattomia, eivätkä ne saa olla oikeutettuja saamaan rahoitusta muista Euroopan unionin yleisestä talousarviosta rahoitettavista lähteistä.
3. Rahaston määrärahojen on täydennettävä jäsenvaltioiden tässä päätöksessä tarkoitettuihin toimiin myöntämiä julkisia tai muita vastaavia varoja.
4. Yhteisön osuus toimien rahoituksesta voi olla enintään:
a)
5, 6 ja 7 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioissa toteutettavien toimien osalta 50 prosenttia yksittäisen toimen kokonaiskustannuksista. Osuutta voidaan korottaa 60 prosenttiin erityisen innovatiivisten, esimerkiksi valtioiden rajat ylittävien kumppanuuksien pohjalta toteutettavien toimien tai sellaisten toimien osalta, joihin osallistuu aktiivisesti 3 artiklassa mainittuja henkilöitä tai näiden kohderyhmien perustamia järjestöjä, ja korotetaan 75 prosenttiin koheesiorahaston piiriin kuuluvissa jäsenvaltioissa;
b)
8 artiklassa tarkoitettuihin yhteisön toimiin kuuluvien ehdotuspyyntöjen osalta 80 prosenttia yksittäisen toimen kokonaiskustannuksista.
5. Rahastosta myönnetään toimille yhteisön tukea yleensä enintään kolmeksi vuodeksi edellyttäen, että toimen edistymisestä annetaan säännöllisin väliajoin selvitys.
21 artikla
Tukikelpoisuus
1. Menojen on vastattava avustusten lopullisten edunsaajien suorittamia maksuja. Menojen tueksi on esitettävä maksukuitit tai kirjanpitoasiakirjat, joilla on vastaava todistusarvo.
2. Menoihin voidaan myöntää rahaston tukea vain, jos ne on todellisuudessa maksettu aikaisintaan 1 päivänä tammikuuta sinä vuonna, jota 16 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu yhteisrahoitusta koskeva komission päätös koskee.
3. Komissio vahvistaa 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti menojen tukikelpoisuutta koskevat säännöt 5, 6 ja 7 artiklassa tarkoitettujen, rahaston tuella jäsenvaltioissa toteutettavien toimien osalta.
22 artikla
Sitoumukset
Yhteisön talousarviositoumukset tehdään vuosittain 16 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun yhteisrahoitusta koskevan komission päätöksen perusteella.
23 artikla
Maksut
1. Komissio suorittaa rahastosta maksettavan rahoitustuen vastuuviranomaiselle talousarviositoumusten mukaisesti.
2. Jäsenvaltiolle maksetaan ensimmäisenä ennakkomaksuna 50 prosenttia määrästä, joka sille on myönnetty komission vuosittain tekemässä yhteisrahoituspäätöksessä, 60 päivän kuluessa siitä kun yhteisrahoitusta koskeva päätös on tehty.
3. Toinen ennakkomaksu maksetaan viimeistään kolmen kuukauden kuluttua siitä kun komissio on hyväksynyt selvityksen vuotuisen työohjelman täytäntöönpanosta sekä menoilmoituksen, jonka mukaan toteutuneet menot kattavat vähintään 70 prosenttia ensimmäisestä ennakkomaksusta. Komission maksama toinen ennakkomaksu voi olla enintään 50 prosenttia yhteisrahoituspäätöksessä myönnetystä kokonaismäärästä, eikä se missään tapauksessa voi olla enempää kuin erotus, joka saadaan, kun ensimmäisen ennakkomaksun määrä vähennetään niistä yhteisön varoista, jotka jäsenvaltio on sitonut vuosiohjelmaan sisältyvien toimien toteuttamiseen.
4. Loppumaksu on suoritettava viimeistään kolmen kuukauden kuluttua siitä, kun komissio on hyväksynyt vuosiohjelman lopullisen täytäntöönpanoselvityksen ja lopullisen menoilmoituksen, joista säädetään 24 artiklan 3 kohdassa ja 28 artiklan 2 kohdassa; muussa tapauksessa pyyntö palauttaa ne ensimmäisenä tai toisena ennakkomaksuna suoritetut määrät, jotka ylittävät lopullisen menoilmoituksen perusteella hyväksytyn rahaston rahoitusosuuden, on tehtävä samassa määräajassa.
24 artikla
Menoilmoitukset
1. Vastuuviranomaisen on huolehdittava kaikkien komissiolle tekemiensä menoilmoitusten osalta siitä, että kansallisia täytäntöönpano-ohjelmia hallinnoidaan asiaan sovellettavien yhteisön säädösten mukaisesti ja että varat käytetään moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen.
2. Menoilmoitukset varmentaa vastuuviranomaisen hyväksyvästä osastosta toiminnallisesti riippumaton henkilö tai osasto.
3. Vastuuviranomaisen on toimitettava komissiolle lopullinen menoilmoitus yhdeksän kuukauden kuluessa siitä kun yhteisrahoituspäätöksessä menojen toteuttamiselle vahvistettu määräaika on päättynyt. Jos ilmoitusta ei ole toimitettu komissiolle määräajassa, komissio lopettaa vuotuisen ohjelman ja peruuttaa siihen liittyvät määrärahat ilman eri toimenpiteitä.
25 artikla
Jäsenvaltioiden suorittamat tilintarkastukset ja rahoitusoikaisut
1. Jäsenvaltioilla on ensisijainen vastuu valvoa toimien varainhoitoa, tämän kuitenkaan rajoittamatta komission vastuuta Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta. Tätä varten jäsenvaltioiden on toteutettava muun muassa seuraavat toimenpiteet:
a)
Ne suorittavat asianmukaisen otannan perusteella toimia koskevat tarkastukset, joiden on katettava vähintään 10 prosenttia kunkin vuosiohjelman tukikelpoisista kokonaismenoista ja edustava otos hyväksytyistä toimista. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarkastukset ja toimien täytäntöönpano- tai maksumenettelyt on erotettu toisistaan asianmukaisesti.
b)
Ne ehkäisevät, tutkivat ja oikaisevat sääntöjenvastaisuudet ja ilmoittavat niistä komissiolle sääntöjen mukaisesti sekä tiedottavat sille hallinnollisten ja oikeudellisten toimenpiteiden edistymisestä.
c)
Ne varmistavat yhteistyössä komission kanssa, että yhteisön varoja käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti.
2. Jos sääntöjenvastaisuus on todettu, jäsenvaltiot tekevät vaadittavat rahoitusoikaisut sen mukaan, onko kyseessä yksittäinen vai järjestelmällinen sääntöjenvastaisuus. Jäsenvaltion tekemät rahoitusoikaisut toteutetaan siten, että rahastosta kyseisille toimille myönnetty yhteisön avustus peruutetaan joko kokonaan tai osittain, ja jos asianomainen jäsenvaltio ei palauta varoja asetetussa määräajassa, niistä peritään 26 artiklan 4 kohdan mukaista viivästyskorkoa.
3. Komissio vahvistaa 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti säännöt ja menettelyt niitä rahoitusoikaisuja varten, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava 5, 6 ja 7 artiklassa tarkoitettujen, rahaston tuella jäsenvaltioissa toteutettujen toimien osalta.
26 artikla
Komission suorittamat tilintarkastukset ja rahoituskorjaukset
1. Tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaa ja jäsenvaltioiden kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti suorittamia tarkastuksia rajoittamatta komission virkamiehet ja muut sen palveluksessa olevat toimihenkilöt voivat tarkastaa paikalla erityisesti pistokokein rahastosta rahoitettuja toimia sekä hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä vähintään kolmen työpäivän varoitusajalla. Komissio ilmoittaa asiasta asianomaiselle jäsenvaltiolle saadakseen kaiken tarvitsemansa avun. Asianomaisen jäsenvaltion virkamiehiä tai toimihenkilöitä voi osallistua näihin tarkastuksiin.
Komissio voi pyytää asianomaista jäsenvaltiota tekemään tarkastuksen paikalla todentaakseen yhden tai useamman toimen sääntöjenmukaisuuden. Komission virkamiehiä tai toimihenkilöitä voi osallistua näihin tarkastuksiin.
2. Jos komissio katsoo tarvittavat tarkastukset tehtyään, että jäsenvaltio ei ole täyttänyt sille 25 artiklan nojalla kuuluvia velvollisuuksiaan, se keskeyttää asianomaisia vuosiohjelmia koskeviin rahaston yhteisrahoituspäätöksiin liittyvien ennakkomaksujen tai loppumaksun maksatukset seuraavissa tapauksissa:
a)
jäsenvaltio ei pane toimia täytäntöön yhteisrahoituspäätöksessä sovitulla tavalla; tai
b)
toimi tai sen osa ei edellytä yhteisrahoitusta rahastosta kokonaan eikä osittain; tai
c)
hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä on vakavia puutteita, jotka saattavat johtaa järjestelmään liittyviin sääntöjenvastaisuuksiin.
Tällaisessa tapauksessa komissio esittää jäsenvaltiolle perustellun pyynnön toimittaa selvitys asiasta ja tarvittaessa suorittaa oikaisut asetetussa määräajassa.
3. Jos asiasta ei ole päästy sopimukseen eikä jäsenvaltio ole tehnyt oikaisuja komission asettamassa määräajassa, komissio voi jäsenvaltion mahdolliset selvitykset huomioon ottaen päättää kolmen kuukauden kuluessa:
a)
vähentää ennakko- tai loppumaksujen määrää; tai
b)
tehdä tarvittavat rahoitusoikaisut peruuttamalla kyseisille toimille rahastosta myönnetyn avustuksen joko kokonaan tai osittain.
Jos a tai b alakohdan mukaista päätöstä ei tehdä, maksujen keskeytys päättyy välittömästi.
4. Aiheettomasti maksetut määrät tai palautettavat määrät on maksettava komissiolle. Jos maksettavaa määrää ei ole suoritettu komission asettamassa määräajassa, siihen lisätään Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan mukainen euromääräinen viivästyskorko korotettuna kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä. Viitekorko, johon korotusta sovelletaan, on Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa julkaistu viimeisen maksukuukauden ensimmäisen päivän korko.
5. Komissio vahvistaa 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti säännöt ja menettelyt niitä rahoitusoikaisuja varten, jotka se toteuttaa 5, 6 ja 7 artiklassa tarkoitettujen, rahaston yhteisrahoituksella jäsenvaltioissa toteutettujen toimien osalta.
V LUKU
SEURANTA, ARVIOINTI JA SELVITYKSET
27 artikla
Seuranta ja arviointi
1. Komissio suorittaa rahaston säännöllistä seurantaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa.
2. Komissio arvioi rahastoa säännöllisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa arvioidakseen toteutettujen toimien tarkoituksenmukaisuutta, tehokkuutta ja vaikutuksia 1 artiklassa tarkoitettuihin tavoitteisiin nähden. Arvioinnissa komissio tarkastelee myös rahaston avulla ja yhteisön muiden asiaa koskevien politiikkojen, välineiden ja toimien mukaisesti toteutettujen toimien täydentävyyttä.
28 artikla
Selvitykset
1. Kunkin jäsenvaltion vastuuviranomainen toteuttaa tarvittavat toimenpiteet toimien seurannan ja arvioinnin varmistamiseksi.
Vastuuviranomaisen toimien täytäntöönpanosta vastaavien tahojen kanssa tekemissä sopimuksissa on oltava tätä varten lausekkeita, joissa velvoitetaan laatimaan säännöllisesti yksityiskohtainen selvitys toimien täytäntöönpanosta sekä yksityiskohtainen loppuselvitys asetettujen tavoitteiden saavuttamisesta.
2. Vastuuviranomaisen on toimitettava komissiolle toimien toteuttamista koskeva loppuselvitys sekä 24 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu lopullinen menoilmoitus yhdeksän kuukauden kuluessa siitä, kun kunkin vuosiohjelman yhteisrahoituspäätöksessä vahvistettu menojen tukikelpoisuusaika on päättynyt.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle:
a)
viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 arviointiraportti rahastosta yhteisrahoitettujen toimien täytäntöönpanosta;
b)
viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2009 ja 30 päivänä kesäkuuta 2012 arviointiraportti rahastosta yhteisrahoitettujen toimien tuloksista ja vaikutuksista.
4. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle seuraavat asiakirjat:
a)
viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2007 välikertomuksen rahaston toiminnan tuloksista ja siihen liittyvistä laadullisista ja määrällisistä näkökohdista sekä tarvittaessa ehdotuksia sen muuttamiseksi;
b)
viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2009 väliarviointikertomuksen ja ehdotuksen rahaston toiminnan jatkamisesta;
c)
viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2012 jälkiarviointikertomuksen.
VI LUKU
SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET
29 artikla
Monivuotinen ohjelma kaudelle 2005-2007
Poiketen siitä, mitä 15 artiklassa säädetään, sovelletaan monivuotisen ohjelmasuunnitelman täytäntöönpanoon kaudella 2005-2007 seuraavaa aikataulua:
a)
komissio antaa jäsenvaltioille tiedoksi ohjelmasuunnittelun painopisteitä koskevat suuntaviivat ja niille myönnetyt alustavat rahoitusosuudet viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2005;
b)
jäsenvaltioiden on nimettävä 13 artiklassa tarkoitettu kansallinen vastuuviranomainen ja esitettävä komissiolle 15 artiklassa tarkoitettu ehdotus kauden 2005-2007 monivuotiseksi ohjelmaksi viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2005;
c)
komissio hyväksyy monivuotiset ohjelmat 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti kahden kuukauden kuluessa siitä kun se on saanut niitä koskevat ehdotukset.
30 artikla
Vuoden 2005 työohjelma
Poiketen siitä, mitä 16 artiklassa säädetään, täytäntöönpanossa varainhoitovuonna 2005 sovelletaan seuraavaa aikataulua:
a)
komissio toimittaa jäsenvaltioille arvion niille myönnettävistä määristä viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2005;
b)
jäsenvaltiot toimittavat komissiolle 16 artiklassa tarkoitetun vuosiohjelmaehdotuksen viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2005; ehdotuksen mukana on toimitettava esitys niistä hallinnointi- ja valvontajärjestelmistä, joiden avulla on tarkoitus varmistaa, että yhteisöjen varoja käytetään tehokkaasti ja sääntöjen mukaisesti;
c)
komissio tekee yhteisrahoituspäätökset kahden kuukauden kuluessa siitä kun vuosiohjelmaehdotus on esitetty, tarkistettuaan 12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut seikat.
Rahastosta voidaan myöntää tukea menoihin, jotka on suoritettu 1 päivän tammikuuta 2005 ja yhteisrahoituspäätöksen tekopäivän välisenä aikana.
VII LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
31 artikla
Uudelleentarkastelu
Neuvosto tarkastelee tätä päätöstä uudelleen komission ehdotuksen perusteella viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010.
32 artikla
Osoitus
Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti.
Tehty Brysselissä 2 päivänä joulukuuta 2004.