NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 78/2009
ze dne 14. ledna 2009
o schvalování typu motorových vozidel s ohledem na ochranu chodců a ostatních nechráněných účastníků silničního provozu, o změně směrnice 2007/46/ES a o zrušení směrnic 2003/102/ES a 2005/66/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, ve kterém musí být zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Za tímto účelem existuje systém ES schvalování typu motorových vozidel. Technické předpisy pro schvalování typu motorových vozidel z hlediska ochrany chodců by měly být harmonizovány, aby se zabránilo stanovení odlišných požadavků v jednotlivých členských státech a aby se zajistilo řádné fungování vnitřního trhu.
(2)
Toto nařízení je jedním ze zvláštních právních aktů v rámci postupu ES schvalování typu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (3). Aby mohlo být dosaženo cílů uvedených v 1. bodě odůvodnění tohoto nařízení, měly by být změněny přílohy I, III, IV, VI a XI směrnice 2007/46/ES.
(3)
Ze zkušenosti vyplývá, že právní předpisy v oblasti motorových vozidel často obsahují velmi podrobná technická ustanovení. Je proto vhodné přijmout nařízení namísto směrnice, aby se zabránilo vzniku rozporů mezi prováděcími opatřeními a zbytečnému množství právních předpisů v členských státech, jelikož nebude potřeba provedení ve vnitrostátních právních předpisech.. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/102/ES ze dne 17. listopadu 2003 o ochraně chodců a ostatních nechráněných účastníků silničního provozu před střetem a v případě střetu s motorovým vozidlem (4) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/66/ES ze dne 26. října 2005 o použití systémů čelní ochrany na motorových vozidlech (5), která stanoví požadavky na montáž a použití systémů čelní ochrany na vozidlech, a tedy úroveň ochrany chodců, by proto měly být nahrazeny tímto nařízením, aby byla zajištěna soudržnost v této oblasti. K tomu je nutné, aby členské státy zrušily právní předpisy, kterými se zrušované směrnice provádějí ve vnitrostátním právu.
(4)
Ukázalo se, že požadavky na druhou etapu provádění směrnice 2003/102/ES nejsou proveditelné. V této souvislosti článek 5 uvedené směrnice požadoval, aby Komise předložila potřebné návrhy, které by vyřešily problémy proveditelnosti těchto požadavků a eventuálně využily systémy aktivní bezpečnosti a zároveň zajistily, aby nedošlo ke snížení úrovně bezpečnosti poskytované nechráněným účastníkům silničního provozu.
(5)
Ze studie, kterou Komise zadala, vyplývá, že ochranu chodců lze výrazně zlepšit požadavkem na kombinaci pasivních a aktivních opatření, která nabízejí vyšší úroveň ochrany než dřívější ustanovení. Studie zejména ukazuje na to, že systém aktivní bezpečnosti, totiž systém asistence při brzdění v kombinaci se změnami požadavků na pasivní bezpečnost, výrazně zvýší úroveň ochrany chodců. Stanovení povinnosti instalovat v nových motorových vozidlech systémy asistence při brzdění je proto vhodné. Tím by však neměly být nahrazeny, nýbrž pouze doplněny, systémy pasivní bezpečnosti s vysokou úrovní ochrany.
(6)
Vozidla vybavená systémy pro prevenci střetů nemusí splňovat některé požadavky stanovené tímto nařízením v rozsahu, v jakém budou schopna zabránit střetům s chodci namísto pouhého zmírnění následků těchto střetů. Ukáže-li posouzení takovéto technologie, že její použití může účinně zabránit střetům s chodci a ostatními nechráněnými účastníky silničního provozu, může Komise předložit návrhy na změnu tohoto nařízení umožňující použití systémů pro prevenci střetů.
(7)
Vzhledem k tomu, že je v silničním provozu ve městech používán stále větší počet těžších vozidel, je vhodné, aby se předpisy v oblasti ochrany chodců nevztahovaly pouze na vozidla s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, nýbrž po uplynutí omezeného přechodného období rovněž na vozidla kategorie M1 a kategorie N1, která uvedený hmotnostní limit převyšují.
(8)
V zájmu zlepšení ochrany chodců v co nejbližší době by výrobci, kteří chtějí žádat o schválení typu v souladu s novými požadavky ještě před tím, než tyto požadavky budou povinné, měli by mít možnost tak učinit, pokud jsou již v platnosti potřebná prováděcí opatření.
(9)
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (6).
(10)
Zejména je třeba zmocnit Komisi k přijetí technických ustanovení o uplatňování požadavků na zkoušky a prováděcích opatření založených na výsledcích vyhodnocování. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, včetně jeho doplněním o nové jiné než podstatné prvky, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.
(11)
V zájmu zajištění plynulého přechodu od ustanovení směrnic 2003/102/ES a 2005/66/ES k tomuto nařízení je třeba použitelnost tohoto nařízení odložit o určitou dobu po jeho vstupu v platnost.
(12)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž uskutečnění vnitřního trhu zavedením společných technických požadavků v oblasti ochrany chodců, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu tohoto nařízení lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví požadavky na konstrukci a fungování vozidel a systémů čelní ochrany s cílem snížit počet a závažnost zranění chodců a ostatních nechráněných účastníků silničního provozu, do kterých narazí vozidla svou přední částí, jakož i zabránit těmto střetům.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na
a)
motorová vozidla kategorie M1 podle definice v čl. 3 odst. 11 směrnice 2007/46/ES a v části A bodě 1 přílohy II uvedené směrnice s výhradou odstavce 2 tohoto článku;
b)
motorová vozidla kategorie N1 podle definice v čl. 3 odst. 11 směrnice 2007/46/ES a v části A bodě 2 přílohy II uvedené směrnice s výhradou odstavce 2 tohoto článku;
c)
systémy čelní ochrany montované na vozidla uvedená v písmenech a) a b) jako původní vybavení nebo dodávané jako samostatné technické celky určené k montáži do těchto vozidel.
2. Části 2 a 3 přílohy I tohoto nařízení se nepoužijí na
a)
vozidla kategorie N1 a
b)
vozidla kategorie M1, která jsou odvozena od vozidel kategorie N1 a maximální hmotností převyšující 2 500 kg,
u nichž se R-bod sedadla řidiče nachází buď před přední nápravou, nebo podélně za příčnou střednicí přední nápravy o maximálně 1 100 mm.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„sloupkem A“ přední vnější podpěra střechy, vedoucí od podvozku ke střeše vozidla;
2)
„systémem asistence při brzdění“ funkce brzdového systému, která odvodí případ nouzového brzdění od charakteru řidičova požadavku na brzdění a za takových podmínek:
a)
pomáhá řidiči dosáhnout maximálního dosažitelného brzdného zpomalení nebo
b)
postačuje k aktivaci úplného cyklu protiblokovacího brzdového systému (ABS);
3)
„nárazníkem“ jakákoliv přední spodní vnější část konstrukce vozidla, s výjimkou jakéhokoliv systému čelní ochrany, včetně upevňovacích prvků, která je určena k ochraně vozidla při čelním střetu v nízké rychlosti s jiným vozidlem;
4)
„systémem čelní ochrany“ samostatná konstrukce nebo samostatné konstrukce, jako např. pevný ochranný rám nebo přídavný nárazník, které jsou společně s nárazníkem, jenž je součástí původního vybavení, určeny k ochraně vnějšího povrchu vozidla před poškozením v případě střetu s předmětem, s výjimkou konstrukcí s hmotností menší než 0,5 kg, určených pouze k ochraně světel;
5)
„maximální hmotností“ maximální technicky přípustná hmotnost plně naloženého vozidla udávaná výrobcem podle bodu 2.8 přílohy I směrnice 2007/46/ES;
6)
„vozidly kategorie N1 odvozenými od kategorie M1“ vozidla kategorie N1, která mají v části před sloupky A stejnou základní konstrukci a tvar jako původní vozidla kategorie M1;
7)
„vozidly kategorie M1 odvozenými od kategorie N1“ vozidla kategorie M1, která mají v části před sloupky A stejnou základní konstrukci a tvar jako původní vozidla kategorie N1.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCŮ
Článek 4
Technické požadavky
1. V souladu s článkem 9 výrobci zajistí, aby vozidla uváděná na trh byla vybavena systémem asistence při brzdění schváleným pro daný typ v souladu s požadavky části 4 přílohy I a aby tato vozidla splňovala požadavky stanovené v části 2 nebo 3 přílohy I.
2. V souladu s článkem 10 výrobci zajistí, aby systémy čelní ochrany, buď montované na vozidla uváděná na trh jako původní vybavení nebo dodávané jako samostatné technické celky, splňovaly požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I.
3. Výrobci poskytnou schvalovacím orgánům příslušné údaje o požadavcích na vozidlo a systém čelní ochrany a o podmínkách zkoušek. Mezi těmito údaji musí být rovněž informace požadované pro účely kontroly fungování jakýchkoli zařízení aktivní bezpečnosti instalovaných ve vozidle.
4. V případě systémů čelní ochrany dodávaných jako samostatné technické celky výrobci poskytnou schvalovacím orgánům příslušné údaje o požadavcích na tyto systémy a podmínkách zkoušek.
5. Systémy čelní ochrany jako samostatné technické celky nesmějí být distribuovány, nabízeny k prodeji ani prodávány, jestliže k nim není připojen seznam typů vozidel, pro něž byl systém čelní ochrany schválen, a srozumitelné pokyny k montáži. Pokyny k montáži musí obsahovat konkrétní návod na připevnění včetně způsobů uchycení pro vozidla, pro něž byl celek schválen, aby bylo možné připevnit schválené konstrukční části na vozidlo způsobem, jenž je v souladu s příslušnými ustanoveními části 6 přílohy I.
6. Komise přijme prováděcí opatření stanovující technické požadavky pro použití požadavků uvedených v příloze I. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení včetně jeho doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2 směrnice 2007/46/ES.
Článek 5
Žádost o ES schválení typu
1. Žádá-li výrobce o ES schválení typu pro typ vozidla z hlediska ochrany chodců, předloží schvalovacímu orgánu informační dokument vyhotovený v souladu se vzorem stanoveným v části 1 přílohy II.
Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu předá výrobce vozidlo reprezentativní pro typ vozidla, který má být schválen.
2. Žádá-li výrobce o ES schválení typu pro typ vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany, předloží schvalovacímu orgánu informační dokument vyhotovený v souladu se vzorem stanoveným v části 2 přílohy II.
Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu předá výrobce vozidlo reprezentativní pro typ vozidla s namontovaným systémem čelní ochrany, který má být schválen. Na požádání musí výrobce technické zkušebně předat rovněž specifické konstrukční části nebo vzorky použitých materiálů.
3. Žádá-li výrobce o ES schválení typu pro typ systému čelní ochrany jako samostatného technického celku, předloží schvalovacímu orgánu informační dokument vyhotovený v souladu se vzorem stanoveným v části 3 přílohy II.
Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu předá výrobce jeden vzorek typu systému čelní ochrany, který má být schválen. Bude-li to zkušebna považovat za nutné, může požádat o další vzorky. Vzorky musí být zřetelně a nesmazatelně označeny obchodní firmou nebo značkou žadatele a označením typu. Výrobce přijme opatření pro pozdější povinné uvedení značky ES schválení typu.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ORGÁNŮ ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 6
Udělení ES schválení typu
1. Jsou-li splněny příslušné požadavky, udělí schvalovací orgán ES schválení typu a vydá číslo schválení typu v souladu se systémem číslování stanoveným v příloze VII směrnice 2007/46/ES.
2. Pro účely části 3 tohoto čísla schválení typu se použije jedno z následujících písmen:
a)
Pro schvalování vozidel s ohledem na ochranu chodců:
-
„A“ pokud vozidlo splňuje požadavky části 2 přílohy I,
-
„B“ pokud vozidlo splňuje požadavky části 3 přílohy I.
b)
Pro schválení vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany nebo schválení systému čelní ochrany dodávaného jako samostatný technický celek:
-
„A“ pokud systém čelní ochrany splňuje požadavky části 5 přílohy I s ohledem na použití bodů 5.1.1.1, 5.1.2.1, 5.2 a 5.3 této přílohy,
-
„B“ pokud systém čelní ochrany splňuje požadavky části 5 přílohy I s ohledem na použití bodů 5.1.1.2, 5.1.2.1, 5.2 a 5.3 této přílohy,
-
„X“ pokud systém čelní ochrany splňuje požadavky části 5 přílohy I s ohledem na použití bodů 5.1.1.3, 5.1.2.2, 5.2 a 5.3 této přílohy.
3. Schvalovací orgán nepřidělí stejné číslo jinému typu vozidla nebo systému čelní ochrany.
4. Pro účely odstavce 1 vydá schvalovací orgán certifikát ES schválení typu v souladu s těmito vzory:
a)
vzor stanovený v části 1 přílohy III pro typ vozidla z hlediska ochrany chodců;
b)
vzor stanovený v části 2 přílohy III pro typ vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany;
c)
vzor stanovený v části 3 přílohy III pro typ systému čelní ochrany dodávaný jako samostatný technický celek.
Článek 7
Značka ES schválení typu
Každý systém čelní ochrany schválený v souladu s tímto nařízením v rámci schvalování typu vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany, nebo schvalování typu systému čelní ochrany dodávaného jako samostatný technický celek musí splňovat požadavky tohoto nařízení a musí mu být udělena značka ES schválení typu vytvořená v souladu s ustanoveními přílohy IV, která musí být následně na systému čelní ochrany připevněna.
Článek 8
Úprava typu a změny schválení typu
Každá změna vozidla v části před sloupky A nebo systému čelní ochrany, která má vliv na konstrukci, hlavní rozměry, materiály vnějšího povrchu vozidla, způsoby upevnění nebo uspořádání vnějších i vnitřních konstrukčních částí a která by mohla podstatně ovlivnit výsledky zkoušek, se považuje za změnu podle článku 13 směrnice 2007/46/ES, a vyžaduje proto podání nové žádosti o schválení typu.
Článek 9
Harmonogram pro použití nařízení na vozidla
1. Ode dne stanoveného v čl. 16 druhém pododstavci vnitrostátní orgány odmítnou z důvodů týkajících se ochrany chodců udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro následující nové typy vozidel:
a)
typy vozidel kategorie M1, které nesplňují technické požadavky uvedené v části 4 přílohy I;
b)
typy vozidel kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, které nesplňují technické požadavky uvedené v částech 2 nebo 3 přílohy I;
c)
typy vozidel kategorie N1 odvozené od typů vozidel kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, které nesplňují technické požadavky uvedené v částech 2 a 4 nebo částech 3 a 4 přílohy I.
2. Od 24. února 2011 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu následujících nových vozidel, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 4 přílohy I tohoto nařízení:
a)
vozidla kategorie M1;
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, jejichž maximální hmotnost nepřevyšuje 2 500 kg.
3. Od 24. února 2013 vnitrostátní orgány odmítnou z důvodů týkajících se ochrany chodců udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro následující nové typy vozidel:
a)
typy vozidel kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, které nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I;
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, jejichž maximální hmotnost nepřevyšuje 2 500 kg a která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I.
4. Od 31. prosince 2012 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu následujících nových vozidel, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 2 nebo 3 přílohy I tohoto nařízení:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg,
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, jejichž maximální hmotnost nepřevyšuje 2 500 kg.
5. Od 24. února 2015 vnitrostátní orgány odmítnou z důvodů týkajících se ochrany chodců udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro následující nové typy vozidel:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I;
b)
vozidla kategorie N1, která nesplňují technické požadavky uvedené v částech 3 a 4 přílohy I.
6. Od 24. srpna 2015 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu nových vozidel kategorie N1, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 4 přílohy I tohoto nařízení.
7. Od 24. února 2018 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu následujících nových vozidel:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení;
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení.
8. Od 24. srpna 2019 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení následujících nových vozidel do provozu:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení;
b)
vozidla kategorie N1, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení.
9. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 až 8 tohoto článku a s výhradou vstupu v platnost opatření přijatých podle čl. 4 odst. 6, pokud o to výrobce zažádá, nesmějí vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců odmítnout udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro nový typ vozidla ani zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu nového vozidla, pokud dotčené vozidlo splňuje technické požadavky uvedené v části 3 nebo 4 přílohy I.
Článek 10
Použití nařízení na systémy čelní ochrany
1. Vnitrostátní orgány odmítnou udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu u nového typu vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany nebo ES schválení typu pro samostatný technický celek u nového typu systému čelní ochrany, pokud systém čelní ochrany nesplňuje požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I.
2. Z důvodů souvisejících se systémy čelní ochrany považují vnitrostátní orgány prohlášení o shodě za již neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu nových vozidel, která nesplňují požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I tohoto nařízení.
3. Požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I tohoto nařízení se použijí na systémy čelní ochrany dodávané jako samostatné technické celky pro účely článku 28 směrnice 2007/46/ES.
Článek 11
Systémy pro prevenci střetů
1. Na základě posouzení Komisí vozidla vybavená systémy pro prevenci střetů nemusejí splňovat požadavky na zkoušky uvedené v částech 2 a 3 přílohy I, aby jim bylo uděleno ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla z hlediska ochrany chodců, nebo aby mohla být prodávána, registrována nebo uváděna do provozu.
2. Komise toto posouzení předloží Evropskému parlamentu a Radě spolu s případnými návrhy na změnu tohoto nařízení.
Všechna navržená opatření zajistí úrovně ochrany, které jsou ve smyslu skutečné účinnosti přinejmenším rovnocenné úrovním ochrany, které zajišťují části 2 a 3 přílohy I.
Článek 12
Vyhodnocování
1. Vnitrostátní orgány poskytnou Komisi každý rok výsledky vyhodnocování podle bodů 2.2, 2.4 a 3.2 přílohy I, a to nejpozději do 28. února roku následujícího po roce jejich získání.
Požadavek na poskytování těchto výsledků se přestane používat od 24. února 2014.
2. Komise může na základě výsledků vyhodnocování provedeného podle bodů 2.2, 2.4 a 3.2 přílohy I podle potřeby přijmout prováděcí opatření.
Tato opatření, jejichž účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, včetně jeho doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou stanoveným v čl. 40 odst. 2 směrnice 2007/46/ES.
3. Komise na základě odpovídajících informací sdělených schvalovacími orgány a zúčastněnými stranami, jakož i na základě nezávislých studií, vyhodnotí technický vývoj v oblasti zvýšených požadavků na pasivní bezpečnost, systémů asistence při brzdění a jiných technologií aktivní bezpečnosti, které mohou poskytovat lepší ochranu nechráněných účastníků silničního provozu.
4. Do 24. února 2014 Komise přezkoumá proveditelnost a uplatňování všech takových zvýšených požadavků na pasivní bezpečnost. Přezkoumá fungování tohoto nařízení ohledně použití a účinnosti systémů asistence při brzdění a jiných technologií aktivní bezpečnosti.
5. Komise předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě doplněnou případně o vhodné návrhy.
Článek 13
Sankce
1. Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení výrobci a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich provádění. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí takto stanovené sankce Komisi do 24. srpna 2010 a neprodleně jí oznámí každou jejich následnou změnu.
2. Mezi porušení tohoto nařízení, za něž se ukládají sankce, patří alespoň:
a)
vydávání nepravdivých prohlášení při postupech schvalování nebo postupech vedoucích ke stažení schválení;
b)
padělání výsledků zkoušek pro schválení typu;
c)
neposkytnutí údajů nebo technických specifikací, které by mohly vést ke stažení nebo odejmutí schválení typu;
d)
odmítnutí poskytnout přístup k informacím.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 14
Změny směrnice 2007/46/ES
Směrnice 2007/46/ES se mění v souladu s přílohou V tohoto nařízení.
Článek 15
Zrušení
Směrnice 2003/102/ES a 2005/66/ES se zrušují s účinkem ode dne stanoveného v čl. 16 druhém pododstavci tohoto nařízení.
Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 24. listopadu 2009, s výjimkou čl. 4 odst. 6 a čl. 9 odst. 9, které se použijí ode dne vstupu nařízení v platnost, a s výjimkou odstavců 2 až 8 článku 9, které se použijí ode dne uvedeného v těchto odstavcích.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 14. ledna 2009.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 78/2009,
annettu 14 päivänä tammikuuta 2009,
jalankulkijoiden ja muiden loukkaantumiselle alttiiden tienkäyttäjien suojelun huomioon ottamisesta ajoneuvojen tyyppihyväksynnässä, direktiivin 2007/46/EY muuttamisesta ja direktiivien 2003/102/EY ja 2005/66/EY kumoamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Sisämarkkinat muodostavat alueen, jolla ei ole sisärajoja ja jolla on taattava tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus. Tämän vuoksi on olemassa yhteisön tyyppihyväksyntäjärjestelmä moottoriajoneuvoille. Tekniset vaatimukset moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnälle jalankulkijoiden suojelun suhteen olisi yhdenmukaistettava, jotta eri jäsenvaltioissa ei otettaisi käyttöön erilaisia vaatimuksia ja jotta sisämarkkinoiden moitteeton toiminta varmistettaisiin.
(2)
Tämä asetus on yksi 5 päivänä syyskuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY (3) mukaiseen yhteisön tyyppihyväksyntämenettelyyn liittyvistä erillisistä säädöksistä, jolla vahvistetaan puitteet moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle (puitedirektiivi). Tämän asetuksen johdanto-osan 1 kappaleessa mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi direktiivin 2007/46/EY liitteitä I, III, IV, VI ja XI olisi muutettava.
(3)
Kokemus on osoittanut, että moottoriajoneuvoja koskevan lainsäädännön sisältö on usein ollut erittäin yksityiskohtaisen teknistä. Sen vuoksi on tarkoituksenmukaista hyväksyä direktiivin sijaan asetus, jotta vältetään eroavaisuudet niissä toimenpiteissä, joilla säädös saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, sekä tarpeeton lainsäädäntöporras jäsenvaltioissa, kun säädöstä ei tarvitse erikseen saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä. Jalankulkijoiden ja muiden loukkaantumiselle alttiiden tienkäyttäjien suojelusta ennen törmäystä ja törmäystilanteessa moottoriajoneuvon kanssa 17 päivänä marraskuuta 2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/102/EY (4) ja etusuojajärjestelmien käytöstä moottoriajoneuvoissa 26 päivänä lokakuuta 2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/66/EY (5), jossa säädetään etusuojajärjestelmien ajoneuvoihin asentamista ja ajoneuvoissa käyttöä koskevista vaatimuksista ja näin ollen jalankulkijoiden suojelun tasosta, olisi sen vuoksi korvattava tällä asetuksella, jotta voidaan varmistaa tämän alan johdonmukaisuus. Sen seurauksena jäsenvaltioiden olisi kumottava lainsäädäntö, jolla kumottu direktiivi on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä.
(4)
Direktiivin 2003/102/EY täytäntöönpanon toisen vaiheen vaatimukset eivät ole osoittautuneet soveltamiskelpoisiksi. Tässä tilanteessa kyseisen direktiivin 5 artiklan mukaan komission oli esitettävä tarvittavat ehdotukset näiden vaatimusten soveltamiskelpoisuuteen liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi ja mahdollisesti aktiivisten turvallisuusjärjestelmien hyödyntämiseksi, varmistaen samalla, ettei loukkaantumisille alttiiden tienkäyttäjien turvallisuustaso heikkenisi.
(5)
Komission tilaama tutkimus osoittaa, että jalankulkijoiden suojelemista voidaan parantaa merkittävästi passiivisten ja aktiivisten toimenpiteiden yhdistelmällä, jolla saadaan aikaan nykyisten säännösten antamaa suojaa korkeampi suojelun taso. Tutkimus osoittaa erityisesti, että aktiivinen turvajärjestelmä, hätäjarrutehostin, yhdessä passiivisiin turvallisuusvaatimuksiin tehtyjen muutosten kanssa parantaisi huomattavasti jalankulkijoiden suojan tasoa. Näin ollen on tarkoituksenmukaista säätää hätäjarrutehostinjärjestelmien pakollisesta asentamisesta uusiin ajoneuvoihin. Tarkoituksena ei kuitenkaan olisi korvata korkeatasoisia passiivisia turvajärjestelmiä, vaan pikemminkin täydentää niitä.
(6)
Törmäyksenestojärjestelmillä varustetuilta ajoneuvoilta ei edellytettäisi tiettyjen tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten täyttämistä, kun näiden järjestelmien avulla voidaan välttää yhteentörmäykset jalankulkijoiden kanssa sen sijaan, että pelkästään lievennetään törmäysten vaikutuksia. Arvioituaan, voidaanko mainitun teknologian avulla tehokkaasti välttää yhteentörmäykset jalankulkijoiden ja muiden loukkaantumiselle alttiiden tienkäyttäjien kanssa, komissio voi antaa ehdotuksia tämän asetuksen muuttamiseksi siten, että mainittujen törmäyksenestojärjestelmien käyttö otetaan huomioon.
(7)
Koska raskaampien ajoneuvojen määrä kaupunkialueella kasvaa, jalankulkijoiden suojelua koskevia säännöksiä olisi sovellettava sellaisten ajoneuvojen lisäksi, joiden enimmäismassa on enintään 2 500 kg, rajoitetun siirtymäkauden jälkeen kaikkiin tuon massan ylittäviin M1- sekä N1-luokan ajoneuvoihin.
(8)
Jotta voitaisiin tehostaa jalankulkijoiden suojaa mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, valmistajien, jotka haluavat hakea uusien vaatimusten mukaista tyyppihyväksyntää ennen kuin ne tulevat pakollisiksi, olisi voitava tehdä niin sillä edellytyksellä, että tarpeelliset täytäntöönpanotoimenpiteet ovat jo voimassa.
(9)
Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä on päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (6) mukaisesti.
(10)
Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta hyväksyä testejä koskeviin määräyksiin liittyviä yksityiskohtaisia teknisiä määräyksiä ja valvonnan tulosten perusteella täytäntöönpanotoimenpiteitä. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
(11)
Jotta varmistetaan sujuva siirtyminen direktiivistä 2003/102/EY ja direktiivistä 2005/66/EY tähän asetukseen, asetuksen soveltamista olisi lykättävä tietyn ajanjakson ajan sen voimaantulosta.
(12)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on sisämarkkinoiden toteuttaminen ottamalla käyttöön jalankulkijoiden suojelua koskevat yhteiset tekniset vaatimukset, vaan se voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 LUKU
KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Aihe
Tässä asetuksessa vahvistetaan moottoriajoneuvojen ja etusuojajärjestelmien rakentamiseen ja toimintaan sovellettavat vaatimukset, joilla pyritään vähentämään jalankulkijoille ja muille loukkaantumiselle alttiille tienkäyttäjille aiheutuvien vammojen määrää ja vakavuutta ajoneuvojen etuosan törmätessä heihin sekä välttämään sellaisia törmäyksiä.
2 artikla
Soveltamisala
1. Tätä asetusta sovelletaan
a)
M1-luokan moottoriajoneuvoihin, sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 2007/46/EY 3 artiklan 11 kohdassa ja sen liitteessä II olevan A kohdan 1 alakohdassa, jollei tämän artiklan 2 kohdasta muuta johdu;
b)
N1-luokan moottoriajoneuvoihin, sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 2007/46/EY 3 artiklan 11 kohdassa ja sen liitteessä II olevan A kohdan 2 alakohdassa, jollei tämän artiklan 2 kohdasta muuta johdu;
c)
etusuojajärjestelmiin, jotka on alun perin asennettu edellä kohdassa a ja b tarkoitettuihin ajoneuvoihin tai toimitettu erillisinä teknisinä yksiköinä, jotka on tarkoitettu asennettaviksi kyseisiin ajoneuvoihin.
2. Tämän asetuksen liitteessä I olevaa 2 ja 3 kohtaa ei sovelleta
a)
N1-luokan ajoneuvoihin; eikä
b)
N1-luokan ajoneuvoihin perustuviin M1-luokan ajoneuvoihin, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 500 kg.
jos kuljettajan istuinpaikan R-piste on etuakselin etupuolella tai pituussuunnassa enintään 1 100 mm etuakselin poikittaisen keskilinjan takapuolella.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’A-pylväällä’ etummaista ja ulointa kattoa tukevaa rakennetta, joka ulottuu ajoneuvon alustasta kattoon;
2)
’hätäjarrutehostinjärjestelmällä’ jarrujärjestelmän toimintoa, joka määrittää hätäjarrutuksen tarpeen ajajan käyttämän jarrutuspaineen mukaisesti ja mainituissa olosuhteissa siten, että se
a)
auttaisi ajajaa saavuttamaan tehokkaimman mahdollisen jarrutuksen, tai
b)
on riittävä aiheuttamaan jarrujen lukkiutumisen estojärjestelmän täyden tehon käyttämisen;
3)
’puskurilla’ ajoneuvon etuosan alempaa ja ulompaa rakennetta siihen kiinnitettyine osineen, jonka tarkoituksena on suojata ajoneuvoa alhaisella nopeudella tapahtuvassa törmäyksessä toisen ajoneuvon kanssa; puskuri ei kuitenkaan käsitä mahdollista etusuojajärjestelmää;
4)
’etusuojajärjestelmällä’ erillistä rakennetta tai rakenteita, kuten karjapuskuria tai lisäpuskuria, jonka tarkoituksena on ajoneuvoon alun perin kuuluneen puskurin lisäksi suojata ajoneuvon ulkopintaa vahingoilta törmäystilanteessa, mutta ei kuitenkaan rakenteita, joiden massa on alle 0,5 kg ja joiden tarkoituksena on suojata ainoastaan ajoneuvon valoja;
5)
’enimmäismassalla’ direktiivin 2007/46/EY liitteessä I olevan 2.8 kohdan mukaista valmistajan ilmoittamaa suurinta teknisesti sallittua massaa kuormitettuna;
6)
’M1-luokan ajoneuvoihin perustuvilla N1-luokan ajoneuvoilla’ N1-luokan ajoneuvoja, joiden A-pylväiden etupuolinen osa on rakenteeltaan ja muodoltaan samanlainen kuin perustana olevalla M1-luokan ajoneuvolla;
7)
’N1-luokan ajoneuvoihin perustuvilla M1-luokan ajoneuvoilla’ M1-luokan ajoneuvoja, joiden A-pylväiden etupuolinen osa on rakenteeltaan ja muodoltaan samanlainen kuin perustana olevalla N1-luokan ajoneuvolla.
II LUKU
VALMISTAJIEN VELVOLLISUUDET
4 artikla
Tekniset vaatimukset
1. Jäljempänä olevan 9 artiklan mukaisesti valmistajien on varmistettava, että markkinoille saatettavat ajoneuvot on varustettu liitteessä I olevan 4 kohdan vaatimusten mukaisesti tarkastetulla tyyppihyväksytyllä hätäjarrutehostinjärjestelmällä ja että tällaiset ajoneuvot ovat liitteessä I olevan 2 ja 3 kohdan vaatimusten mukaisia.
2. Jäljempänä olevan 10 artiklan mukaisesti valmistajat varmistavat, että etusuojajärjestelmät, jotka toimitetaan joko alun perin markkinoille asetettaviin ajoneuvoihin asennettuina tai jotka toimitetaan erillisinä teknisinä yksikköinä, ovat liitteessä I olevan 5 ja 6 kohdan vaatimusten mukaisia.
3. Valmistajien on toimitettava hyväksyntäviranomaisille asianmukaiset tiedot ajoneuvoa ja etusuojajärjestelmää koskevista eritelmistä ja testiolosuhteista. Näihin tietoihin on sisällyttävä tiedot, jotka ovat tarpeen ajoneuvoon asennettujen aktiivisten turvalaitteiden toiminnan tarkistamiseksi.
4. Erillisinä teknisinä yksikköinä toimitettavien etusuojajärjestelmien osalta valmistajien on toimitettava hyväksyntäviranomaisille asianmukaiset tiedot järjestelmää koskevista eritelmistä ja testiolosuhteista.
5. Etusuojajärjestelmiä ei saa erillisinä teknisinä yksikköinä saattaa jakeluun, tarjota myyntiin tai myydä ilman luetteloa ajoneuvotyypeistä, joihin etusuojajärjestelmä on tyyppihyväksytty, eikä ilman selkeitä asennusohjeita. Asennusohjeissa on oltava sellaisia ajoneuvoja varten tarkoitetut kiinnitysohjeet, joihin yksikkö on hyväksytty, jotta yksikkö voidaan asentaa kyseiseen ajoneuvoon liitteessä I olevan 6 kohdan asianomaisten määräysten mukaisesti.
6. Komissio antaa täytäntöönpanotoimenpiteet, joilla säädetään tekniset säännökset liitteessä I säädettyjen vaatimusten soveltamiseksi. Kyseiset toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia muun muassa sitä täydentämällä, hyväksytään direktiivin 2007/46/EY 40 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
5 artikla
EY-tyyppihyväksynnän hakeminen
1. Valmistajan on toimitettava hyväksyntäviranomaiselle ilmoituslomake, joka on laadittu liitteessä II olevassa 1 osassa olevan mallin mukaisesti, hakiessaan ajoneuvotyypin EY-tyyppihyväksyntää jalankulkijoiden suojelun osalta.
Valmistajan on toimitettava tyyppihyväksyntätestauksesta vastaavalle tutkimuslaitokselle hyväksyttävää ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo.
2. Hakiessaan EY-tyyppihyväksyntää ajoneuvotyypille, joka on varustettu etusuojajärjestelmällä, valmistajan on toimitettava liitteessä II olevassa 2 osassa olevan mallin mukaisesti laadittu ilmoituslomake hyväksyntäviranomaiselle.
Valmistajan on toimitettava tyyppihyväksyntätestauksesta vastaavalle tutkimuslaitokselle hyväksyttävää etusuojajärjestelmällä varustettua ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo. Kyseisen tutkimuslaitoksen pyynnöstä valmistajan on toimitettava lisäksi erityiset osat tai näytteet käytetyistä materiaaleista.
3. Hakiessaan erillisen teknisen yksikön EY-tyyppihyväksyntää etusuojajärjestelmätyypille valmistajan on toimitettava liitteessä II olevassa 3 osassa olevan mallin mukaisesti laadittu ilmoituslomake hyväksyntäviranomaiselle.
Valmistajan on toimitettava tyyppihyväksyntätestauksesta vastaavalle tutkimuslaitokselle edustava näyte hyväksyttävästä etusuojajärjestelmätyypistä. Kyseisellä tutkimuslaitoksella on katsoessaan sen tarpeelliseksi oikeus pyytää useampia näytekappaleita. Näytteissä on näyttävä selvästi ja pysyvästi hakijan kauppanimi tai -merkki sekä tyypin kuvaus. Valmistaja varautuu siihen, että EY-tyyppihyväksyntämerkkiä on myöhemmin pidettävä näkyvästi esillä.
III LUKU
JÄSENVALTIOIDEN VIRANOMAISTEN VELVOLLISUUDET
6 artikla
EY-tyyppihyväksynnän myöntäminen
1. Jos asiaankuuluvat vaatimukset täyttyvät, hyväksyntäviranomainen myöntää EY-tyyppihyväksynnän ja antaa EY-tyyppihyväksyntänumeron direktiivin 2007/46/EY liitteessä VII säädetyn numerointijärjestelmän mukaisesti.
2. Mainitun tyyppihyväksyntänumeron osaa 3 varten käytetään yhtä seuraavista kirjaimista:
a)
ajoneuvojen hyväksyntään jalankulkijoiden suojelun osalta:
-
”A”, jos ajoneuvo täyttää liitteessä I olevan 2 kohdan vaatimukset,
-
”B”, jos ajoneuvo täyttää liitteessä I olevan 3 kohdan vaatimukset;
b)
niiden ajoneuvojen etusuojajärjestelmien hyväksyntään, jotka on alun perin asennettu ajoneuvoihin, tai erillisenä teknisenä yksikkönä toimitettavan etusuojajärjestelmän hyväksyntään:
-
”A”, jos etusuojajärjestelmä täyttää liitteessä I olevan 5 kohdan vaatimukset, jotka koskevat 5.1.1.1, 5.1.2.1, 5.2 ja 5.3 kohdan soveltamista,
-
”B”, jos etusuojajärjestelmä täyttää liitteessä I olevan 5 kohdan vaatimukset, jotka koskevat 5.1.1.2, 5.1.2.1, 5.2 ja 5.3 kohdan soveltamista,
-
”X”, jos etusuojajärjestelmä täyttää liitteessä I olevan 5 kohdan vaatimukset, jotka koskevat 5.1.1.3, 5.1.2.2, 5.2 ja 5.3 kohdan soveltamista.
3. Hyväksyntäviranomainen ei saa antaa samaa numeroa toiselle ajoneuvotyypille tai toiselle etusuojajärjestelmätyypille.
4. Edellä olevaa 1 kohtaa sovellettaessa hyväksyntäviranomainen toimittaa EY-tyyppihyväksyntätodistuksen, joka on laadittu seuraavien asiakirjojen mukaisesti:
a)
liitteessä III olevassa 1 osassa oleva malli ajoneuvotyypille jalankulkijoiden suojelun osalta;
b)
liitteessä III olevassa 2 osassa oleva malli ajoneuvotyypille siihen asennetun etusuojajärjestelmän osalta;
c)
liitteessä III olevassa 3 osassa oleva malli etusuojajärjestelmätyypille, joka toimitetaan erillisenä teknisenä yksikkönä.
7 artikla
EY-tyyppihyväksyntämerkki
Jokaisen etusuojajärjestelmän, joka hyväksytään tämän asetuksen mukaisesti ajoneuvon tyyppihyväksyntänä etusuojajärjestelmän asennuksen osalta, tai etusuojajärjestelmän tyyppihyväksyntänä erillisenä teknisenä yksikkönä, on täytettävä tämän asetuksen vaatimukset, ja sille on myönnettävä liitteessä IV säädetty EY-tyyppihyväksyntämerkki, joka on näin ollen kiinnitettävä kyseiseen etusuojajärjestelmään.
8 artikla
Tyypin ja hyväksyntien muutokset
Kaikki muutokset, jotka koskevat ajoneuvon A-pylväiden edessä olevaa osaa tai sen etusuojajärjestelmää ja jotka vaikuttavat ajoneuvon rakenteeseen, pääasiallisiin mittoihin, ajoneuvon ulkopintojen materiaaleihin, kiinnitystapoihin taikka ulkoiseen tai sisäiseen osien järjestelyyn, ja joilla voi olla merkittävä vaikutus testituloksiin, katsotaan direktiivin 2007/46/EY 13 artiklan säännösten mukaisiksi muutoksiksi, joiden vuoksi on haettava uutta tyyppihyväksyntää.
9 artikla
Ajoneuvoihin sovellettava aikataulu
1. Kansallisten viranomaisten on 16 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetusta päivämäärästä alkaen jalankulkijoiden suojeluun liittyvin perustein kieltäydyttävä antamasta EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää seuraaville uusille ajoneuvotyypeille:
a)
M1-luokan ajoneuvo, joka ei täytä liitteessä I olevassa 4 kohdassa vahvistettuja teknisiä määräyksiä;
b)
M1-luokan ajoneuvo, jonka enimmäismassa on 2 500 kg ja joka ei täytä liitteessä I olevassa 2 tai 3 kohdassa vahvistettuja teknisiä määräyksiä;
c)
M1-luokkaan perustuva N1-luokan ajoneuvo, jonka enimmäismassa on 2 500 kg ja joka ei täytä tämän asetuksen liitteessä I olevassa 2 tai 4 kohdassa tai 3 ja 4 kohdassa vahvistettuja teknisiä määräyksiä.
2. Kansalliset viranomaiset eivät 24 päivästä helmikuuta 2011 alkaen jalankulkijoiden suojeluun liittyvin perustein enää saa pitää vaatimustenmukaisuustodistusta pätevänä direktiivin 2007/46/EY 26 artiklaa sovellettaessa, ja niiden on kiellettävä seuraavien uusien ajoneuvojen rekisteröinti myynti ja käyttöönotto, jotka eivät täytä tämän asetuksen liitteessä I olevassa 4 kohdassa vahvistettuja teknisiä määräyksiä:
a)
M1-luokan ajoneuvo;
b)
M1-luokan ajoneuvoihin perustuva N1-luokan ajoneuvo, jonka enimmäismassa on 2 500 kg;
3. Kansallisten viranomaisten on 24 päivästä helmikuuta 2013 alkaen jalankulkijoiden suojeluun liittyvin perustein kieltäydyttävä antamasta EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää seuraaville uusille ajoneuvotyypeille:
a)
M1-luokan ajoneuvo, jonka enimmäismassa on enintään 2 500 kg ja joka ei täytä liitteessä I olevassa 3 kohdassa vahvistettuja teknisiä määräyksiä;
b)
M1-luokan ajoneuvoihin perustuva N1-luokan ajoneuvo, jonka enimmäismassa on 2 500 kg ja joka ei täytä liitteessä I olevassa 3 kohdassa vahvistettuja teknisiä määräyksiä.
4. Kansalliset viranomaiset eivät 31 päivästä joulukuuta 2012 alkaen jalankulkijoiden suojeluun liittyvin perustein enää saa pitää vaatimustenmukaisuustodistusta pätevänä direktiivin 2007/46/EY 26 artiklaa sovellettaessa, ja niiden on kiellettävä seuraavien uusien ajoneuvojen, jotka eivät täytä tämän asetuksen liitteessä I olevassa 2 kohdassa tai 3 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia, rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto:
a)
M1-luokan ajoneuvo, jonka enimmäismassa on 2 500 kg;
b)
M1-luokan ajoneuvoihin perustuva N1-luokan ajoneuvo, jonka enimmäismassa on 2 500 kg.
5. Kansallisten viranomaisten on 24 päivästä helmikuuta 2015 alkaen jalankulkijoiden suojeluun liittyvin perustein kieltäydyttävä antamasta EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää seuraaville uusille ajoneuvotyypeille:
a)
M1-luokan ajoneuvo, jonka enimmäismassa on yli 2 500 kg ja joka ei täytä liitteessä I olevassa 3 kohdassa vahvistettuja teknisiä määräyksiä;
b)
N1-luokan ajoneuvo, joka ei täytä liitteessä I olevassa 3 ja 4 kohdassa vahvistettuja teknisiä määräyksiä.
6. Kansalliset viranomaiset eivät 24 päivästä elokuuta 2015 alkaen jalankulkijoiden suojeluun liittyvin perustein enää saa pitää vaatimustenmukaisuustodistusta pätevänä direktiivin 2007/46/EY 26 artiklaa sovellettaessa, ja niiden on kiellettävä niiden uusien N1-luokan ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto, jotka eivät täytä tämän asetuksen liitteessä I olevassa 4 kohdassa vahvistettuja teknisiä määräyksiä.
7. Kansalliset viranomaiset eivät 24 päivästä helmikuuta 2018 alkaen jalankulkijoiden suojeluun liittyvin perustein enää saa pitää vaatimustenmukaisuustodistusta pätevänä direktiivin 2007/46/EY 26 artiklaa sovellettaessa, ja niiden on kiellettävä seuraavien uusien ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto:
a)
M1-luokan ajoneuvo, jonka enimmäismassa on 2 500 kg ja joka ei täytä tämän asetuksen liitteessä I olevassa 3 kohdassa vahvistettuja teknisiä määräyksiä;
b)
M1-luokkaan perustuva N1-luokan ajoneuvo, jonka enimmäismassa on 2 500 kg ja joka ei täytä tämän asetuksen liitteessä I olevassa 3 kohdassa vahvistettuja teknisiä määräyksiä.
8. Kansalliset viranomaiset eivät 24 päivästä elokuuta 2019 alkaen jalankulkijoiden suojeluun liittyvin perustein enää saa pitää vaatimustenmukaisuustodistusta pätevänä direktiivin 2007/46/EY 26 artiklaa sovellettaessa, ja niiden on kiellettävä seuraavien uusien ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto:
a)
M1-luokan ajoneuvo, jonka enimmäismassa on yli 2 500 kg ja joka ei täytä tämän asetuksen liitteessä I olevassa 3 kohdassa vahvistettuja teknisiä määräyksiä;
b)
N1-luokan ajoneuvo, joka ei täytä tämän asetuksen liitteessä I olevassa 3 kohdassa vahvistettuja teknisiä määräyksiä.
9. Sillä edellytyksellä, että 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti säädetyt toimet ovat tulleet voimaan ja jos valmistaja niin vaatii, kansalliset viranomaiset eivät saa jalankulkijoiden suojeluun liittyvin perustein kieltäytyä myöntämästä ajoneuvotyypille EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää tai kieltää ajoneuvon rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa, jos kyseinen ajoneuvo täyttää liitteessä I olevassa 3 tai 4 kohdassa vahvistetut tekniset määräykset, tämän kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 1-8 kohdan soveltamista.
10 artikla
Säännösten soveltaminen etusuojajärjestelmiin
1. Jäsenvaltioiden on kieltäydyttävä antamasta EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää uudelle ajoneuvotyypille sen etusuojajärjestelmän osalta tai EY:n erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksyntää uudelle etusuojajärjestelmätyypille silloin, kun etusuojajärjestelmä ei ole liitteessä I olevan 5 ja 6 kohdan vaatimusten mukainen.
2. Kansalliset viranomaiset eivät etusuojajärjestelmiin liittyvin perustein enää saa pitää vaatimustenmukaisuustodistusta pätevänä direktiivin 2007/46/EY 26 artiklaa sovellettaessa, ja niiden on kiellettävä sellaisten uusien ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto, jotka eivät ole tämän asetuksen liitteessä I olevan 5 ja 6 kohdan vaatimusten mukaisia.
3. Tämän asetuksen liitteessä I olevassa 5 ja 6 kohdassa säädettyjä vaatimuksia on sovellettava erillisinä teknisinä yksikköinä toimitettaviin etusuojajärjestelmiin direktiivin 2007/46/EY 28 artiklaa sovellettaessa.
11 artikla
Törmäyksenestojärjestelmät
1. Komission arvioinnin perusteella ajoneuvojen, jotka on varustettu törmäyksenestojärjestelmillä, ei välttämättä tarvitse täyttää liitteessä I olevassa 2 ja 3 kohdassa vahvistettuja testausvaatimuksia, jotta ajoneuvotyypille voidaan myöntää jalankulkijoiden suojeluun liittyvin perustein EY-tyyppihyväksyntä tai kansallinen tyyppihyväksyntä tai jotta niitä voidaan rekisteröidä, myydä tai ottaa käyttöön.
2. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle arvioinnin ja tarvittaessa tämän asetuksen muuttamista koskevat ehdotukset.
Mahdollisten ehdotusten avulla on varmistettava suojatasot, jotka ovat todelliselta vaikutukseltaan ainakin yhtä tehokkaat kuin liitteessä I olevassa 2 ja 3 kohdassa vahvistetut tasot.
12 artikla
Seuranta
1. Kansalliset viranomaiset toimittavat komissiolle liitteessä I olevassa 2.2, 2.4 ja 3.2 kohdassa tarkoitetun valvonnan tulokset vuosittain ja viimeistään 28 päivänä helmikuuta tulosten hankintavuotta seuraavana vuonna.
Velvoitetta toimittaa kyseisiä tuloksia lakataan soveltamasta 24 päivänä helmikuuta 2014.
2. Komissio voi liitteessä I olevan 2.2, 2.4 ja 3.2 kohdan mukaisesti toteutetun valvonnan tulosten perusteella hyväksyä täytäntöönpanotoimenpiteitä tarvittaessa.
Kyseiset toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä, hyväksytään direktiivin 2007/46/EY 40 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
3. Komissio, joka toimii hyväksyntäviranomaisten ja asianomaisten osapuolten antamien asianmukaisten tietojen sekä riippumattomien tutkimusten perusteella, seuraa alan teknistä kehitystä tehostettujen passiivisten turvallisuusvaatimusten osalta sekä hätäjarrutehostinjärjestelmän ja muiden sellaisten aktiivisten turvallisuustekniikoiden käytön osalta, joilla voidaan kohentaa loukkaantumiselle alttiiden tienkäyttäjien suojaa.
4. Komissio arvioi 24 päivään helmikuuta 2014 mennessä mainittujen tehostettujen passiivisten turvallisuusvaatimuksen soveltuvuutta ja käyttöä. Komissio tarkastelee, miten tämä asetus toimii hätäjarrutehostimen ja muiden aktiivisten turvallisuustekniikoiden käytön ja tehokkuuden osalta.
5. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa on tarvittaessa asiaa koskevia ehdotuksia.
13 artikla
Seuraamukset
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän asetuksen säännösten rikkomisen, johon valmistaja on syyllistynyt, seuraamuksista ja ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin niiden täytäntöönpanon varmistamiseksi. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on toimitettava kyseiset säännökset komissiolle 24 päivään elokuuta 2010 mennessä ja ilmoitettava viipymättä niihin myöhemmin mahdollisesti tehdyistä muutoksista.
2. Sellaisia rikkomustyyppejä, joista seuraamus voidaan määrätä, ovat ainakin seuraavat:
a)
väärien tietojen antaminen hyväksyntämenettelyn tai markkinoilta pois vetämiseen johtavan menettelyn kuluessa;
b)
tyyppihyväksynnän testitulosten väärentäminen;
c)
sellaisten tietojen tai teknisten erittelyjen ilmoittamatta jättäminen, jotka saattaisivat johtaa markkinoilta pois vetämiseen tai tyyppihyväksynnän peruuttamiseen;
d)
kieltäytyminen antamasta tietoja käytettäviksi.
IV LUKU
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
14 artikla
Direktiivin 2007/46/EY muuttaminen
Muutetaan direktiivi 2007/46/EY tämän asetuksen liitteen V mukaisesti.
15 artikla
Kumoaminen
Kumotaan direktiivit 2003/102/EY ja 2005/66/EY tämän asetuksen 16 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetusta päivästä lukien.
Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän asetukseen.
16 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tätä asetusta sovelletaan 24 päivästä marraskuuta 2009 alkaen, lukuun ottamatta 4 artiklan 6 kohtaa ja 9 artiklan 9 kohtaa, joita sovelletaan voimaantulopäivästä, ja 9 artiklan 2-8 kohtaa, joita sovelletaan niissä säädetyistä päivämääristä alkaen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 14 päivänä tammikuuta 2009.