ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. února 2004
o restrukturalizační podpoře poskytnuté Německem ve prospěch společnosti Bankgesellschaft Berlin AG
(oznámeno pod číslem K(2004) 327)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2005/345/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropských společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení,
poté, co členský stát a jiné zúčastněné strany byly na základě výše uvedených ustanovení vyzvány k zaujetí stanoviska (2), a s ohledem na jejich připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Poté, kdy Komise schválila dne 25. července 2001 (3) podporu na záchranu společnosti Bankgesellschaft Berlin AG (dále jen „BGB“ nebo „banka“) a kdy Německo předložilo Komisi dne 28. ledna 2002 plán restrukturalizace, sdělila Komise Německu dopisem ze dne 9. dubna 2002 své rozhodnutí o tom, že ohledně restrukturalizační podpory zahájí řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES (4).
(2)
Po vyžádaném a poskytnutém prodloužení termínu a také po dvou rozhovorech se zástupci Komise odevzdalo Německo dne 17. června 2002 své stanovisko a také další podklady a informace. Další žádost o informace byla Německu zaslána dopisem ze dne 31. července 2002.
(3)
Zveřejněním rozhodnutí Komise o zahájení řízení v Úředním věstníku Evropských společenství (5) vyzvala Komise také ostatní zúčastněné strany k zaujetí stanoviska. Poté obdržela dne 9. července a - po prodloužení termínu - dne 22. července 2002 připomínky od jednoho soutěžitele a také od jedné další zúčastněné strany, která požádala, aby její identita nebyla zveřejněna. Tyto připomínky byly předány dne 1. srpna 2002 Německu, aby k nim zaujalo stanovisko. Odpověď Německa byla doručena - po prodloužení termínu - dopisem ze dne 23. září 2002.
(4)
Německo předalo na požádání další údaje k oznámené podpoře, a to dopisy ze dne 16. a 20. září, 14. a 18. listopadu a 18. prosince 2002 a dále ze dne 14. února a 14. března 2003. Kromě toho byla Komise na různých schůzkách se zástupci Německa, země Berlín a BGB informována o stavu restrukturalizace.
(5)
V rozhovorech dne 26. března 2003 informovalo Německo Komisi o důvodech, proč dne 25. března 2003 ztroskotala výzva k podávání nabídek pro privatizaci BGB, která byla zahájena na základě veřejného, mezinárodního nabídkového řízení v roce 2002. Další související informace, rozvaha a výsledovka za rok 2002 byly předány dne 31. března 2003.
(6)
Následující žádosti Komise o podání informací odeslané dne 15. dubna a 16. května 2003 byly zodpovězeny dopisy ze dne 15. května, 28. května a 24. června 2003. Další informace byly objasněny dopisem ze dne 1. července a také na setkáních se zástupci Německa, země Berlín a BGB a dne 11. dubna, 14. května a 9. července 2003.
(7)
Dne 14. července 2003 pověřila Komise auditorskou společnost Mazars Revision & Treuhandgesellschaft mbH, Wirtschaftsprüfungsgesellschaft, Düsseldorf, jako znalce, aby analyzovala určité aspekty plánu restrukturalizace. Výsledky byly s Německem projednány dne 3. října 2003 a konečná zpráva byla Německu doručena dne 20. listopadu 2003.
(8)
V říjnu roku 2003 byla projednána nutnost dalších kompenzačních opatření, částečně v přítomnosti zástupců banky. V listopadu roku 2003 bylo Německo informováno o opatřeních, která Komise hodlá učinit, a obdrželo, stejně jako banka, příležitost zaujmout stanovisko k hospodářským dopadům pro banku, které byly projednány v prosinci roku 2003. Dne 18. prosince 2003 bylo dohodnuto, že se Německo zaváže vůči Komisi k samostatnému prodeji Berliner Bank do dne 1. října 2006, který vstoupí v platnost nejpozději k 1. únoru 2007 a k privatizaci skupiny do 31. prosince 2007 a také k dalším opatřením k prodeji.
(9)
Německo předalo Komisi dne 29. ledna 2004 přepracovaný plán restrukturalizace, který obsahoval zejména doporučení znalců pověřených Komisí, a dne 6. února 2004 také závazky Německa, které se týkaly přepracovaného plánu restrukturalizace.
II. POPIS PODPOR
(10)
BGB je holdingová společnost patřící ke skupině BGB, založené v roce 1994 sloučením několika úvěrových institucí kontrolovaných zemí Berlín, působí však na trhu i jako samostatná úvěrová instituce. V roce 2000 měla BGB konsolidovanou bilanční sumu ve výši přibližně 205 miliard EUR, v roce 2001 přibližně 189 miliard EUR a v roce 2002 přibližně 175 miliard EUR. Tím zaujímala desáté místo (2001), resp. dvanácté místo (2002) mezi německými bankami; počet zaměstnanců dosahoval přibližně 17 000 pracovníků v roce 2000, přibližně 15 000 v roce 2001 a přibližně 13 000 v roce 2002. Podíl základního jmění podle zákona o úvěrech (Kreditwesengesetz, „KWG“) představoval 5,7 % podle roční účetní závěrky z roku 2001 (podíl celkového kapitálu 9,4 %) a 5,6 % podle roční účetní závěrky z roku 2002 (podíl celkového kapitálu 9,4 %). V červnu roku 2001, před povolením podpory na záchranu, klesl podíl základního jmění na [...] (6)% (podíl celkového kapitálu [...]* %).
(11)
Země Berlín vlastnila před doplněním kapitálu v srpnu roku 2001 56,6 % akcií BGB, nyní vlastní přibližně 81 %. Ostatními akcionáři jsou přibližně s 11 % Norddeutsche Landesbank (NordLB) a Gothaer Finanzholding AG s přibližně 2 %. Přibližně 6 % akcií je ve vlastnictví drobných akcionářů.
(12)
Největšími dceřinými společnostmi, popř. dílčími skupinami skupiny BGB jsou Landesbank Berlin („LBB“) a Berlin-Hannoversche Hypothekenbank AG („BerlinHyp“), které jsou také činné v bankovnictví. LBB je veřejnoprávní instituce, v němž BGB vlastní atypicky tichý podíl ve výši 75,01 %. Díky stávající smlouvě o odvodu výsledků je třeba BGB ekonomicky považovat za 100 % vlastníka. V BerlinHyp, která je činná v oblasti financování nemovitostí, vlastní BGB 89,9 % akcií.
(13)
Ke skupině dále v současné době patří ještě dílčí skupina IBAG Immobilien und Beteiligungen Aktiengesellschaft („IBAG“), která je činná v oblasti služeb spojených s nemovitostmi, a která byla v minulosti vedena společností Immobilien und Baumanagement der Bankgesellschaft Berlin GmbH („IBG“). Kromě toho BGB kontroluje, popř. kontrolovala přímo nebo nepřímo různé další německé nebo zahraniční podniky, např. Weberbank, Allgemeine Privatkundenbank AG („Allbank“, již prodána), BGB Ireland, BGB UK, BG Polska (maloobchodní divize a internetová divize „Inteligo“ již prodána, likvidace zbývající „skořápky“ zahájena) a také českou Živnostenskou banku a.s. (již prodána).
(14)
Hlavní náplní obchodování BGB je soukromé i firemní bankovnictví (retail banking) obou obchodních značek „Berliner Sparkasse“ a „Berliner Bank“. Ani u jedné z nich se nejedná o právně samostatné dceřiné firmy, ale o obchodní značky, popř. pobočky. Od 1. července 2003 patří „Berliner Bank“, stejně jako dříve již „Berliner Sparkasse“, k LBB (7). Firemními zákazníky jsou převážně malé a střední podniky z regionu.
(15)
Vedle činnosti v oblasti maloobchodního bankovnictví, financování nemovitostí a služeb v oblasti nemovitostí jsou BGB, popř. její dceřiné společnosti činné také v oblasti obchodování na kapitálovém trhu (obchod s penězi a cennými papíry) a rovněž v segmentech velkoobchod/zahraničí (např. financování projektů a exportu) a veřejného sektoru (poskytování úvěrů), které bude nutné zrušit, popř. výrazně zredukovat. Aktivity v oblasti Investment Banking zahrnují pouze emise akcií a dluhopisů v relativně úzkém rozsahu a v budoucnosti už nebudou hrát žádnou významnou roli. Geograficky se činnost BGB koncentruje na oblast Berlína a spolkovou zemi Braniborsko, zejména s ohledem na maloobchodní bankovnictví. Banka je však činná, například v oblasti financování nemovitostí, také na národní a, například v oblasti obchodování na kapitálovém trhu, i na mezinárodní úrovni.
(16)
V oblasti Berlína má BGB v maloobchodním bankovnictví vedoucí postavení na trhu s podílem přibližně od 20 % až po více než 50 % v jednotlivých segmentech (8). Podle vlastních údajů byl její podíl, resp. její penetrace trhu v roce 2002 z hlediska prvních běžných účtů soukromých zákazníků přibližně 48 % (9). S ohledem na celý německý obchod s financováním nemovitostí (všechny hypoteční úvěry) zaujímala BGB podle nahlášených údajů, s podílem přibližně 5 %, v roce 2000 třetí místo. Podle aktuálních informací nebylo, resp. už nebude této pozice dosaženo (10). Více než 90 % hypoték BGB k 31. prosinci 2001 ve výši 33 miliard EUR bylo v Německu, zbytek se týkal financování nemovitostí v zahraničí. V ostatních oblastech nepatří BGB ani v Německu, ani mezinárodně mezi vedoucí banky. Údaje ke konkrétním částem trhu nebo segmentů nejsou v této souvislosti k dispozici.
(17)
Potíže BGB, které pronikly na veřejnost v roce 2001, měly svůj původ především v oblasti služeb spojených s nemovitostmi, ale také v oblasti financování nemovitostí. Podstatnými součástmi služeb spojených s nemovitostmi, které v 90. letech prováděla dceřiná společnost IBG, byly investiční fondy a rozvoj projektů a stavební činnost. Akcionáři IBG - která byla založena začátkem 90. let jako dceřiná společnost LBB - byly od poloviny do konce 90. let nejdříve BGB AG samotná (10 %), Berliner Bank AG (30 %), LBB (30 %) a Berlin Hyp (30 %). Po splynutí Berliner Bank AG s BGB připadly druhé jmenované bance akcie Berliner Bank v IBG. Vlastnická struktura vypadá dnes takto: 40 % BGB, 30 % LBB a 30 % Berlin Hyp.
(18)
IBG zakládala až do roku 2000 v narůstajícím rozsahu fondy nemovitostí. Investorům byly přitom poskytovány rozsáhlé garance, především dlouhodobé garance nájmu, výnosů a revitalizace. Pro založení nového fondu byly současně získány nebo postaveny nové nemovitosti. Záruky byly poskytovány v očekávání vysoké nebo dokonce i stoupající hodnoty nemovitostí, což vedlo při skutečných, silně klesajících cenách a nájmech, především v Berlíně a nových spolkových zemích, ke kumulování rizik.
(19)
Když se tyto problémy začaly v průběhu roku 2000 projevovat, začala BGB uvažovat o prodeji hlavní činnosti IBG. Proto byl v prosinci roku 2000 převeden hlavní podíl činnosti IBG na nově založenou IBAG, s výjimkou „starých“ rizik a závazků IBG a jejími dceřinými společnostmi, které přešly na nově založenou LPFV Finanzbeteiligungs- und Verwaltungs-GmbH („LPFV“). Plány na prodej IBAG však selhaly. Dnes jsou jak IBAG, tak také LPFV ve 100 % vlastnictví BGB. V rámci IBG zůstaly jen aktivity v okrajových oblastech.
(20)
Další, v tomto období se vyskytující problémy se týkaly činnosti v oblasti financování nemovitostí, která byla prováděna především společností BerlinHyp, ale také LBB a BGB samotné. Tato oblast činnosti zahrnuje poskytování úvěrů pro financování větších projektů spojených s nemovitostmi, především v oblasti průmyslu, nikoliv poskytování hypotečních úvěrů pro financování soukromých nemovitostí, které spadají do oblasti maloobchodního bankovnictví. Nesnáze v oblasti financování nemovitostí, které se s ochlazením trhu s nemovitostmi stupňovaly, vyplývaly především z do té doby nedostatečné prevence rizik.
(21)
V první polovině roku 2001 se BGB dostala do akutní krize. Příčinou byly především špatné úvěry v oblasti financování nemovitostí a také garanční závazky u IBG/IBAG/LPFV v oblasti fondů, pro které byly při roční účetní závěrce za rok 2000 vytvořeny rezervy ve výši přibližně 1 miliardy EUR a jež také vyvolaly potřebu oprávek pro běžící stavební projekty a zvýšení prevence rizik v oblasti financování nemovitostí. Z toho důvodu poklesly v květnu záruční prostředky BGB pod zákonem stanovený minimální koeficient vlastního kapitálu ve výši 8 %. Mezery ve financování, které bylo nutno utěsnit, aby se dosáhlo koeficientu základního kapitálu 5 % a aby se tak umožnil návrat ke koeficientu vlastního kapitálu před krizí ve výši 9,7 %, byly v té době odhadnuty na 2 miliardy EUR. Prohlášením o záměru zajistila země Berlín v květnu roku 2001 přísun kapitálu, poskytnutého touto zemí, ve výši tohoto nutného obnosu. Poté, co Komise tuto podpory na záchranu schválila, obdržela BGB v srpnu roku 2001 kapitál ve výši přesně 2 miliardy EUR: 1,755 miliardy EUR od země Berlín, 166 milionů EUR od NordLB, 16 milionů EUR od Parion (Gothaer Finanzholding AG) a 63 milionů EUR od drobných akcionářů.
(22)
V následujících měsících byla však objevena další rizika, především v oblasti služeb spojených s nemovitostmi u IBAG/IBG/LPFV. Existovalo nebezpečí, že by kapitál BGB mohl znovu poklesnout pod nejmenší povolený koeficient solventnosti. Tato rizika se znovu týkala garančních povinností v činnosti fondů, jakož i klesající hodnoty nemovitostí, které byly zakoupeny za účelem pozdějšího založení nových fondů („nemovitosti do zásoby“). Přes vnitřní síť skupiny, sestávající ze smluv o odvodu výsledků, záruk a úvěrů, ručí, podle informací předložených Německem, BGB za převážnou část rizik.
(23)
V listopadu roku 2001 pohrozil tehdejší Spolkový dozorčí úřad pro úvěrování (BAKred, dnes BAFin) (11) BGB předběžným uzavřením, pokud nebudou do konce roku 2001 přijata opatření k pokrytí těchto rizik. Proto dne 20. prosince 2001 podepsaly země Berlín, BGB, LBB, Berlin Hyp, IBAG, IBG a LPFV základní dohodu s cílem tato rizika pokrýt rozsáhlými garancemi a zárukami. Tato základní dohoda byla dne 16. dubna 2002 nahrazena s konečnou platností schválenou podrobnou dohodou. Garance převzaté touto dohodou jsou označovány jako „odstínění rizik“ („Risikoabschirmung“) a jsou blíže popsány dále.
(24)
Opatření pro poskytnutí podpory jsou součástí plánu na restrukturalizaci, předloženého původně v lednu roku 2002, a naposledy přepracovaného během auditu v lednu roku 2004, který předpokládá výrazné zredukování obchodní činnosti skupiny BGB a koncentraci na soukromé a firemní zákazníky v oblasti Berlín. Vedle toho by se mělo dále pokračovat - i když v menším rozsahu - v činnosti na kapitálovém trhu a v oblasti financování nemovitostí (viz 172. bod odůvodnění a násl.). Ostatní oblasti obchodu, jako je oblast velkoobchod/zahraničí včetně strukturovaného financování a poradenství, se mají zrušit a jiné, jako je oblast veřejného sektoru, se mají silně redukovat. Původně se předpokládalo, že se bude pokračovat i v oblasti služeb s nemovitostmi. Německo však již v ranném stádiu řízení přislíbilo, že se postará o rozdělení této oblasti a o prodeji zemi Berlín (viz 277. a 278. bod odůvodnění). Německo také mezitím přislíbilo, že k redukci velmi silného podílu BGB na berlínském maloobchodním trhu prodá Berliner Bank samostatně.
(25)
Jak již bylo uvedeno výše, mají být prodány akcie BGB držené zemí Berlín. Komise obdržela takový závazek. BerlinHyp má být v rámci privatizace BGB prodána buďto spolu s ní nebo samostatně (viz 285. bod odůvodnění). Dále má být IBB vyčleněna z BGB a rezervní fond IBB (již výše uvedený, ve své době na LBB převedený kapitál bývalé Wohnungsbau-Kreditanstalt - „WBK“), pokud by to nezpůsobilo pokles kvóty základního kapitálu pod 6 % nebo kvóty celkového kapitálu pod 9,7 % ke dni 1. ledna 2004, má být vyplacen zpět zemi Berlín.
(26)
Jednou složkou restrukturalizační podpory ohlášené dne 28. ledna 2002 je přísun kapitálu ve výši 1,755 miliard EUR poskytnutého jakožto podpora na záchranu v srpnu roku 2001 zemí Berlín po schválení Komisí dne 25. července 2001 (12), přičemž tuto podporu si BGB trvale ponechá jako restrukturalizační podporu.
(27)
Druhou složkou je výše uvedené odstínění rizik, jehož poskytnutí bylo v hlavních rysech dohodnuto v prosinci roku 2001 mezi zemí Berlín, BGB, LBB, BerlinHyp, IBAG, IBG a LPVF a jež bylo upraveno, doplněno a nahrazeno podrobnou dohodou schválenou dne 16. dubna 2002. Tento dokument obsahuje následující garance, osvobození, převzetí plnění a záruky, které byly poskytnuty zemí Berlín na období třiceti let, aby se pokryla rizika dceřiných společností IBAG, IBG a LPFV z činnosti v oblasti služeb spojených s nemovitostmi:
-
Úvěrové garance: Garance pro BGB, LBB a pro BerlinHyp ohledně smluvního splácení úroků a jistiny úvěrů, které tyto společnosti zaručily společnostem IBAG a IBG a také jejich dceřiným společnostem k datu 31. prosince 2001. Tyto dotčené společnosti a úvěrové vztahy jsou uvedeny v přílohách podrobné dohody. V uvedeném dokumentu jsou také řešena omezení pro určité úvěrové garance a explicitní výluky („seznam negativ“).
-
Garance účetní hodnoty: Garance pro IBAG a IBG, jakož i pro určité další společnosti skupiny, především přímé a nepřímé dceřiné společnosti uvedené společnosti, ohledně hodnoty jednotlivého investičního majetku aktivovaných položek v příslušné kontrolované bilanci s výjimkou určitého označeného investičního majetku jako nehmotný investiční majetek, pokladní hotovosti, vklady u spolkových bank a úvěrových institucí nebo položky časového rozlišení. Podrobná dohoda řeší i omezení a výluky v případě účetních garancí („seznam negativ“).
-
Převzetí plnění od LPFV: Osvobození LPFV od závazků - pokud tyto přesahují částku 100 milionů EUR (výše spoluúčasti) - z dřívějších obchodů s nemovitostmi prováděných IBG a jejími dřívějšími dceřinými společnostmi Bavaria, Arwobau a také společností Immobilien-Beteiligungsvertriebsgesellschaft der Bankgesellschaft Berlin GmbH („IBV“) formou převzetí plnění. Převzetí plnění se nevztahuje na závazky, které souvisí se založením fondů po 31. prosinci 2000 nebo s novým obchodem IBAG popsaným v podrobné dohodě.
-
Osvobození BGB od záruk: Osvobození BGB od všech závazků ze záruk, které tato společnost převzala až k 31. prosinci 1998 za IBG, IBV a Bavaria. Ani toto osvobození se nevztahuje na závazky, které souvisí se založením fondů po 31. prosinci 2000 nebo s novým obchodem IBAG popsaným v podrobné dohodě.
(28)
Podrobná dohoda vyčísluje v článku 45 nejvyšší obnos, který z těchto závazků vyplývá pro zemi Berlín, což je 21,6 miliard EUR. Podle článku 45 se přitom jedná o vícenásobné zahrnutí upravené teoretické nominální hodnoty zajištěných rizik. V základní smlouvě byla udána jako nejvyšší hodnota ještě částka 35,34 miliard EUR, protože výše uvedené garance někdy pokrývaly tatáž rizika. Jak uvádí článek 45 podrobné dohody, může země například ručit za pohledávky třetího věřitele z garance za pronájem jednak převzetím plnění oproti LPFV, jednak osvobozením od záruk. Podrobná dohoda však také upravuje to, že země v takovém případě ručí za příslušné riziko vždy jen jednou. Tak mohl být nejvyšší teoretický obnos upraven odečtením tohoto vícenásobného zahrnutí a stanoven na hodnotu 21,6 miliard EUR. Z těchto 21,6 miliard EUR představuje nejvyšší obnos, podle Německem předložených předběžných výpočtů, osvobození LPFV (přibližně [...]* EUR, z toho [...]* EUR je na osvobození LPFV od závazků z garancí na pronájem a výplat podílů a [...]* EUR na osvobození od rizik z takzvaných garancí na revitalizaci budov).
(29)
Základem tohoto teoretického nejvyššího obnosu je však odhad úplného materializování všech rizik. Pro osvobození LPFV od záruk na pronájem (nejvyšší obnos [...]* EUR) to například znamená, že by veškeré nájmy nebyly vůbec zaplaceny až do roku 2025, v případě osvobození LPFV od záruk na revitalizaci ([...]* EUR) se vychází z úplných výrobních nákladů na všechny budovy a vnější zařízení. Stoprocentní nezaplacení nájmů a stržení a nové postavení všech budov však není ani podle velmi pesimistických předpokladů reálné. V článku 45 je proto také uvedeno, že podle tehdejších znalostí a na základě důkladného prověření významných ekonomických rizik, bude pravděpodobné využití výrazně nižší. Podle toho představuje skutečné riziko 2,7 miliard EUR v optimistickém případě („best-case“), 3,7 miliard EUR v „základním případě“ („base-case“) a 6,1 miliard EUR v pesimistickém případě (takzvaný „worst-case“). Předpoklady, které vedly k těmto odhadnutým hodnotám, byly oznámeny v průběhu řízení (viz 138. bod odůvodnění).
(30)
Podrobná dohoda dále pro minimalizaci garančních plnění předpokládá možnost, že země smluvně zcela nebo částečně pověří správou podrobné dohody třetí stranu. Země tuto možnost využila a založila společnost „BCIA Berliner Gesellschaft zum Controlling der Immobilien-Altrisiken mbH“, která je v jejím úplném vlastnictví, a tato společnost realizuje z pověření země svou činnost od ledna roku 2003. Kromě toho podrobná dohoda předpokládá ručitelskou provizi a právo na opravu v období patnáct účetních roků. Na základě toho obdrží země od BGB pevnou roční ručitelskou provizi ve výši 15 milionů EUR až do roku 2011 včetně, která může být od roku 2012 po vzájemné dohodě upravena pro zbývající období odstínění rizik. Dále BGB zaplatí, pokud v jednom nebo více měsících účetního roku dosáhne celková kvóta ručícího vlastního kapitálu 12,5 % a kvóta základního kapitálu 7 %, 15 % svého dosaženého ročního čistého zisku zemi Berlín.
(31)
V zákoně o zplnomocnění Senátu k převzetí zemské záruky za rizika z obchodu se službami v oblasti nemovitostí společnosti Bankgesellschaft Berlin AG a některých jejích dceřiných společností (13) je dále stanoveno, že akcie země Berlín v BGB se musí co nejrychleji prodat za podmínek únosných pro zemi Berlín a že v souvislosti s novým uspořádáním vlastnické struktury BGB musí být z BGB vyloučena Investitionsbank Berlin (IBB) jako samostatná veřejnoprávní podpůrná banka (k tomu viz dále).
(32)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení (14) Komise dále poukázala na jednu důležitou skutečnost, která nebyla v původním plánu restrukturalizace zohledněna. Na konci roku 1992 byla WBK, včetně jejího veškerého jmění, převedena na LBB; současně všechny úkoly WBK přešly na tehdy nově založenou IBB. Díky tomuto převodu se zvýšil ručící vlastní kapitál LBB přibližně o 1,9 miliardy DEM. LBB zaplatila od roku 1995 odměny v průměru 0,25 % za každý příslušný obnos. Z důvodu vzniklých pochyb ohledně slučitelnosti těchto odměn se zásadou investorů v tržním hospodářství zahájila Komise v červenci roku 2002 řízení C 48/2002. (15) Pokud Komise dojde k závěru, že vyplacené odměny nejsou v souladu se zásadou investorů v tržním hospodářství, představuje rozdíl mezi vyplacenými odměnami a běžnými tržními výnosy takové investice, při nesplnění zkoušek slučitelnosti se Smlouvou o ES, podporu neslučitelnou se společným trhem, kterou LBB musí vrátit zemi Berlín.
(33)
Možnost požadavku na vrácení představuje výrazné riziko pro budoucnost plánu restrukturalizace ve vztahu na nutnost obnovení životaschopnosti. Komise proto ve svém zahajovacím usnesení vyzvala Německo, aby v tomto směru našlo vhodné řešení a vzala na vědomí, že Německo na takovém řešení pracuje.
(34)
Z tohoto důvodu byla mezi zemí Berlín a BGB uzavřena dne 23. prosince 2002Dohoda o řešení případných požadavků země Berlín na splátky vyplývající z postupu šetření podpory C48/2002 - Landesbank Berlin - Girozentrale prováděného Evropskou komisí („Dohoda o splátkách“).
(35)
Tato dohoda upravuje případ, že pokud Komise rozhodne o zpětném vyplacení, zavazuje se země Berlín poskytnout jako vklad do LBB sanační dotaci v takové výši, která je nutná k tomu, aby se zabránilo podkročení kapitálové kvóty uvedené v dohodě u LBB a/nebo u skupiny BGB z důvodu hrozící povinnosti realizovat splátky. Minimální kapitálové kvóty uvedené v dohodě o splátkách se vyčíslují na 9,7 % (kvóta celkového kapitálu) a 6 % (kvóta základního kapitálu). Tato dohoda platí za podmínky, že Komise tuto podporu schválí.
(36)
Ačkoliv toto opatření nebylo ještě v okamžiku rozhodnutí o zahájení řízení učiněno a tedy nebylo částí plánu restrukturalizace, byla rizika pro výhledovou životaschopnost banky vzniklá z důvodu možného rozhodnutí o splátkách zmíněna v rozhodnutí o zahájení řízení jako jeden z faktorů, který je nutno v řízení vzít v úvahu. Dohoda o splátkách byla nakonec uzavřena, aby se těmto úvahám učinilo zadost. Protože toto opatření je pro úspěch restrukturalizace nezbytné, považuje Komise za účelné posuzovat dohodu o splátkách, jelikož v této souvislosti může zajistit nejvyšší obnos pro podporu, společně s ostatními opatřeními pro podporu.
(37)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES klasifikovala Komise opatření, která je potřeba předběžně přezkoumat, jako státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES a čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, protože tyto podpory byly poskytnuty ze státních prostředků a jsou vhodné k tomu, aby se formou zlepšení finanční pozice podniku projevily v ekonomickém postavení soutěžitelů z jiných členských států (16), čímž dochází k narušení hospodářské soutěže nebo hrozí, že dojde k takovému narušení a že tím bude negativně ovlivněn obchod mezi členskými státy.
(38)
Na základě svého předběžného posouzení dospěla Komise k přesvědčení, že podpory je třeba posoudit na základě Pokynů Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích (17) (dále jen „pokyny“) a že nejsou použitelné ani jiná ustanovení Smlouvy o ES o slučitelnosti, ani jiné pokyny Společenství. Komise souhlasila s názorem Německa, že se v případě BGB jednalo o podnik v nesnázích ve smyslu oddílu 2.1 pokynů. O slučitelnosti opatření pro podporu se společným trhem však vznikly značné pochyby.
(39)
Podle bodů 31 - 34 pokynů zkoumá Komise plán restrukturalizace pro každou jednotlivou podporu v tom smyslu, zda je, na základě reálných odhadů, schopen během přiměřeného období znovu obnovit životaschopnost podniku.
(40)
Komise dříve předloženému plánu restrukturalizace vytýkala, že nebyly analyzovány budoucí strategie na trhu investičního bankovnictví. Dále Komise v rámci budoucí strategie obchodů s nemovitostmi vyžadovala bližší specifikaci rozdílů nákladů mezi likvidací a dalším provozováním dceřiné společnosti činné ve službách v oblasti nemovitostí IBAG.
(41)
Komise vyjádřila pochybnosti, zda předpoklady v původním plánu restrukturalizace ohledně vývoje nabídky a poptávky byly dostatečně precizní na to, aby se mohl udělat závěr ohledně výhledů na úspěch předložených opatření na restrukturalizaci. Bylo možno obtížně rozeznat, na které tržní předpoklady se opatření plánu restrukturalizace vztahují.
(42)
Komise dále konstatovala, že informace Německa v souvislosti s důvody nesnází podniku v minulosti byly relativně povrchní. Byly uvedeny následující tři důvody: a) špatné úvěry; b) odvod četných záruk v oblasti fondů nemovitostí a c) příliš pozdní zavedení (1999) a pomalé provádění systematické kontroly rizik. Uváděné informace představovaly hlavně shrnutí finančních nesnází. Byl však uveden pouze jeden skutečný důvod těchto nesnází, totiž neúčinné struktury skupiny a managementu, mezi nimi také nefunkční kontrola rizik. Důkladná analýza těchto struktur a konkrétních chyb managementu, mezi nimi i dopady vlastnictví státu, však chyběla. Takovou analýzu však Komise považuje za nutnou k tomu, aby bylo možno posoudit výhledy na restrukturalizaci BGB. Komise proto pochybuje o tom, zda plán na restrukturalizaci dostatečným způsobem rozeznal a řeší příčiny nesnází BGB. Německo bylo proto požádáno, aby přeložilo podrobnou analýzu minulých chyb a budoucích výhledů a problémů v kontextu struktury skupiny, metod managementu a dozoru, konceptů kontroly a podávání zpráv, jakož i technik pro zavedení komerčně založených rozhodovacích procesů.
(43)
S ohledem na možnou privatizaci zmínilo Německo jednání s potencionálními zájemci, neuvedlo však žádné podrobnosti, například o zamýšleném postupu, podmínkách nebo jiných relevantních faktorech. Komise si proto položila otázku, zda privatizace - úplná nebo částečná - byla důkladně uvážena a zda je případně zajištěno, že bude provedena v rámci otevřeného, transparentního a nediskriminačního postupu.
(44)
S ohledem na cílové výnosy původně uvedené v oznámení ve výši necelých 7 % vyjádřila Komise zaprvé pochyby, zda tento výnos může být skutečně dosažen, zejména vzhledem k problematické struktuře instituce a managementu skupiny, nejasným předpokladům o trhu, na které se odvolávají opatření pro restrukturalizaci, a také vzhledem k provádění problematických obchodů s nemovitostmi. I kdyby bylo dosaženo požadovaného výnosu necelých 7 %, měla Komise za druhé pochyby o tom, zda toto zúročení vloženého kapitálu bude dostatečné, aby to bylo slučitelné se zásadou investora v tržním hospodářství.
(45)
Komise dále věnovala pozornost tomu, že možnost požadavku na splacení v případě LBB představuje závažné riziko pro úspěšné vyhlídky plánu restrukturalizace, a proto ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyzvala Německo, aby zpracovalo návrhy na řešení.
(46)
Ustanovení o výjimce v čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES platí za podmínky, že podpora nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Body 35 až 39 pokynů stanoví, že musí být přijata taková opatření, která co nejvíce zmírní všechny nepříznivé účinky podpory na soutěžitele. Obvykle se tyto podmínky konkretizují omezením nebo redukcí přítomnosti podniku na relevantním trhu výrobků, prodejem výrobních zařízení nebo dceřiných společností nebo odbouráním činností. Toto omezení nebo redukce musí být v poměru s účinky deformací způsobených podporou a zejména s relativní váhou podniku na jeho trhu nebo trzích.
(47)
Celkově měly původně navržené protislužby, resp. kompenzační opatření, jako je prodej významných podílů, omezení obchodů s penězi a cennými papíry, sektoru Debt Finance, obchodů s nemovitostmi, počtu poboček, personálu a sekce veřejného sektoru a také zřeknutí se sídel a obchodů se zahraničními a velkými zákazníky, vést k redukci bilanční sumy BGB o 26 % (ze 190 miliard EUR na 140 miliard EUR). Z důvodu částečně vágního popisu kompenzačních opatření a jejich příslušného přínosu k požadovaným následkům na jmění a personální situaci BGB nebyla Komise schopna posoudit, zda může být reálně dosaženo tohoto celkového efektu a jak se tato opatření projeví na budoucí pozici BGB na trzích nebo segmentech vymezených Německem. Komise proto potřebovala podrobnější informace ohledně vlivu každého opatření na jmění, na personální situaci a na budoucí pozici BGB na trhu/segmentu.
(48)
I kdyby bylo dosaženo výše uvedeného celkového účinku redukce (26 % nebo 50 miliard EUR z bilanční sumy), považuje Komise za sporné, zda tato redukce bude dostatečná vzhledem k uvažované výši podpory a vzhledem ke zkušenostem Komise ohledně restrukturalizačních podpor bankám (18). V této souvislosti uvedla Komise zákonné minimální kvóty kapitálu jako možný orientační bod pro posouzení přiměřenosti kompenzačních opatření, protože ty musí být při poklesu kapitálu banky redukovány úměrně objemu obchodů (při nedostatečné vybavenosti kapitálem 1 miliarda EUR a podle zákonné minimální kvóty kapitálu 4 % by bylo potřeba teoretické redukování rizikových faktorů aktiv až o 25 miliard EUR). Toto „redukování příležitostí“ by mohlo sloužit jako přibližný orientační bod pro stupeň narušení trhu a z toho vyplývající nutná kompenzační opatření. Pouze přísun kapitálu ze země Berlín ve výši 1,755 miliard EUR v létě roku 2001 by podle těchto úvah odpovídal teoretickému redukování hodnoty jmění až o 44 miliard EUR. Komise však upozornila na to, že tento orientační bod nemůže být použit „mechanicky“, ale že je závislý na určitém volném uvážení zvláštních okolností, například faktorů, které jsou důležité pro přežití a životaschopnost banky.
(49)
Když se po přísunu kapitálu objevila nová rizika, hrozilo nebezpečí, že koeficient solventnosti bude znovu nedostatečný. Aby zabránila novému přísunu kapitálu, rozhodla se země Berlín řešit všeobecné garance pomocí odstínění rizik. Z toho důvodu mají garance podobný účinek jako přísun kapitálu. Problém s odstíněním rizik však spočívá v tom, že výše podpory, která má být poskytnuta, nebyla ještě přesně stanovena. Nominální, teoretický maximální obnos, který je uvedený v čl. 45 podrobné dohody, představuje 35,34 miliard EUR. Když se odpočítá vícenásobné krytí rizik, představuje maximální obnos částku 21,6 miliard EUR. To je však stále nominální hodnota, tj. vychází z úplného zmaterializování všech rizik, což není pravděpodobné (viz výše). Z toho důvodu musela Komise pečlivě pracovat s jednotlivými dostupnými maximálními obnosy, tj. s 35,34 miliardami EUR. Protože ale tento obnos zřejmě nebude realizován, bylo by nepřiměřené používat jej jako základ pro stanovení potřebných kompenzačních opatření. Komise proto nemohla posoudit, zda nabízená kompenzační opatření, s přihlédnutím k výši podpory, budou dostatečná. Komise měla dále pochyby o tom, zda zejména v případě scénáře best-case s realizovanou podporou přibližně 3 miliard EUR, společně s přísunem kapitálu, byla kompenzační opatření podle výše popsaného hrubého orientačního bodu dostatečná. Kromě toho zkušenosti z případů restrukturalizace ukazují, že scénáře best-case byly realizovány jen vzácně.
(50)
Komise oznámila, že při závěrečném posouzení přiměřenosti kompenzačních opatření se musí vzít v úvahu extrémně silná pozice BGB na trhu v oblasti maloobchodu na místní a regionální úrovni. Vzhledem k nedostatku dostatečných informací však Komise nemohla ohodnotit vlivy redukčních opatření na jednotlivé trhy nebo obory. Požadovaná redukce v oblasti soukromých a firemních zákazníků ve formě plánovaných prodejů Weberbank a Allbank se však zdá být poměrně málo a zřejmě by to nedostatečně zeslabilo účinek ovlivnění konkurence vlivem poskytnuté podpory. S uvážením skutečnosti, že BGB se také zdá být nikoliv bezvýznamným účastníkem trhu v oblasti obchodů s nemovitostmi, ptala se dále Komise na to, zda opatření na redukci jsou v této souvislosti dostatečná.
(51)
V souhrnu Komisi chyběly důležité informace pro přiměřené a dostatečně podrobné posouzení účinků navržených kompenzačních opatření. Na základě dostupných skutečností proto měla vážné pochybnosti o tom, zda plánovaná opatření na redukci jsou dostatečná na to, aby zmírnila účinek narušující hospodářskou soutěž způsobený takovým vysokým objemem podpory, jejíž přesná výše nebo maximální hodnota ještě nebyla ani stanovena. V tomto kontextu se musí vzít v úvahu také silná, především místní a regionální pozice BGB na trhu, především v oblasti maloobchodu.
(52)
Podle bodů 40 a 41 pokynů musí být podpora omezena na přísné minimum potřebné pro umožnění restrukturalizace, aby se zamezilo poskytnutí přebytečné hotovosti podniku, která by mohla být užita k agresivním, trh narušujícím činnostem nebo dokonce k expanzi. Pokyny také stanoví, že od příjemce podpory se očekává, že k plánu restrukturalizace významně přispěje z vlastních zdrojů, včetně prodeje aktiv, která nejsou nezbytně důležitá pro přežití podniku.
(53)
Na základě dostupných informací nebyla Komise schopna přesně posoudit, zda podpora - jejíž výše nebyla ještě známa - představuje potřebnou minimální výši, a zda by například mohla být během restrukturalizace přehodnocena rizika, a zda jsou zavedena nebo by byla zavedena kontrolní opatření pro skutečné vyloučení vícenásobného pokrytí rizik.
(54)
Komise se ptala, zda jako záchranná podpora předběžně povolené dosažení kvóty kapitálu 5 % a kvóty vlastních prostředků 9,7 %, jakož i od roku 2003 požadovaná kvóta základního kapitálu přibližně 7,5 % a kvóta vlastních prostředků přibližně 12 % bude opravdu potřebné pro další trvání podniku, včetně solidního ratingu prováděného ratingovými agenturami. V tomto kontextu měla Komise pochybnosti zejména o tom, zda vlastní přínos BGB prodejem majetku nebo dceřiných společností, které nejsou nezbytné pro dlouhodobou životaschopnost podniku, s přihlédnutím i na výši podpory v případě scénáře best-case splnil kritérium „významného příspěvku“. Z důvodu silné pozice BGB, včetně jejích dceřiných společností a podniků s ní svázaných, na mnoha trzích a v mnoha oborech, se objevila otázka, zda by nemohl proběhnout prodej více, resp. větších dceřiných společností/aktiv - nejen z hlediska opatření pro vyrovnání, ale také jako významnější, plnění daňových poplatníku doplňující vlastní příspěvek.
III. STANOVISKO NĚMECKA
(55)
Německo zaujalo na základě tehdy předloženého plánu restrukturalizace, který ve svých základních rysech platil ještě v létě 2003 a který byl předložen k posouzení poradcům Komise, stanovisko k zahájení řízení a na požádání Komise předložilo v dalším řízení také doplňující informace o původním plánu restrukturalizace, zejména k následujícím, pro rozhodování Komise důležitým bodům:
(56)
Investiční bankovnictví už v budoucnosti nebude představovat ani strategické ohnisko, ani cílový produkt obchodů na kapitálovém trhu. Obchody na kapitálovém trhu se koncentrují na oblasti s vysokým potenciálem výnosů, jako je například zákaznický obchod s akciemi, úroky a úvěry a, v malém rozsahu, také obchod na vlastní účet a budou ve svém rozsahu ubývat.
(57)
Byl blíže specifikován rozdíl nákladů mezi likvidací a pokračováním IBAG. Celkové náklady na likvidaci se skládají z operativních nákladů na likvidaci [...]* EUR a z finančního schodku. Pro zjištění finančního schodku byla sestavena stínová bilance skupiny pro tři scénáře (best case, real case, worst case), na což by se vynaložilo [...]* EUR, [...]* EUR resp. [...]* EUR. V případě pokračování by se naopak v období 2001 až 2005 vynaložilo, podle scénáře od [...]* do [...]* EUR (base-case [...]* EUR). Tím by došlo v případě likvidace IBAG k překročení nákladů oproti pokračování podle zvoleného scénáře od [...]* do [...]* EUR. Kromě toho by při likvidaci bylo nutno vzdát se kladného výsledku od roku 2006 ve výši [...]* EUR.
(58)
Blíže byly uvedeny předpoklady o rozvoji trhu v oblasti obchodu s nemovitostmi a fondy. Po mírném poklesu v roce 2002 přibližně o 2 % celkový německý objem staveb, podle informací Ústředního svazu německého stavebnictví, v roce 2003 přibližně stagnoval. Ve stavbě bytů nedošlo k žádné změně trendu (rok 2003: pokles o přibližně 1 % po přibližně 3 % poklesu v roce 2002), přitom na východě byl pokles z důvodu přebytečné nabídky bytů výrazně silnější než v západních spolkových zemích. U průmyslových staveb došlo v roce 2003 k mírnému nárůstu přibližně o 1 %. Na základě toho byly přizpůsobeny kapacity a očekávané obraty Bavaria a bylo definováno cílené zaměření. Bavaria se bude v budoucnosti koncentrovat jak na výstavbu bytů, tak i na oblast průmyslu v prémiové oblasti trhu a z důvodu velkých rozdílů rozvoje výstavby bytů na západoněmecké regiony Hamburk, Mnichov, Stuttgart a Rýn nad Mohanem. V obchodování s fondy se po poklesu v roce 2001 bude v budoucnosti počítat s novým výrazným růstem v oblasti trhu s uzavřenými fondy. Fondy s nemovitostmi by měly hrát důležitou roli s přibližně 50 % objemu umístění na trhu jako alternativní forma investic s výnosy a riziky mezi cennými papíry s pevnými úroky a akciemi. Nové fondy IBV budou zakládány již jen pro průmyslové nemovitosti typu premium a budou vybaveny výrazně redukovanými garancemi. Díky těmto kvalitativně hodnotnějším objektům bude možno zvýšit i jistotu výnosů, čímž se však zredukuje obchodní činnost celkem o více než polovinu.
(59)
K předpokladům o rozvoji trhu v oblasti soukromých zákazníků uvedlo Německo zejména to, že v oblasti Berlína připadá v průměru téměř 4 000 obyvatel na jednu bankovní pobočku, což je výrazně více než je německý průměr ((1 400). Ačkoliv v Berlíně není na pobočkách žádné nadměrné odbavování klientů, je třeba v budoucích létech počítat s další redukcí obchodních míst, a to z důvodu působení jiných kanálů jako je call center a internet. Koncept pro trvalé zlepšení rentability v oblasti soukromých zákazníků je založen na oblasti nákladů i výnosů. Mezi opatření pro snížení centrálních nákladů patří redukce poboček podle aktuální výnosnosti, regionálních úhrad a výhledových nákladů na uzavření/sloučení. Cílem má být zvýšení počtu hlavních zákazníků na pobočku na [...]* u Berliner Sparkasse a na [...]* u Berliner Bank do konce roku 2003, oproti průměrně 2 300 zákazníků u bezprostředních konkurentů v Berlíně. Další úspory vyplývají z náhrady nákladných konvenčních pokladen moderními zařízeními, což uspoří [...]* pracovních kapacit. Výnos se může dále zvýšit změnou alokace poradců pro odkrytí možných atraktivních skupin zákazníků. Ve větší míře má probíhat transakční obchod přes online nebo samoobslužná média, zatímco odbytová cesta pobočky se má stále více koncentrovat na poradenství pro zákazníky. Prognóza o rozvoji poptávky v oblasti soukromých zákazníků vychází z informací od Landeszentralbank Berlin, ze zpráv makléřů a ze závěrů Spolkového statistického úřadu z posledních let. Pokud se jedná o pozici BGB na trhu v jednotlivých oblastech místních a regionálních zákazníků, uvedlo Německo podle níže korigovaných čísel, že objem příslušných podílů na trhu je v Berlíně od 20 % až po více než 40 % (viz 291. bod odůvodnění a násl.). Prognóza růstu pro Berlín, který jako strukturálně slabý region leží pod německým průměrem 2,5 %, představuje 2 %. Německo vysvětlilo, že i přes podíly na trhu se 40 % v obchodě s vklady soukromých zákazníků nelze mluvit o vynikajícím postavení BGB, protože berlínský maloobchodní trh se vyznačuje silnou konkurencí a zákazníci mohou bez velkých nákladů a námahy změnit jednu banku za druhou. Navíc existuje nadproporcionální podíl spořitelen, zatímco BGB má z důvodu převážně příjmově slabého okruhu zákazníků nedostatečné zastoupení na trhu v oblasti hodnotnějších druhů investic, jako jsou termínové vklady, vkladové listy, deponování cenných papírů a jiných komplexních vkladových produktů, jako je pojištění.
(60)
Předpoklady rozvoje trhu firemních zákazníků se zakládají mimo jiné na zprávách makléřů a ze závěrů Spolkového statistického úřadu. Cíleným řízením portfolia a s tím spojeným rizikem zatížených úvěrů, zavedením na riziko orientovaného oceňování a také koncentrací obchodní činnosti na hlavní segmenty zákazníků-podnikatelů a na regionální firemní zákazníky dojde i přes průměrný růst trhu v Berlíně v období 2001 až 2006 k mírnému poklesu objemu úvěrů o 1 % z [...]* EUR na [...]* EUR. Odstranění rizikových aktiv proběhne z důvodu zabránění vysokých hromadných rizik, zejména v oblasti úseku firemních zákazníků s obratem více než 50 milionů EUR. Mimo Berlín se získá dalších [...]* EUR. Objem vkladů firemních zákazníků by měl zůstat přibližně konstantní i přes cílené omezení velkoobjemových obchodů s úvěry z důvodu snahy o „cross selling“. Německo dodalo níže opravená čísla i pro místní a regionální zákazníky, která ukazují na podíl na trhu necelých 25 % v Berlíně (viz 291. bod odůvodnění a násl.). Pro Berlín byl schválen průměrný roční nárůst 2 %. Rentabilita se výrazně zvýší optimalizací odbytových procesů a služeb a zavedením standardních produktů. V úsecích pro zákazníky má dojít k redukci poboček ze 73 na 35. Zvýšené kladné hrubé rozpětí vyplývá z nově sestaveného cenového modelu Berliner Bank a Berliner Sparkasse sjednocením (zvýšených) dolních cenových hranic a konsekventním vyčerpáním potenciálu cross selling a také rostoucím rozdělením práce pracovníků pro styk se zákazníky.
(61)
Příčiny špatné situace u úvěrů na nemovitosti a odvodů garancí v oblasti fondů nemovitostí byly - jak již bylo naznačeno v ohlášení - mimořádně optimistické prognózy dalšího rozvoje nemovitostí v Berlíně a v nových spolkových zemích po znovusjednocení Německa. Na jejich základě vydala BGB ve velkém rozsahu podnikatelské úvěry a do roku 1999 zakládala objemově rostoucí fondy nemovitostí s obsáhlými garancemi, které měly na začátku krize s nemovitostmi na konci devadesátých let vysoké požadavky na oprávky a rezervy. Tato rizika nebyla v jednotlivých bankách plně odhalena z důvodu nedostatečného systému skupiny pro včasné zjištění rizik a z důvodu nesprávného vyhodnocení rizik, takže nedošlo k včasnému nápravnému opatření. A v roce 2000 proběhla na podnět představenstva skupiny a auditora, jakož i na základě mimořádné kontroly provedené BAKred, kontrola podle přísných měřítek, takže bylo třeba aktualizovat velké množství cílových dat. Přitom bylo zjištěno, že systém pro včasné zjištění rizik ve své podobě a praktickém nasazení neplnil své zákonné požadavky.
(62)
Sloučení různých bank v roce 1994 pod střechu BGB mělo proběhnout za tím účelem, aby země Berlín, jako akcionář mohla získat strategickou pozici s pokud možno velkým synergickým účinkem. Nebylo možno vytvořit instituci v souladu s KWG, aniž by nedošlo podle § 40 KWG ke zrušení názvu „Berliner Sparkasse“ a aniž by BerlinHyp neztratila privilegium dlužních úpisů. Absence jednotného vedení, které by prosazovalo právo společnosti, vedlo k tomu, že řízení rizik skupiny mohlo být budováno jen postupně. K tomu se přidaly technické restrikce v oblasti výpočetní techniky a zpoždění při tvorbě dostatečně kvalitních údajů. Management rizik byl podporován jen nepatrně a údaje vztahující se k rizikům, byly zpracovávány ručně. Tím stále existovala možnost vzniku chyb. Interní ratingový postup nebyl validován statistickými metodami.
(63)
Zavedení účinné kontroly rizik a nového databázového systému ke konci roku 2002 však ekonomicky zajistilo, že v budoucnu dojde ke včasnému rozeznání chybného vývoje a k jeho odstranění. V evidenční databázi konsolidovaně protékaly všechny úvěrové obchody celé skupiny. Tato data představovala základ pro limitní systém managementu, kterým byla hodnocena úvěrová rizika ohledně jejich rizikového potenciálu a byla jim pokládána různá omezení. Tak je k dispozici denně aktualizovaná informační platforma pro komplexní analýzu rizik v obchodování s úvěry. Na tomto základě bylo vyvinuto také novější informování představenstva a dozorčí rady o rizicích úvěrů. Ratingový postup byl vytvořen zcela nově, ve spolupráci s DSGV a s německými zemskými bankami. K lepší kontrole rizik přispěla také výrazná obměna vedoucího personálu a redukce úseků z 63 na 34.
(64)
Zjednodušení struktur skupiny a managementu a zavedení účinného systému kontroly spočívá mj. ve strukturálním zlepšení na úsecích corporate governance, kontrola rizik, kontrola/vedení dceřiných podniků v oblasti služeb s nemovitostmi a homogenizace infrastruktury IT. Nová struktura spočívá v tom, že BGB v budoucnosti sama obsáhne obchodní oblasti „wholesale“ a financování nemovitostí a také že centralizuje personál. Landesbank Berlin sjednotí, s výjimkou obchodů wholesale a financování nemovitostí pro podnikatele, všechny odbytové aktivity, včetně veškerého ochodu s firemními a soukromými zákazníky. Dále se má realizovat cíl jednotného vedení skupiny. Opatření pro zlepšení procesů budování a chodu podniku spočívala ve svolání Výboru pro posuzování rizik, který měl zpracovat rozsáhlou analýzu všech rizik skupiny, vytvoření nezávislého oddělení evidence rizik skupiny pro vyhodnocování operativních rizik a zřízení jednotek pro vedení rizik v oblastech firemních zákazníků a financování nemovitostí. Dále byl sestaven projektový tým pro konsekventní strukturování výtek z prováděných kontrol a jejich zpracování. Významně ohrožené stávající úvěry budou v budoucnu lépe sledovány v oddělení pro evidenci rizik, které bude provádět jejich hodnocení.
(65)
Pro BGB by měly být dostatečné cílové výnosy před zdaněním v roce 2006 v rozmezí 6 - 7 % (podle původního oznámení) resp. [...]* % (podle přepracovaného střednědobého plánu ze dne 24. června 2003). Sazby výnosů před zdaněním se v Německu v období 1995 až 2000 pohybovaly u zemských bank/spořitelen resp. u všech bank (Top 100) v rozmezí 12,6 % - 17,6 % resp. 13,0 % - 16,5 %. Během času lze ale pozorovat redukci výnosů z vlastního kapitálu před zdaněním. Zejména v sektoru zemské banky/spořitelny se tyto výnosy snížily z 17,6 % v roce 1995 na 12,6 % v roce 2000. Na základě následného zhoršení konjunktury a konsolidačního procesu v Německu mají být čísla v příštích letech trvale nižší a v letech 2001 až 2006 se mají u zemských bank/spořitelen pohybovat mezi 7,0 % (2001) a 8,5 % (2006) a v celém sektoru mezi 9,9 % (2001) a 12,0 % (2006). U zemských bank/spořitelen bude potenciál pro zotavení silně omezen a to z důvodu odpadnutí odpovědnosti za instituce veřejného práva („Anstaltslast“) a ručení za instituce veřejného práva („Gewährträgerhaftung“), jakož i z důvodu Basel II. Cílové výnosy před zdaněním v rozmezí 6 - 7 % (podle původního oznámení) resp. [...]* % (podle přepracovaného střednědobého plánu ze dne 24. června 2003) nejsou přímo srovnatelné s výnosy konkurenčních ústavů, protože kvóta základního kapitálu u BGB obsahovala během fáze restrukturalizace „bezpečnostní nárazník“ pro zajištění refinancování na kapitálovém trhu, který sloužil k částečné kompenzaci úplných chyb tichých rezerv. Proto musela budoucí předpokládaná kvóta základního kapitálu [...]* % ležet výrazně nad průměrnou kvótou základního kapitálu 6,1 % platnou pro zemské banky/spořitelny v období 1995 až 2000. Následkem bezpečnostního nárazníku ve výši přibližně [...]* % se oproti konkurenčním úvěrovým ústavům snížil - při stejné výši příjmu daně z přidané hodnoty na vstupu - výnos z vlastního kapitálu přibližně o [...]* %, protože ušetřené příjmy daně z přidané hodnoty na vstupu byly dány do poměru k většímu vlastnímu kapitálu.
(66)
Skutečnost státního vlastnictví jako taková nezpochybňuje schopnost a význam sanace skupiny. Malus znevýhodňující státní podniky je podle článku 295 Smlouvy o ES protiprávní. Možné protiprávní ovlivňování v souvislosti se státním vlastnictvím bylo zkoumáno kontrolním výborem poslanecké sněmovny a státním zastupitelstvím v Berlíně. Země Berlín má ostatně v úmyslu provést privatizaci BGB.
(67)
Obchodní činnost LBB významně ovlivnily celkem dvě zvláštnosti. Jednak LBB musí podle § 3 odst. 6 zákona o LBB plnit i v budoucnosti podpůrné úkoly, jako je např. podpora spoření a vedení běžných účtů i pro soukromé zákazníky s omezenou úvěrovou způsobilostí („účet pro každého“). Proto má nadprůměrně mnoho zákazníků z ekonomicky slabých vrstev, což znatelně ovlivňuje možnost výnosů. Změny lze realizovat jen během dlouhého časového období. Jednak ji zatěžuje i nadále ekonomicky slabá struktura regionu Berlín, která má přibližně o 15 % menší příjmy soukromých zákazníků ve srovnání s celkovým německým průměrem. Většina jiných konkurentů v Berlíně to může kompenzovat díky své přítomnosti v jiných regionech. Převzetím bývalé Ost-Berliner Sparkasse získala LBB podstatně vyšší podíl v mimořádně strukturálně slabém východním Berlíně, který však zahrnuje pouze 37,5 % všech obyvatel Berlína. Tyto zvláštnosti se budou projevovat i po privatizaci.
(68)
Německo také předložilo na základě přepracovaného střednědobého plánu ze dne 24. června 2003 kvantifikaci dopadů návrhů poradců Komise (např. zvýšení prevence rizik), již dříve přislíbeného vyčlenění obchodu služeb s nemovitostmi a oddělení IBB a uvedlo, že střednědobé a dlouhodobé dopady těchto tří opatření jsou nepatrné.
(69)
Na základě dalšího požadavku Komise Německo, resp. banka také předložily důsledky samostatného prodeje Berliner Bank do konce roku 2005 na životaschopnost zbytku skupiny. Podle Německa má tento prodej negativní důsledky na střednědobé plánování skupiny. V celkovém součtu jsou uvedeny jednorázové účinky pro období 2003 až 2005 ve výši přibližně [...]* EUR, z toho [...]* na mimořádné výdaje spojené s prodejem, zbytek jsou položky na personál, IT, budovy a další výdaje na restrukturalizaci. Střednědobě, resp. dlouhodobě se plánovaný výsledek před zdaněním sníží v roce 2006 z [...]* EUR (podle přepracovaného střednědobého plánu na základě tří výše uvedených opatření) o přibližně [...]* EUR na téměř [...]* EUR, z toho je přibližně [...]* z důvodu odpadnutí příspěvku od Berliner Bank do příjmů skupiny, zbytek je z důvodu zpomalení snižování stavu zaměstnanců, odpadnutí plánovaného zvýšení výnosů z provizí a zbytkových (fixních) nákladů (především z důvodů záporných úspor z rozsahu v oblasti tzv. „back office“). Výnosy z vlastního kapitálu klesnou v roce 2006 o [...]* procentních bodů na [...]* %. Tyto výpočty však vychází z předpokladu, že Berliner Bank bude prodána zájemcům za maximální částku jako samostatná banka, což přináší vyšší výdaje než dražba majetku nebo jednotlivých provozů. Dále se vyčleněním Berliner Bank sníží podíl na výsledku maloobchodního prodeje na celkovém objemu obchodu BGB z [...]* % na přibližně [...]* % a podíl obchodování na kapitálovém trhu se odpovídajícím způsobem zvýší z [...]* % na přibližně [...]* % [...]*.
(70)
Komise požádala Německo, resp. banku o další informace ohledně kvantifikace následků střednědobého samostatného prodeje BerlinHyp do konce roku 2006 pro životaschopnost zbytku skupiny. To by mělo mít podle údajů Německa, resp. banky následující negativní důsledky na zbytek skupiny, resp. představovalo by to následující požadavky, které by však kupující nemusel bezpodmínečně splnit: Kupec by musel za srovnatelných podmínek v co nejširší míře převzít vnitřní refinancování ve skupině (v současné době cca. [...]* EUR), tj. mít alespoň stejně dobrý rating jako Landesbank Berlin, a převzít záruku BGB pro BerlinHyp, aby se zabránilo započtení velkých úvěrů (odhad současného objemu: cca. [...]* EUR). Dále by kupující musel nabídnout jako kupní cenu nejméně účetní hodnotu BerlinHyp, protože jinak by z toho vyplývaly účetní odpisy ve výši [...]*, které by mohly ohrozit životaschopnost zbytku skupiny. I při negativním výsledku nabídkového řízení by trvalo riziko dalších účetních odpisů. Prodej by byl dále možný jen bez výrazného omezování plánu restrukturalizace, pokud by mohla být zachována odbytová spolupráce mezi BerlinHyp a skupinou. Povinnost samostatného prodeje by vyžadovala jednorázový odpis aktuální účetní hodnoty [...]* EUR o [...]* EUR na účetní hodnotu vlastního kapitálu BerlinHyp ve výši 519 milionů EUR. Hospodářský výsledek před zdaněním, očekávaný pro rok 2006 pro zbytek skupiny, by se snížil přibližně o dalších [...]* EUR (rozdíl mezi odpadnutím plánovaného výsledku BerlinHyp ve výši cca. [...]* EUR a výnosu z úroků z očekávané tržby z prodeje ve výši přibližně [...]* EUR). To by mělo za následek - společně se samostatným prodejem Berliner Bank - další pokles požadovaných výnosů z vlastního kapitálu v roce 2006 u zbytku skupiny o přibližně [...]* % na celkem [...]* % a také kvóty základního kapitálu na jen něco více než [...]* %.
(71)
Německo dodalo takzvaný střednědobý plán pro rozvoj jednotlivých bilančních položek rozvahy a výsledovky od roku 2001 (aktuální stav) do roku 2006 (plán) a ten během řízení, v souladu s přislíbenými opatřeními na prodej, uzavření a redukci, několikrát aktualizovalo. Na základě střednědobého plánu předloženého v červnu roku 2003, který již zohledňoval odštěpení obchodu se službami v oblasti nemovitostí a IBB, jakož i všechna původně uvažovaná opatření, vyplynuly následující důsledky pro jednotlivá obchodní odvětví v období 2001 až 2006, přičemž z různých položek uvedených ve střednědobém plánu jsou zde jako příklad uvedeny v podstatě jen majetek segmentů a počet zaměstnanců.
(72)
V obchodní oblasti Soukromí zákazníci se majetek segmentu z důvodu opatření na prodej, uzavření a redukci sníží z [...]* EUR na téměř [...]* EUR nebo [...]* %, přičemž zhruba 90 % připadne na podej podílů (zejména Allbank, Weberbank, BG Polska, Živnostenská banka). Počet zaměstnanců se úměrně sníží o přibližně [...]* %. Později přislíbený prodej Berliner Bank zde ještě není zohledněn.
(73)
V další obchodní oblasti, patřící k tzv. Retailbanking, firemních zákazníků, tedy obchodu s malými a středními podnikateli (ne: velcí zákazníci), se očekává snížení majetku segmentu z téměř [...]* EUR v roce 2001 na přibližně [...]* EUR v roce 2006 (o téměř [...]* EUR nebo [...]* %). Současně se sníží výdaje na zaměstnance o zhruba [...]* %* EUR. Později přislíbený prodej Berliner Bank zde ještě není zohledněn.
(74)
Kompenzační opatření v obchodní oblasti financování nemovitostí se v první řadě týká odstranění rizikových portfolií a zaměření na nerizikové obchody. Tím se sníží majetek segmentu z přibližně [...]* EUR v roce 2001 na zhruba [...]* EUR v roce 2006 (přibližně o [...]* %). Počet zaměstnanců by měl být snížen přibližně o [...]* %.
(75)
Omezení obchodů na kapitálovém trhu povede ke snížení zaměstnanců o přibližně [...]* %; majetek segmentu se sníží přibližně o [...]* % z [...]* EUR v roce 2001 na zhruba [...]* EUR v roce 2006. Oproti původnímu plánu proběhne silnější zaměření na nerizikové obchody. Závazky segmentu se tím nadproporcionálně sníží o [...]* %.
(76)
Postupná likvidace obchodní oblasti velcí zákazníci/zahraničí způsobí redukci majetku segmentu o přibližně [...]* a snížení počtu zaměstnanců o přibližně [...]* %. Položky, zbývající na konci fáze restrukturalizace, především z důvodu dlouhodobé platnosti některých smluv a dohod, budou po roce 2006 dále likvidovány.
(77)
Díky rezignaci na veškeré obchody nad rámec regionu v obchodní oblasti veřejný sektor se zredukoval majetek segmentu o téměř [...]* %. Obchodní oblast veřejného sektoru bude přiřazena k úseku firemních zákazníků.
(78)
Díky plánovanému odštěpení obchodu se službami nemovitostí, což bylo nabídnuto jako další kompenzační opatření, bude majetek segmentu této obchodní oblasti téměř zcela rozpuštěn.
(79)
Společně s další redukcí majetkových položek, například v managementu úroků nebo odštěpením obchodů IBB (přibližně 20 miliard EUR majetku segmentu), a s důsledky konsolidace vznikne nakonec celkové zkrácení bilančního objemu z přibližně 189 miliard EUR v roce 2001 o přibližně [...]* EUR nebo [...]* % na přibližně [...]* EUR v roce 2006. Bez ohledu na odštěpení IBB, jejíž zhodnocení jako kompenzační opatření zůstává sporné (19), dojde ke snížení bilanční sumy o přibližně [...]*.
(80)
Co se týče podílů na trhu, tyto jsou vztaženy na oblast soukromých a firemních zákazníků v Berlíně, protože se tu jedná o regionální obchod. Trhy obchodu s financováním nemovitostí a obchodování na kapitálovém trhu jsou naproti tomu národní, kapitálový trh je dokonce mezinárodní. Podíly na trhu v segmentech berlínských soukromých a firemních zákazníků jsou oproti číslům uvedeným ve zprávě opraveny směrem dolů (na podíly zhruba od 20 % až do 40 % u soukromých zákazníků a na podíly téměř 25 % u firemních zákazníků), protože hlášení těchto údajů BGB podávané zemské centrální bance používala statistiku, aniž by se zohlednilo nutné regionální a věcné omezení (viz 291. bod odůvodnění a násl.).
(81)
V případě obchodu s úvěry u soukromých zákazníků je pro berlínský trh předpovídán u BGB do roku 2006 mírný nárůst podílu na trhu, zatímco v obchodu s vklady se tento podíl nepatrně sníží. Tento rozvoj se zakládá na směřování obchodní činnosti BGB na berlínský trh. Současně se ale má podle plánu restrukturalizace úplně stáhnout z trhu mimo region. Kompenzační opatření v oblasti soukromých zákazníků nebudou na berlínském podílu na trhu téměř vůbec znatelné, protože snížení obchodu proběhne především v oblasti mimo region.
(82)
V obchodní oblasti pro firemní zákazníky dojde v období 2001 až 2006 k mírné redukci podílu na trhu v obchodování s úvěry, zatímco podíl na trhu s vklady zůstane přibližně konstantní.
(83)
V obchodě pro financování nemovitostí je třeba opravit původně udávaný podíl na národním trhu, z důvodu aktuálnější statistiky, z přibližně 5 % na zhruba 3 %, a ten se do roku 2006 ještě sníží přibližně na 2 %. V oblasti kapitálového trhu nedojde výhledově do roku 2006 k žádným změnám.
(84)
Německo během řízení uvedlo, že BGB intenzivně zkoumala možnost dalších kompenzačních opatření. V rámci prodeje oddělení služeb s nemovitostmi, přislíbeného již v raném stádiu navíc k původnímu plánu, však nejsou možné žádné další protislužby [...]*.
(85)
Kompenzační opatření jsou celkově také přiměřená. Celková suma podpory jako vztažný bod pro kontrolu přiměřenosti zahrnuje přísun kapitálu země ve výši 1,755 miliard EUR a hodnota podpory pro odstínění rizik, která hospodářsky odpovídá nanejvýš scénáři worst case, činí 6,07 miliard EUR. Jako úhradu za odstínění rizik zaplatí BGB ročně ručitelskou provizi ve výši 15 milionů EUR.
(86)
Jako opěrný bod pro narušení trhu použila Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení možnost rozšíření obchodování na základě požadavku bankovního právního dozoru na koeficient solventnosti. Předpoklad, že při přísunu základního kapitálu ve výši 1 miliardy EUR mohou být riziková aktiva navýšena až o 25 miliard EUR, však nebylo možné podle stanoviska Německa z rámcových podmínek o bankovním právním dozoru odvodit. Jen při současném přísunu základního a doplňkového kapitálu si banka může svoje riziková aktiva navýšit o 25násobek dodaného základního kapitálu. Pokud bance chybí dosud nezohledněný doplňkový kapitál ve výši odpovídající přísunu základního kapitálu, nelze výše uvedený faktor 25 použít. Nezdá se být správné považovat obchodní expanzi, která bude umožněna až doplňkovým kapitálem, jež má banka stejně k dispozici, za narušení trhu, které bylo způsobeno přísunem kapitálu kvalifikovaným jako podpora. Proto bylo považováno za nutné, aby se již ve výchozím bodě omezilo maximální možné narušení trhu na 12,5násobek podpory ve formě přísunu kapitálu.
(87)
Země Berlín dodala BGB jen základní kapitál ve výši 1,755 miliard EUR, avšak žádný doplňkový kapitál. Přísun základního kapitálu měl za následek, že mohl být zohledněn dosud nepoužitelný doplňkový kapitál ve výši 877,5 milionů EUR, což však, jak je vysvětleno, nelze hodnotit jako narušení trhu způsobené přísunem kapitálu.
(88)
Kromě toho se jedná u (teoretické) kvóty základního kapitálu ve výši 4 % resp. kvóty vlastního kapitálu ve výši 8 % o zákonem stanovené minimální požadavky na vybavení vlastním kapitálem. Pro regulovanou obchodní činnost a také pro nutný prostor k pohybu, potřebný pro účast na finančních trzích, potřebují ústavy výrazně lepší vybavení vlastním kapitálem. Podle hodnocení BAFin je v současnosti z hlediska trhu bezpodmínečně nutná kvóta základního kapitálu [...]* % a kvóta vlastního kapitálu [...]* %, aby byla zajištěna likvidita BGB a aby se neohrozil postup restrukturalizace (srov. dopis BAKred ze dne 29. června 2001).
(89)
Na základě těchto úvah a v současné době rozhodujících kvót kapitálu vychází pro takové navýšení kapitálu narušení trhu přibližně 18 miliard EUR (přísun základního kapitálu přibližně 1,8 miliard EUR násobeno faktorem 10).
(90)
Německo nabídlo, v reakci na otevření řízení Komisí, jako další kompenzační opatření vyčlenění úseku služeb s nemovitostmi (IBAG, IBG, LPFV) od BGB. Účinek odstínění rizik by se zaměřil na oblast služeb s nemovitostmi, které nepodléhají požadavkům na koeficienty solventnosti a které mohou provádět také všechny ostatní společnosti bez povolení banky. Odstínění rizik se vztahuje na starší obchody, zejména na již umístěné fondy, a ne na nové obchody. Případně by bylo možno hájit koncepci, že nový obchod bude umožněn jen přes odstínění rizik. Objem narušení trhu by pak ale mohl dosáhnout maximálně celkového objemu nových obchodů. Pro IBV se v roce 2002 očekává objem odbytu fondů v celkové výši [...]* EUR. Pro Bavaria je v roce 2002 přijat objem projektů v celkové výši [...]* EUR. Všechny nové obchody IBAG se tím pohybují přibližně ve výši [...]* EUR. Na nové obchody IBAG by se mohlo projevit odstínění rizik nanejvýš do ukončení fáze restrukturalizace ke konci roku 2006. Potom bude IBAG sanovaný a výkonný podnik, který se může vlastními silami pustit do soutěže. Proto se do odstínění rizik mohou jako narušení trhu započítat maximálně nové obchody do konce roku 2005, což od roku 2002 do roku 2005 představuje celkem [...]* EUR. Tento celkový obnos narušení trhu leží mezi scénářem best case pro skutečné využití země Berlín z odstínění rizik (2,7 miliard EUR) a mezi scénářem worst case (6,1 miliard EUR). Zdá se proto přiměřené, že Komise při stanovení deformace trhu způsobené odstíněním rizik, vzala jako základ hodnotu [...]* EUR zjištěnou pro nové obchody IBAG až do doby ukončení fáze restrukturalizace. V každém případě by se mohla stanovit deformace trhu v důsledku odstínění rizik pomocí hodnoty podpory pro odstínění rizik, odpovídající scénáři worst case (6,07 miliard EUR).
(91)
Jako výsledek se tak získá následující, pro posouzení kompenzačních opatření určující, narušení trhu:
-
ve prospěch BGB nově navýšením kapitálu: 18,3 miliard EUR,
-
ve prospěch úseku služeb s nemovitostmi, který se má oddělit, odstíněním rizik: [...]* EUR - 6,1 miliard EUR
(92)
Na rozdíl od toho, co se Komise v rozhodnutí o zahájení řízení na základě tehdy dostupných informací domnívala, neospravedlňují skutečné nižší podíly BGB na trhu se vycházelo z extrémně silné pozice BGB na trhu a z toho odvozovaly důsledky pro stanovení kompenzačních opatření. Navržená opatření pro kompenzaci narušení trhu se zdála celkově přiměřená, a to i při zahrnutí případných právních problémů s podporou LBB v případě majetku WBK.
(93)
Německo dále uvedlo, že prodej Berliner Bank nebude z konkurenčních důvodů oznámen před prodejem akcií země Berlín v BGB. Protislužby v oblasti maloobchodu budou dostatečné odštěpením Weberbank, Allbank a zahraničních dceřiných společností BGB Polska a Živnostenská banka, jakož i vzdáním se 6 vnitrostátních německých center pro soukromé zákazníky a uzavřením asi 90 poboček, převážně v Berlíně. Kromě toho se kompenzační opatření pohybují vesměs v rámci toho resp. dokonce i nad rámec toho, co Komise požadovala v předcházejících rozhodnutích o restrukturalizaci bank.
(94)
Na základě dalších námitek Komise, především s ohledem na skutečnost, že díky dosud přijatým nebo ještě plánovaným opatřením k uzavření nebo prodeji zůstane pozice BGB na berlínském trhu v maloobchodním bankovnictví téměř nezměněná, rozhodly se Německo a země Berlín přislíbit prodej Berliner Bank. Na základě tohoto příslibu se Německo zavazuje zajistit, aby bylo oddělení „Berliner Bank“ skupiny prodáno jako ekonomická jednotka, včetně obchodní značky, se všemi zákaznickými vztahy, pobočkami a jim příslušnými zaměstnanci ve veřejném, transparentním a nediskriminačním řízení. Prodej se má uskutečnit do 1. října 2006 podle všech právních předpisů.
(95)
Prodej „Berliner Bank“ sníží aktiva segmentu v celém úseku maloobchodního bankovnictví o [...]* EUR ([...]* EUR v obchodní oblasti soukromých zákazníků a [...]* EUR v oblasti firemních zákazníků). Spolu s již plánovanými opatřeními se sníží aktiva segmentu celkem o [...]* EUR. Bilanční suma se v období restrukturalizace sníží ze 189 miliard EUR na [...]* EUR.
(96)
Během restrukturalizace se nesmí příliš přecenit rizika. Ta byla stanovena především na znalostech LPFV z ledna roku 2002. Jejich ohodnocení se může během doby garancí změnit na základě makroekonomických faktorů a intenzivním managementem nemovitostí. Bude ale zajištěno, jak uvolněním smluv LPFV s IBG, tak také díky modalitě odstínění LPFV zemí Berlín, že zemí Berlín bude možno uhrazovat jen skutečné nároky z garancí. Pro zajištění vysoce kvalitního managementu má země Berlín u LPFV práva zásahu i udělování pokynů.
(97)
Byla zavedena také přiměřená kontrolní opatření pro skutečné vyloučení vícenásobného krytí rizik. Rizika z revitalizace a práva nabídky se totiž nekupí aditivně, naopak se násobí. To je zohledněno v nástinu rizik u LPFV. Skutečné vícenásobné riziko krytí naproti tomu spočívá v garanci nájmů a úvěrů skupiny BGB. LPFV zkoumá správnost nároků právně, věcně a účetně. Kontrola, která by vyloučila současné nároky z garance kreditů, již probíhá na základě příkazu země Berlín od ledna roku 2003 a je prováděna společností „BCIA Berliner Gesellschaft zum Controlling der Immobilien-Altrisiken mbH“, kterou má tato země jako jediná ve svém podílovém vlastnictví. Veškeré výkony LPFV, na které se vztahuje převzetí plnění zemí, budou BCIA detailně prozkoumány z právního, věcného a účetního hlediska, stejně jako legitimita každého nároku z garance úvěrů a bilančních garancí. BCIA je pro zemi silným a účinným aparátem pro minimalizaci škod. Zákon o garancích ze dne 16. dubna 2002 totiž výslovně předpokládá, že v souvislosti a odstíněnými riziky nesmí být provedena žádná platba třetí osobě, pokud k tomu není právní nárok.
(98)
Konkrétně disponuje země, resp. BCIA, o jejíž činnosti musí být čtvrtletně informována poslanecká sněmovna, na základě podrobné dohody vůči společnostem podporovaným pro odstínění rizik, následujícími schvalovacími, kontrolními, příkazními a podobnými právy, jejichž výkon je podrobněji uspořádán podle odpovědnosti a postupu:
-
podmínka schválení výplat úvěrových příslibů, pokud jsou překročeny určité mezní hodnoty,
-
spoluúčast při stanovení seznamu pozitiv a ročního vyúčtování pro bilanční garance,
-
podmínka schválení prodeje aktiv, která podléhají garancím účetní hodnoty, pokud jsou překročeny určité mezní hodnoty,
-
podmínka schválení investic, které vedou k dodatečným pořizovacím a výrobním nákladům, pokud jsou překročeny určité mezní hodnoty,
-
podmínka schválení určitých plateb LPFV,
-
právo udělovat pokyny IBG a LPFV ohledně obrany proti nárokům,
-
podmínka schválení odstoupení a jiných dispozic ohledně požadavků podrobné dohody,
-
komplexní informační a dozorová pravomoc,
-
pravomoc souhlasu ohledně ustanovování auditorů u IBG, IBAG a LPFV,
-
právo kontroly účetního dvora Berlín,
-
podmínka schválení restrukturalizace.
(99)
Banka poskytne významný vlastní příspěvek prodejem majetku nebo dceřiných společností, které nejsou nezbytné pro dlouhodobou životaschopnost. Zde se jedná o významné, i ziskové podíly, které se zpeněží cestou veřejného a transparentního řízení. K tomu se přidává předpokládaný prodej oblasti služeb spojených s nemovitostmi. Další vlastní příspěvek není možný, protože BGB již v roce 2001 vyvinula cestou redukce rizikových aktiv veškeré možné aktivity pro to, aby co nejvíce zabránila další ztrátě vlastních prostředků a aby podpořila kvótu vlastních prostředků.
(100)
Byla také potřebná kvóta základního kapitálu a poměr aktiv k vlastnímu kapitálu, předběžně schválené jako záchranná podpora a od roku 2003 vyžadované plánem restrukturalizace. Dosažení předběžně schválené kvóty základního kapitálu ve výši 5 % a poměru aktiv k vlastnímu kapitálu ve výši 9,7 %, jakož i od roku 2006 vyžadované kvóty základního kapitálu přibližně 7,5 % a poměru aktiv k vlastnímu kapitálu ve výši přibližně 12 %, je bezpodmínečně nutné pro další chod podniku, včetně solidního hodnocení ratingovými agenturami. Zejména s ohledem na [...]* a na [...]* schopnosti likvidity BGB je nepostradatelné nadprůměrné vybavení vlastními prostředky, [...]*.
(101)
Průměrná kvóta vlastního kapitálu, resp. poměr aktiv k vlastnímu kapitálu zemských bank/spořitelen se v období 1995 až 2000 pohybovala v rozmezí 5,7 % až 6,8 %, resp. 8,9 % až 10,2 %. Kvóta vlastního kapitálu předběžně povolená pro BGB ve výši 5 % tak leží pod dlouhodobým průměrem se srovnatelnými bankami, zatímco předběžně schválený poměr aktiv k vlastnímu kapitálu představuje rozdíl pouze o 0,1 % oproti střední hodnotě období 1995 až 2000. Tyto kvóty se zdají být velice konzervativní a nezohledňují specifické problémy BGB.
(102)
Kvóty solventnosti celého trhu, tj. soukromých a státních bank v Německu, se pohybovaly - mj. z důvodu v bankovním sektoru chybějící odpovědnosti ručitelů - v rozmezí od 6,3 do 7,3 % (kvóta základního kapitálu), resp. 10,4 % až 11,3 % (poměr aktiv k vlastnímu kapitálu). Již s vyhlídkami na odpadnutí odpovědnosti ručitelů pro státní banky se kvóty solventnosti zemských bank/spořitelen pravděpodobně pomalu srovnají s vyšší úrovní soukromých bank. Díky tomuto efektu se průměrná sazba pro poměr aktiv k vlastnímu kapitálu zemských bank/spořitelen v roce 2006 ceteris paribus (za stejných ostatních podmínek) zvýší z 9,6 % na přibližně 10,9 %. Tím se omezí nárazník vlastních prostředků BGB, za předpokladu poměru aktiv k vlastnímu kapitálu předpovídanému v sanačním konceptu pro rok 2006, z [...]* % na pouze přibližně [...]* %.
(103)
Pro posouzení poměru aktiv k vlastnímu kapitálu tedy nebude relevantní regulační minimum ve výši 8 %, které bylo BAFin fakticky navýšeno na 8,4 % a z důvodu nestabilnosti prakticky leží kolem 8,6 %. Kapitálový trh, resp. ratingové agentury se typicky mnohem více orientují na vhodné orientační body (benchmarky), které ukazují na podstatně vyšší poměr aktiv k vlastnímu kapitálu a podle toho snižují zdánlivě vyšší nárazník vlastních prostředků ve výši téměř [...]* % na přibližně [...]* %.
(104)
V roce 2006 byl nezbytný nadprůměrný poměr aktiv k vlastnímu kapitálu [...]*. Ratingové agentury přikládají při vydání svého hodnocení značný význam struktuře kapitálu a již v minulosti připomínaly zlepšení kvóty základního kapitálu BGB. Na základě těsné korelace mezi ratingem finanční síly a také dlouhodobým ratingem a budoucího odpadnutí záruk ručení je nutné významné zlepšení ratingů finanční síly, aby se zabránilo negativnímu účinku na rozsah a náklady refinancování. K tomu z nového ohodnocení rizikových aktiv podle Basel II vychází výhledově od roku 2006, z důvodu velké nestálosti rizikových aktiv, zvýšená potřeba vlastních prostředků.
IV. STANOVISKA OSTATNÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(105)
Na základě zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení v Úředním věstníku Evropských společenství obdržela Komise stanoviska dvou dalších zúčastněných stran, totiž od Berliner Volksbank a od třetí osoby, která požádala o utajení své identity.
(106)
Berliner Volksbank namítla, že povolení ohlášené podpory na restrukturalizaci podle čl. 87 odst. 3 Smlouvy o ES nepřichází v úvahu. Podpory nespadají do kategorie právních institutů odpovědnosti za instituce veřejného práva a ručení za instituce veřejného práva, a tedy neexistují jako podpora.
(107)
Opatření pro podporu ve prospěch BGB přesahují dosud známé dimenze. Finanční nesnáze BGB souvisí především s mimořádně ztrátovými obchody podniku s uzavřenými fondy nemovitostí. Příčina ztrát u BGB spočívá v tom, že při pořizování se neprováděly prakticky žádné kontroly. Tím byly garantovány příjmy vkladatelům do fondů. Podnik byl považován - možná hlavně kvůli výhodným podmínkám pro vkladatele - za vedoucí podnik na trhu ve spolkovém měřítku.
(108)
Podpora na restrukturalizaci by sice v jednotlivých případech mohla být ospravedlnitelná, a to vzhledem k rostoucím negativním důsledkům nesolventnosti banky na systém bank a na důvěru veřejnosti. Na druhé straně se podle dosavadních rozhodnutí Komise jednalo o příjemce podpory s omezenou regionální působností, takže účinky podpory se koncentrovaly na několik málo konkurentů. Ti byli o to více postiženi důsledky narušení soutěže, zejména Berliner Volksbank, která s BGB konkuruje ve všech svých obchodních oblastech.
(109)
Výše a intenzita podpory by se musely omezit na minimální míru, nutnou na restrukturalizaci. To však není možno rozeznat. Garance země za rizika z oblasti nemovitostí odpovídá neomezené doplatkové povinnosti, protože s tím spojená pořizovací povinnost země Berlín v současné době nemůže být vyčíslena, a tak odpovídá „bianko šeku“ pro budoucí ztráty. Podniku však nesmí být poskytnuta žádná přebytečná hotovost. Již svou výší (21,6 miliard EUR) a délkou trvání (třicet roků) je garance nepřiměřená, zajišťuje bance prakticky neomezenou platební schopnost a tím má významné účinky na narušení trhu. Díky úplnému zbavení banky rizik z obchodů se službami v oblasti nemovitostí v operativním bankovním obchodování získá BGB „bezpodmínečnou licenci“ k předkládání nabídek za libovolných podmínek, např. při prodeji nebo pronájmu nemovitostí. Zejména pokud by takto banka dosáhla ztrát, byly by tyto ztráty zemí Berlín znovu plně kompenzovány. Ve svém výsledku tím garance svou výší odpovídá neomezené doplatkové povinnosti, která již ve své podstatě nemůže být schválena a chybí v ní nutná konkretizace ve smyslu příslušného zákona. Kumulativní záruka přísunu kapitálu a záruka odstínění rizik by dále vedly k dvojitému krytí. Při stanovení subvenčního ekvivalentu záruky by se muselo zohlednit to, že by to byla zcela jistě otázka velkého objemu dluhů. V nejnepříznivějším případě vychází země z částky 6,1 miliard EUR. Pokud se musí realisticky počítat s výskytem případu ručení (což zjevně nelze vyčíslit), odpovídá výše podpory garance jejímu nominálnímu obnosu.
(110)
Trh finančních služeb se vyznačuje silnou konkurencí mezi podmínkami s významným tlakem na marže. Proto lze očekávat, že BGB předá dál svoji výhodu získanou podporou a tím dojde k významnému narušení hospodářské soutěže na úkor jejích soutěžitelů. To je mimořádně vážné, protože podpora bude poskytnuta subjektu s vedoucím postavením na trhu v regionu Berlín/Braniborsko, jehož podíl na trhu je podle vlastního ohodnocení téměř 50 % a který má více než 50 % všech poboček kreditních ústavů v Berlíně. BGB stojí s Berliner Volksbank a se svými hlavními oblastmi obchodu - obchodu se soukromými zákazníky a se zákazníky z vrstev středních podniků - v bezprostředním centru soutěže a obsazuje k dnešnímu dni podíl na trhu, který je mnohokrát vyšší než podíl Berliner Volksbank. Podpora tím přispívá k další hospodářské „konsolidaci moci“ na berlínském bankovním trhu. Poměrně silná pozice BGB na trhu je také důsledkem strategie více obchodních značek BGB, která se objevuje ve spojení s více ústavy pod různými obchodními značkami, resp. firmami. BGB sleduje takovou obchodní strategii, která se oddělila od strategie rentability a díky svým subvenčním podmínkám vedla k vytlačení konkurence.
(111)
Předložený plán restrukturalizace není vhodný z důvodu nedostatku konečného konceptu trvalého ozdravení, které by umožnilo obnovení životaschopnosti podniku. Je založen na optimistických předpokladech, není dostatečně konkrétní a nadměrně zdůrazňuje pozitivní aspekty. Kromě toho není určen k tomu, aby zajistil dlouhodobou rentabilitu a tím životaschopnost podniku, protože vychází pouze z cílové rentability cca. 6 - 7 %, což je pouze polovina průměru běžného v oboru. Konečně se koncept restrukturalizace nezmiňuje ani o budoucích právně-podpůrných povinnostech splatnosti ohledně související kontroly přesunu WBK na zemskou banku v roce 1993.
(112)
Nutnost zmírnění nepříznivých účinků na soutěžitele, daná pokyny Komise, omezením přítomnosti příjemce podpory na relevantních trzích po ukončení restrukturalizace, nebyla dostatečně zohledněna, protože obchodní aktivity na relevantních trzích budou dokonce rozšířeny. Podle konceptu restrukturalizace má být jako kompenzace za uzavření různých poboček mimo Berlín umožněno zvýšení výnosů obchodováním se soukromými a firemními zákazníky především zaměřením a rozšířením obchodních aktivit v Berlíně. BGB plánuje ústup jen z těch trhů, na nichž dosud nedosáhla žádný zásadnější význam. Oznámené uzavření poboček nemůže vést k redukci přítomnosti BGB na trhu, nýbrž odpovídá spíše obecnému trendu na trhu finančních služeb v Německu, který platí za „over-banked“. Bude nutno stanovit rozsah protislužeb poskytnutých BGB, a to na základě současné, trh ovládající pozice BGB na berlínském bankovním trhu, protože právě zde se nejsilněji projeví účinky deformující konkurenci. Pro opatření Komise k vyrovnání deformace trhu, způsobeného podporou, přichází v úvahu prodej části skupiny BGB. Zde by se nabízel např. prodej „Berliner Bank“, která disponuje na relevantních segmentech trhu takovým podílem, který odpovídá podílu Berliner Volksbank. Prodej Berliner Bank by měl tu výhodu, že se tu jedná o organizačně rozsáhlý samostatný ústav, který má vlastní pozici na trhu, a proto by mohl být bez větších problémů převzat některým soutěžitelem. Náklady takového obchodu by byly, s ohledem na výši podpory, přiměřenou kompenzací za její účinky, které významně narušují hospodářskou soutěž.
(113)
Uvedená podpora je vedle státních garancí za záruky (odpovědnosti za instituce veřejného práva a ručení za instituce veřejného práva) a vedle přenesení úseku Wohnbau-Kreditanstalt na Landesbank Berlin pouze jedním z mnoha finančních podpůrných opatření veřejného sektoru ve prospěch BGB. Podpora povede ke kumulaci, která musí být zohledněna i při stanovení kompenzačních opatření za podporu na restrukturalizaci.
(114)
Zvýšení poměru aktiv k vlastnímu kapitálu na 9,7 % není nutné. Právně je nutné závazně dodržet pouze v KWG právně předepsané minimum 8 % a také v pokynech Komise uvedené „nezbytně nutné minimum“.
(115)
Kumulace odstínění rizik a přísunu kapitálu není nutná, protože jen první faktor pokryje rizika ze ztrát v oblasti nemovitostí. Přísun kapitálu povede k „dvojitému vyrovnání ztrát“ zemí Berlín. BGB by mohla použít takto navíc získané prostředky pro jiné obchodní oblasti.
(116)
Kromě toho existují náznaky další podpory. Senát jedná s vybranými investory o převzetí banky. Prodej by neproběhnul za tržní cenu, protože nabídkové řízení není otevřené pro všechny, není transparentní a nediskriminační.
(117)
Zdá se, že budoucí strategie banky bude spočívat především v tom, že zredukuje svou činnost, kapacity a infrastrukturu a že se bude koncentrovat na obchodování se soukromými a firemními zákazníky v regionu. Tento koncept se musí zakládat na předpokladu, že porostou tyto regionální trhy a podíl banky na nich. Existují ale některé pochybnosti a rozpory ohledně podílu banky na trhu v těchto oblastech. Dále je nejisté, zda banka vůbec může stavět na solidní zákaznické základně. Obchodní značka „Berliner Bank“ vykazuje slabiny. Na základě problémů s obchody s financováním nemovitostí v minulosti existují pochybnosti o budoucím úspěchu. Zachování významného podílu na obchodech na kapitálovém trhu je pro regionální banku netypické.
(118)
Úspěch provedení plánu restrukturalizace závisí především na tom, zda se podaří realizovat ambiciózní plány na redukci počtu zaměstnanců a zavedení nového systému kontroly rizik, jakož i zlepšení informačního systému. O tom však existují pochybnosti, protože zatím přijatá opatření k redukci počtu zaměstnanců zůstala za stanovenými cíli a je nutno počítat s odporem zaměstnanců i odborové organizace. Kromě toho velká část dosud přijatých omezení souvisí s opatřeními v oblasti tzv. outsourcingu. Z toho však nelze očekávat žádné dlouhodobé snížení nákladů, protože je nutno hradit náklady za převedené zaměstnance banky ve formě zvýšených služebních poplatků.
(119)
Banka bude muset být podle bodu 34 pokynů v budoucnu schopna soutěžit na trhu samostatně. Existují pochyby o tom, zda cílové výnosy vlastního kapitálu ve výši 7 %, dosažené v roce 2006, k tomu budou dostatečné. Proto nelze vycházet z obnovení dlouhodobé životaschopnosti. Takové nízké výnosy nejsou opodstatněné ani při splnění státních úkolů od spořitelny, protože ty jsou irelevantní pro posouzení výnosu.
(120)
Pokud bude trvat státní vlastnictví, existují značné pochybnosti o tom, zda může být vytvořena a zajištěna životaschopnost banky. Země Berlín by byla vystavena značnému politickému tlaku při ukončení pracovních poměrů. Všeobecně by země Berlín nebyla schopna provést plán restrukturalizace. Grémia banky by byla dále obsazována politicky, což by s sebou přineslo střety zájmů. Tyto problémy by trvaly také při převzetí jinou německou zemskou bankou.
V. REAKCE NĚMECKA NA STANOVISKA OSTATNÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(121)
Německo zaujalo stanovisko k poznámkám Berliner Volksbank i anonymní třetí osoby. Výklad Berliner Volksbank k údajným starším podporám je podle stanoviska Německa scestný. Neexistují žádné významné finanční zdroje vytvořené domnělou podporou. Jinak by se skupina nenacházela v existenčních potížích. Ostatně Komise ohodnotila záruční instituty odpovědnosti za instituce veřejného práva a ručení za instituce veřejného práva jako stávající podporu, a proto nesmí být zohledněny jako náklady BGB. Přísun kapitálu ve formě podpory na záchranu měl ve skutečnosti být bance k dispozici trvale, což však odpovídá pokynům a praxi Komise ohledně podpor na restrukturalizaci. Přivedení WBK do LBB bylo komisí zkoumáno v samostatném řízení, Německem to však nebylo kvalifikováno jako podpora.
(122)
BGB má sice na berlínském bankovním trhu relativně silnou pozici jak v obchodu se soukromými, tak firemními zákazníky. Její podíly však nedosáhly takové výše, jak tvrdí Berliner Volksbank. Objemové podíly na trhu jsou výrazně nižší než podíly vztažené k počtu zákazníků, protože Berliner Sparkasse vykazuje množství účtů s nízkým objemem úvěrů a vkladů, což se ukazuje spíše jako přídavný nákladový faktor.
(123)
Plán restrukturalizace obsahuje všechny potřebné podklady v nutné míře podrobnosti. Německo vidí v předloženém plánu stabilní základ pro zajištění rentability BGB. Rentabilita celého bankovního sektoru v Německu významně poklesla z důvodu celkové hospodářské situace. Průměrné výnosy vlastního kapitálu se snížily z 11,2 % v roce 1999 přes 9,3 % v roce 2000 na pouhých 6,2 % v roce 2001. Ve zprávách spolkové vlády se důsledně uvádí a odvozují výsledky každé jednotlivé obchodní oblasti pro období 2001 - 2006. Současně proběhlo celkové plánování podle vzorce: suma výnosů, provozní výsledek před a po opatřeních na předcházení rizik a zisk před zdaněním.
(124)
Kroky potřebné k provedení plánu restrukturalizace jsou u BGB naplánovány do dvou fází:
-
na koncepční úrovni zpracovala nejdříve dílčí koncept pro každou budoucí obchodní oblast, nezávisle na tom, zda tato oblast patří mezi ty, které je nutno zachovat, dále rozvíjet, přeměnit nebo prodat,
-
na praktické úrovni podložila každý takový dílčí koncept konkrétními, k provedení nutnými opatřeními a tato opatření znovu ohodnotila náklady.
(125)
Tím byl k dispozici úplný koncept. Od té doby byla jednotlivá opatření dále konkretizována a opatření na úrovni obchodních oblastí byla dále podrobně rozváděna a zahrnuta do rozsáhlého celkového plánu. K provedení byly vyvinuty dva speciální nástroje doplňující obvyklý postup výsledek-kontrola. Jeden nástroj je určen pro sledování všeobecných opatření, druhý pro sledování personálních opatření. Tyto nástroje umožnily měsíční srovnání plánovaných a skutečných hodnot, a tím stálou kontrolu úspěchu provádění.
(126)
Banka považuje za typický úkol regionálních bank jen financování nemovitostí. Sem nepatří oblast služeb spojených s nemovitostmi, v níž vznikají rozsáhlé ztráty, které si potom vyžadují sanaci bank a státní odstínění rizik. Opuštění této obchodní oblasti nabídla BGB jako kompenzační opatření. Vůči úvěrům na nemovitosti neexistují ani žádné nízké preventivní kvóty.
(127)
V budoucnosti bude přistoupeno k mnoha opatřením jak v nových, tak i ve stávajících obchodech, jakož i v oblasti controllingu, aby se výrazně snížilo riziko v obchodní oblasti financování nemovitostí. V nových obchodech se budou aktivity koncentrovat na atraktivní působiště, diverzifikuje se riziko činností v regionech v rámci Německa, dále se bude rozvíjet orientace na zahraniční obchod a upustí se od rizikových obchodních segmentů, zejména staveb. V rámci stávajících obchodů budou nasazeni specialisté na rizika v ohrožených závazcích a přijmou se kritické rozbory a nová ohodnocení stavů. V oblasti controllingu se v rámci celé skupiny zavede kontrola rizik, která také vytvoří rámec pro jednotlivé nástroje kontrol. Mezi tyto nástroje patří systém omezení tržních a adresných rizik, systém včasného varování, strategie sanace a také task force pro angažovanost nad rámec dílčí banky.
(128)
Restrukturalizace povede, oproti názoru Berliner Volksbank, k omezení přítomnosti na trhu tím, že se opustí obchodní oblast velkých zákazníků a veřejného sektoru, jakož i k přeměně jiných obchodních oblastí. Opuštění maloobchodní oblasti by z hlediska ekonomického nebylo smysluplné, protože by se tím zasáhlo jádro podniku a následně by se ohrozil výhled na privatizaci. Kromě toho se ani v maloobchodní oblasti nebude zvyšovat přítomnost na trhu. Banka se úplně stáhne ze spolkové země Braniborsko, s výjimkou Postupimi. V zemi Berlín se přítomnost na trhu díky uzavření poboček znatelně sníží.
(129)
Odstínění rizik nepředstavuje žádný „bianko šek pro budoucí ztráty“, protože rizika zahrnutá do odstínění rizik jsou všechna do jednoho stará rizika. Rizika vzniklá z obchodů uzavřených po 31. prosinci 2001 nejsou všeobecně uvažována, rizika z fondů nemovitostí jsou uvažována jen pokud příslušný fond byl založen do 31. prosince 2000.
(130)
Odstínění rizik není ani „bezpodmínečnou licencí k předkládání nabídek za libovolných podmínek, např. při prodeji nebo pronájmu nemovitostí“. Podrobná dohoda obsahuje v čl. 17 odst. 2, čl. 35 odst. 2 a v čl. 42 odst. 5 četné podmínky souhlasu ve prospěch země. Dále článek 46 podrobné dohody stanoví rozsáhlou povinnost pro snížení škod, podle které jsou podporované společnosti povinny snažit se podle nejlepšího svědomí udržovat nároky země co možná nejmenší a aktiva získaná s garancí účetní hodnoty zhodnocovat co nejlépe, resp. optimálně pronajímat objekty nebo je jinak využívat. Při porušení tohoto ustanovení musí příslušná společnost uhradit škodu.
(131)
Ani odstínění rizik neodpovídá neomezené výši doplatkové povinnosti. Protože oproti právní doplatkové povinnosti je závazek země Berlín z odstínění rizik jednak součtově, jednak předmětově omezený, a to na taková rizika, která jsou v podrobné dohodě konkrétně vyjmenována a která vznikla k 31. prosinci 2001. Odstínění rizik je také dostatečně konkretizováno. Již základní dohoda ze dne 20. prosince 2001 obsahuje konkrétní výčet společností podporovaných úvěrovými a rozvahovými garancemi, a podrobná dohoda tento výčet pouze v některých detailech upravila. Podíly a právní vztahy jsou uvedeny v podrobné dohodě a ve smlouvách s ní souvisejících. Také rozměr rizik pokrytých odstíněním rizik je dostatečně konkretizován.
(132)
Kvóta vlastního kapitálu, které se BGB snaží dosáhnout, není příliš vysoká. Důvěra investorů a vkladatelů v BGB je totiž trvale narušena. Banka přesto nemá žádné [...]*, které by normálně byly brány v úvahu vedle kvóty vlastního kapitálu, aby bylo možno posoudit schopnost účasti banky na kapitálovém trhu. Privatizace banky dále předpokládá, že po odstranění podílu země bude vlastní kapitál přijat na kapitálový trh za snesitelných podmínek. To vyžaduje stabilní kvótu vlastního kapitálu ležící výrazně nad zákonnou minimální hodnotou.
(133)
Privatizační postup ostatně neobsahuje žádné prvky podpory a nevykazuje žádné procesní nedostatky. Během řízení neexistovala žádná diskriminace.
VI. POSOUZENÍ OPATŘENÍ PRO PODPORU
(134)
Přísun kapitálu, odstínění rizik a vklad přislíbený v dohodě o splátkách zemí Berlín by byly poskytnuty zemí Berlín, a obsahovaly by tedy i státní prostředky. Prostředky byly poskytnuty za podmínek, které nejsou přijatelné pro investora v tržním hospodářství. Celkově se jedná o sumu ve výši několika miliard eur, která bude trvale poskytnuta společnosti nacházející se ve vážných finančních nesnázích.
(135)
Přísunem kapitálu ve výši 1,755 miliard EUR, za který může země očekávat přiměřené výnosy, došlo ke zvýšení podílu v BGB z téměř 57 % na přibližně 81 %.
(136)
Odstínění rizik bylo poskytnuto na období třiceti let. Dohodnuté garance činí teoreticky nejvýše 21,6 miliard EUR. Tato suma kryje všechna teoreticky myslitelná rizika a zahrnuje například garanci nájmů při úplném výpadku všech nájmů ([...]* EUR), odhad kompletních nákladů na stavbu všech budov a venkovních zařízení pro takzvané revitalizační garance ([...]* EUR) nebo úplnou ztrátu garantovaných účetních hodnot IBG/IBAG a jejich dceřiných podniků ([...]* EUR). 100 % výpadek nájmů, stržení a nová výstavba všech budov, jakož i úplná ztráta účetních hodnot jsou však i za velice pesimistických předpokladů nereálné. Německo proto uvedlo následující odhadní hodnoty pro případné uplatnění: 2,7 miliard EUR v optimistickém případě (scénář „best-case“), 3,7 miliard EUR v základním případě (scénář „base-case“) a 6,1 miliard EUR v pesimistickém případě (scénář „worst-case“).
(137)
Německo v průběhu řízení poskytlo také podklady pro tyto odhadní hodnoty. Přitom byly přijaty předpoklady pro tyto tři scénáře z hlediska různých rizik. Se zřetelem na garanci nájmů se to například týká různých předpokladů výpadku nájmů s ohledem na inflaci (skutečná inflace zůstává za výhledovou inflací), ve formě snížení nájmů nebo úplného výpadku nájmů. Přitom předpovídaný výpadek nájmů činí v případě scénáře best-case 1,4 miliard EUR, v případě scénáře base-case 1,9 miliard EUR a při pesimistickém scénáři 3,5 miliard EUR.
(138)
Německo také vysvětlilo, že očekávané nároky, uplatněné z ekonomického hlediska, odpovídají scénáři worst-case s odhadní hodnotou 6,1 miliard EUR ([...]* EUR pro nároky z garancí nájmů, [...]* EUR pro garance nejvyšší ceny, [...]* EUR pro garance na revitalizaci, [...]* EUR pro garance účetní hodnoty a [...]* EUR pro ostatní položky) a tím odpovídají ekonomické hodnotě podpory. Tato ekonomická hodnota byla podložena alternativními úvahami Německa: Bez garancí odstínění rizik by musela být veškerá rizika „osvobozena“ přísunem kapitálu ve výši přibližně [...]* EUR - [...]* EUR. Přitom by připadlo přibližně [...]* EUR na současnou hodnotu výše popsaných garancí (nominální ekonomická hodnota: 6,1 miliard EUR); [...]* EUR až [...]* EUR na přísun kapitálu k podložení pro stejný účel přislíbených a použitých úvěrů bank skupiny společnostem v oboru služeb spojených s nemovitostmi (které je třeba připočítat, v případě neúplného pokrytí nominálních teoretických nejvyšších rizik z garancí nájmů, revitalizace a účetní hodnoty, k rizikovým aktivům ve výši až [...]* EUR), jakož i [...]* až [...]* EUR na zajišťovací přirážku.
(139)
Německo v této souvislosti také uvedlo, že přesto není z právních důvodů možné omezení nejvyššího záručního obnosu pro odstínění rizik na ekonomickou hodnotu přibližně 6 miliard EUR. Všechna teoreticky myslitelná, výše uvedená rizika jsou pokryta jen částkou 21,6 miliard EUR, kdy úvěry bank skupiny společnostem v oboru služeb spojených s nemovitostmi, které byly také přislíbeny a použity z důvodu rizik z garancí nájmů, revitalizace a jiných výše uvedených garancí, hrají roli při přepočtu koeficientu vlastních prostředků dílčích bank a skupiny, protože ty byly při přepočtu zatíženy 0 % a tedy s nimi nebylo počítáno a také nebyly započteny do mezí velkých úvěrů. Omezení nejvyšší zaručené hodnoty na hospodářsky reálné riziko by naproti tomu vedlo k tomu, že k rizikovým aktivům by se musely připočítat úvěry ve výši až [...]* EUR, horní hranice velkých úvěrů by byla překročena a klesající čísla vlastních prostředků by způsobila nutnost přísunu dalšího kapitálu. BAFin potvrdil dopisem ze dne 7. března 2003 nutnost vycházet, z dozorčího hlediska, ze všech teoreticky možných rizik i přes nižší ekonomickou hodnotu.
(140)
Komise uznává tuto nutnost vycházet, z dozorčího hlediska, ze všech teoreticky možných rizik ve výši 21,6 miliard EUR. Dále vychází z právního ocenění opatření na základě Německem předloženého zdůvodnění ekonomické hodnoty podpory, obsažené v odstínění rizik ve výši 6,1 miliard EUR. Tato částka odpovídá německými předpoklady podloženému reálnému worst case neboli pesimistickému scénáři a je proto vyžadována pro posouzení již z důvodu opatrnosti. Za další by to znamenalo částku v přibližně stejné výši jako při alternativním uvolnění záruky rizik formou přísunu kapitálu.
(141)
S ohledem na vklad země Berlín, přiznaný v dohodě o úhradě rizik, je nejdříve třeba poznamenat, že tento vklad bude použit jen tehdy, pokud Komise ukončí řízení C 48/2002 („LBB/IBB“) (20) rozhodnutím o splacení a i v tomto případě bude poskytnut sanační dotace jen v takové výši, která je nutná k tomu, aby se zabránilo poklesu v dohodě uvedené kvóty kapitálu u LBB a/nebo skupiny BGB. Protože šetření v řízení „LBB/IBB“ ještě není ukončeno, není v současné době možné stanovit přesnou ekonomickou hodnotu této podpory. Pro účely posouzení pro konkurenci však může být uvedena teoretická horní hranice ve výši 1,8 miliard EUR (21).
(142)
Opatření jsou umožňují výrazné zlepšení finanční situace BGB. Doposud zabránily dozorčím zásahům, jako je dočasné uzavření a pravděpodobná nesolventnost významných dílčích úseků skupiny, a tím pádem umožňují narušení hospodářské soutěže. Podnik je spolu se svými dceřinými společnostmi jednou z největších německých bank. V roce 2002 obsadil s bilanční sumou skupiny ve výši přibližně 175 miliard EUR dvanácté místo. BGB je ve svých nejdůležitějších obchodních oblastech činná na regionální, národní a mezinárodní úrovni. Sektor finančních služeb celkově se vyznačuje vzrůstající integrací a ve významných dílčích oblastech se realizuje vnitřní trh. Existuje silná konkurence mezi finančními institucemi různých členských států, která se po zavedení jednotné měny dále zesílila. Opatřeními a jejich účinky na současné i potenciální soutěžitele došlo k narušení hospodářského soutěže - resp. hrozí, že hospodářská soutěž bude narušena. Existuje silná konkurence mezi finančními institucemi různých členských států, která se po zavedení jednotné měny dále zesílila. Narušení hospodářské soutěže současně ovlivňuje obchod mezi členskými státy. Z tohoto důvodu představují opatření státní podporu podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Německo tento názor nezpochybňuje.
(143)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení poukázala na to, že na přísunu kapitálu se nepodílela jen země Berlín, ale také NordLB, ovšem částkou, která byla vzhledem k podílu nižší, než objem jí vlastněných akcií před přísunem (166 milionů EUR odpovídá 8,3 % navýšení kapitálu, při vlastnictví 20 % akcií před přísunem kapitálu). Komise nemohla v té době toto opatření posoudit z důvodu chybějících dalších informací a proto nevyloučila, že se v případě kapitálu dodaného z NordLB také jedná o státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Komise požádala Německo, aby dodalo potřebné informace.
(144)
Německo objasnilo, že navýšení kapitálu NordLB neobsahuje žádnou podporu, protože proběhlo podle zásady investora v tržním hospodářství. NordLB se - jako soukromý vlastník akcií stejně jako drobní akcionáři - podílela na navýšení kapitálu neproporcionálně, ačkoliv země Berlín a BGB očekávaly účast odpovídající výši jejího podílového vlastnictví. Podílovému vlastnictví NordLB před přísunem kapitálu 20 % by odpovídala výše dodaného kapitálu téměř 400 milionů DM. NordLB se taková účast podnikatelsky stejně nezdála smysluplná. Na druhé straně zřeknutí se podílu na navýšení kapitálu by znamenalo pokles podílu vlastněného NordLB na 4 %. NordLB by tím ztratila práva spolurozhodování, která jsou zaručena od minimálního podílu vlastnictví 10 %, tato práva zahrnují např. soudní ustanovování mimořádných auditorů nebo prosazení požadavků společnosti vůči členům představenstva a dozorčí rady. Dále NordLB v srpnu roku 2001 podala, v souvislosti s ještě neuzavřeným úvahami o prohloubení spolupráce a také o případné fúzi, „nabídku hájící její zájmy“. Bez žádného podílu na navýšení kapitálu by to bylo sotva hodnověrné. Všeobecně se jednalo o rozhodnutí, které bylo z hlediska podnikatelských záměrů NordLB pečlivě zváženo.
(145)
Protože váha těchto opatření v souvislosti s celkovým charakterem zde popisované podpory je marginální a kvalifikace přísunu kapitálu z NordLB jako podpora nebo běžné tržní jednání nezmění v tomto případě hodnocení Komise, není v tomto ohledu nutné, aby Komise definitivně rozhodla.
(146)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise poukázala na to, že přísun kapitálu a odstínění rizik je třeba společně posuzovat jako neoznámenou podporu s právními následky podle čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 659/1999, protože v podrobné dohodě ani přes oznámení a odkladnou podmínku schválení podpory nelze žádné z těchto opatření vypustit, aniž by se na ně vztahovalo dozorově právní opatření BAFin, jako je předběžné uzavření BGB. Jak také Německo vysvětlilo, jsou obě opatření - odstínění rizik, stejně jako přísun kapitálu, povolený předběžně jako podpora na záchranu - částí jednoho jediného plánu restrukturalizace. Komise je však musí posuzovat jako celek. Právní zařazení obou opatření se proto nemůže lišit.
(147)
Německo k tomu uvedlo své stanovisko, podle něhož odkladná podmínka nechává otevřenou právní účinnost přijatých regulačních opatření, ovšem připouští se, že přísun kapitálu a odstínění rizik jako společný krok způsobily skutečné účinky, protože BGB mohla jen díky těmto opatřením dále pokračovat ve své obchodní činnosti. V této souvislosti položilo Německo také důraz na to, že zákaz poskytnutí podpory podniku nacházejícímu se v nouzi ještě před vydáním konečného rozhodnutí Komise představuje vzhledem k době schvalovacího řízení procesně-právní problém.
(148)
Jak bylo také Německem přiznáno, podpory ve své celkové podobě způsobily faktické účinky před konečným rozhodnutím Komise, protože BGB mohla jen díky těmto opatřením dále pokračovat ve své obchodní činnosti. To neplatí jen pro přísun kapitálu a odstínění rizik, ale také pro závazek země o vkladu upravený v dohodě o splátkách. To sice nabude platnosti jen v případě rozhodnutí Komise o splacení v řízení o LBB/IBB a také jen tehdy, pokud by celková suma splátek vedla k poklesu kvót kapitálu uvedených v dohodě. Tím by byl bez takových zákroků ohrožen úspěch restrukturalizace, včetně obou opatření, takže i toto opatření by přes posunutou podmínku s ohledem na povolení Komisí s jejím ukončením a tedy před jejím schválením ztratilo ekonomické účinky. Komise však bere na vědomí, že Německo i s odkladnou podmínkou, zahrnující dohodu o splátkách, schválení pomoci Komisí a nezpožděným předáváním obsáhlých informací ukázalo připravenost ke spolupráci.
(149)
Finanční zatížení země Berlín, díky podpoře na restrukturalizaci BGB jsou - jak je uvedeno dále v textu - nižší, než zatížení, která by vznikla při aplikaci do roku 2005 existujících státních garancí pro zemské banky, odpovědnosti za instituce veřejného práva a ručení za instituce veřejného práva. To však neznamená, že opatření ve prospěch BGB jsou v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství, a že by tedy nepředstavovala státní podporu. Jednak jsou stávající státní garance samy o sobě, i když do roku 2005, podpory slučitelné se společným trhem. (22) Jednak Komise zjistila, že zde projednávané podpory pro BGB umožnily bance pokračovat v obchodní činnosti a tím napomohly celé skupině, včetně různých soukromoprávních podniků skupiny. Liší se tedy ve své právní podstatě jednotlivého dosahu čisté realizace státních garancí odpovědnosti za instituce veřejného práva a ručení za instituce veřejného práva, které platí jen pro zemskou banku LBB, tedy pro část skupiny. Z těchto důvodů představují všechny zde kontrolované podpory nová opatření pro podporu.
(150)
Protože opatření pro podporu nebyla poskytnuta na základě schváleného režimu podpory, musí Komise přezkoumat jejich slučitelnost se společným trhem podle článku 87.
(151)
Podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES jsou podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem, nestanoví-li tato smlouva jinak.
(152)
Článek 87 Smlouvy o ES však povoluje výjimky ze zásady neslučitelnosti státní podpory se společným trhem. Ustanovení o výjimkách podle čl. 87 odst. 2 Smlouvy o ES by mohla zdůvodnit slučitelnost podpory se společným trhem. Opatření pro podporu, která se musí přezkoumat, však nemohou být považována ani za podpory sociální povahy poskytované individuálním spotřebitelům (písm. a)) ani za podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi (písm. b)), ani za podpory poskytované hospodářství určitých oblastí Spolkové republiky Německo postižených dotčených rozdělením Německa (písm. c)). Tyto výjimky však v daném případě nejsou použitelné.
(153)
S ohledem na ustanovení o výjimkách podle čl. 87 odst. 3 písm. b) a d) Smlouvy o ES je třeba konstatovat, že podpory nemohou být považovány za podpory, které mají napomoci uskutečnění některého významného projektu společného evropského zájmu anebo napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu, ani za podpory určené na pomoc kultuře a zachování kulturního dědictví.
(154)
Komise dále zkoumala opatření pro podporu z hlediska ustanovení o výjimkách podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES. Při posuzování podpor, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem, vychází Komise z příslušných pokynů Společenství. Podle názoru Komise nejsou v daném případě použitelné žádné jiné než již uvedené Pokyny Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích (23) („pokyny“). Komise je dále toho názoru, že popsaná opatření pro podporu přispívají k financování restrukturalizace podniku, a proto se musí považovat za podpory na restrukturalizaci.
(155)
Podle pokynů jsou podpory na restrukturalizaci přípustné jen tehdy, pokud neprobíhají v rozporu se zájmy Společenství. V pokynech je povolení podpor Komisí vázáno na splnění určitých předpokladů:
(156)
Komise má za to, že je dostatečně prokázáno, že BGB je třeba považovat za podnik v nesnázích ve smyslu oddílu 2.1 (bod 30 v kombinaci s body 4 až 8) pokynů.
(157)
V bodu 4 pokynů se vychází z toho, že podnikem v nesnázích je takový podnik, „který není schopen prostřednictvím zdrojů svých či prostředků získaných od svých vlastníků/akcionářů nebo věřitelů zastavit ztráty, které ho bez vnějšího zásahu orgánů veřejné moci během krátkého či střednědobého období téměř jistě přivedou k úpadku“. Tyto okolnosti zřetelně nastaly u BGB. Byla sice přijata zde zmíněná opatření země Berlín, tedy většinového akcionáře BGB, která zachránila BGB před zastavením obchodní činnosti. Bylo však již stanoveno, že investor v tržním hospodářství by tyto prostředky za daných podmínek neposkytnul.
(158)
Bez pomocných opatření země by poklesly kvóty kapitálu pod minimální hodnoty předepsané KWG, takže by BAFin (v té době BAKred) musel přijmout potřebná opatření podle § 45 - 46a KWG, jako je například přechodné uzavření. Kromě toho BGB v okamžiku poskytnutí podpor splnila také další kritéria pro definici podniku v nesnázích podle bodu 6 pokynů; patří k nim zvyšující se ztráty, rostoucí dluh a rostoucí úrokové platby, jakož i klesající čistá hodnota aktiv.
(159)
Podpory na restrukturalizaci mohou být podle bodu 28 pokynů poskytnuty jen tehdy, pokud jsou splněna přísná kritéria a pokud je jisté, že jakékoli narušení hospodářské soutěže bude vyrovnáno prospěchem vyplývajícím z přežití podniku, zejména tehdy, kdy je jasné, že čistý dopad propouštění v důsledku úpadku podniku ve spojení s dopadem na jeho dodavatele by zhoršil místní, regionální či vnitrostátní problémy zaměstnanosti, nebo výjimečně pokud by zmizení podniku vyústilo v monopolní nebo oligopolní situaci.
(160)
Poslední podmínka může být pro oblast Berlín vyloučena z důvodu počtu tam působících bank, jakož i na základě struktury trhu pro soukromé a firemní zákazníky, na kterém je BGB se svými obchodními značkami „Berliner Bank“ a „Berliner Sparkasse“ neustále vedoucím podnikem na trhu. Pro případ možného konkurzu v regionu vedoucí banky a na něj navazující možný prodej jejích částí, nelze počítat se zhoršením struktury hospodářské soutěže. To je myslitelné jen v extrémním, nepravděpodobném a tedy teoretickém scénáři, kdy by po insolvenci některý z nejsilnějších regionálních soutěžitelů získal všechny dceřiné společnosti/majetek BGB a zrušil její regionálně silnou pozici. Zejména potom je však nutno vyloučit, z důvodu následující kontroly fúze, vznik monopolu nebo úzkého oligopolu. Na národních a mezinárodních trzích není pozice BGB dostatečně silná, aby v případě možného konkurzu a následujícího prodeje došlo ke vzniku monopolní nebo oligopolní situace. Německo tyto úvahy nerozporovalo ani v rozhodnutí Komise o zahájení řízení.
(161)
S ohledem na ekonomické a sociální účinky v Berlíně předložilo Německo odhad, v němž srovnalo účinky restrukturalizace BGB s účinky dopadu ukončení jejího působení/jejího konkurzu, především v souvislosti se zaměstnaností a příjmy z daní pro zemi Berlín. Bylo předloženo, že nesolventnost až do roku 2006 by v Berlíně vedla ke ztrátě 7 200 pracovních míst (minus 59 %), namísto ztráty 3 200 pracovních míst (minus 26 %) v případě restrukturalizace. Roční příjmy z daní pro zemi v roce 2006 by v případě restrukturalizace poklesly přibližně o 70 milionů EUR, bez restrukturalizace o 150 milionů EUR. V rozhodnutí o zahájení řízení Komise poznamenala, že tyto odhady nelze z důvodu chybějících dalších vysvětlení zkontrolovat.
(162)
Německo v této souvislosti poskytlo další informace, mimo jiné výpočty Německého institutu pro ekonomický výzkum (Deutsches Institut für Wirtschaftsforschung, DIW). Podle těchto výpočtů by tehdejší nesolventnost BGB vedla v Berlíně ke ztrátě 7 000 až 10 000 pracovních míst (z 12 200 pracovních míst existujících v roce 2001 v Berlíně), naproti tomu restrukturalizace by podle aktualizovaného plánu vedla ke ztrátě 3 500 berlínských pracovních míst do roku 2006. Komise považuje počet ztracených pracovních míst v případě nesolventnosti za přehnaný, protože i v tomto scénáři by mohly být obchodní úseky posouzené jako rentabilní dále provozovány novými majiteli v restrukturalizované formě. Dále ztráta pracovních míst v Berlíně způsobená restrukturalizací leží podle aktuálních odhadů s 5 000 pracovními místy výrazně výše, než se původně předpokládalo. Na druhé straně je třeba souhlasit s odhady Německa, že z důvodu náhlé nesolventnosti by došlo ke ztrátě výrazně vyššího počtu pracovních míst než v případě řízené dlouhodobé restrukturalizace, protože v prvním případě by došlo k takzvanému „fire sales“ a uzavření úseků, u nich by nebylo možné provést restrukturalizaci. Přitom je třeba zohlednit nepřímé ztráty pracovních míst způsobené dominovým efektem. Z tohoto důvodu by došlo díky přímým i nepřímým daňovým účinkům také k ročním výpadkům příjmů země Berlín, které je třeba při 300 milionech EUR ročně označit jako významné, především proto, že se rozloží do celého roku. Potud Komise souhlasí s Německem, že s přežitím podniku jsou spojeny ekonomické a sociální výhody.
(163)
Německo dále v oznámení pro případ hypotetického případu nesolventnosti poukázalo na zdroje zabezpečení pro ztráty LBB a na závazky země. Bez jasné identifikace a kvantifikace těchto záručních rizik však Komise nemohla tyto ekonomické účinky přiměřeně posoudit. Německo proto během řízení předložilo právní posudek, jakož i propočty účinků hypotetické nesolventnosti BGB na výše uvedené výpadky příjmů země Berlín. Přitom se jedná o takové účinky, které by se musely vyřešit velice komplexním vnitroskupinovým propojením rizik (mimo jiné interní vydávání úvěrů, záruky, smlouvy o odvodu výsledků) v součinnosti s LBB a s ještě do roku 2005 existující odpovědností za instituce veřejného práva a ručením za instituce veřejného práva.
(164)
Podle Německa by vedl scénář nesolventnosti BGB, v případě pro ni netypického tichého, s úvěry a garancemi spojeného podílu LBB, ke ztrátám přibližně od 18,5 do 25 miliard EUR, přičemž tyto ztráty by se skládaly především ze ztrát na úvěrových pohledávkách LBB u BGB (v případě bilančního objemu [...]* EUR podle výpadkové kvóty přibližně [...]* až [...]* EUR), ze ztrát hodnoty na pohledávkách zákazníků (v případě bilančního objemu přibližně [...]* EUR podle výpadkové kvóty přibližně [...]* až [...]* EUR), z čerpání garancí zaručených BGB Finance v Dublinu (přibližně [...]* až [...]* EUR), jakož i z nákladů nesolventnosti (přibližně [...]* EUR).
(165)
S odvoláním na údaje Německa by tento scénář vedl k zatížení země ve výši přibližně 31 miliard EUR až 40 miliard EUR. Přitom se předpokládalo, že země se rozhodne zastavit provoz LBB a nebude tedy nutno přistoupit na odpovědnost za instituce veřejného práva, nýbrž uplatní se ručení země za instituce veřejného práva - ručení za celou částku závazků, která není pokryta majetkem LBB (24). Využití ručení za instituce veřejného práva bylo odhadnuto na přibližně [...]* EUR (base-case) až [...]* EUR (worst-case). Další zatížení země ve výši přibližně [...]* EUR (base-case) až [...]* EUR (worst-case) vyplývají z nároků Fondu pro pojištění vkladů německých soukromých bank (Einlagensicherungsfonds der deutschen privaten Banken) (25). Dále se pro poskytnutí likvidity ve výši přibližně 5 miliard EUR vycházelo z kapitálového vkladu země ve výši téměř 2 miliardy EUR a také z nákladů na úroky.
(166)
Komise tyto údaje a propočty zkontrolovala a požádala o další vysvětlení. Došla přitom k výsledku, že v případě scénáře nesolventnosti by díky přetrvávajícím státním garancím za LBB přešly na zemi značná, avšak jen hrubě odhadnutelná zatížení, přitom je však třeba rozlišovat mezi dílčími scénáři s nebo bez dalšího provozování LBB v rámci odpovědnosti za instituce veřejného práva.
(167)
Komise podle vlastního odhadu vychází na základě podkladů Německa z toho, že tato zatížení země při dalším provozování LBB by činila řádově zhruba 13 miliard EUR až 20 miliard EUR. Přitom by země musela nejdříve zaúčtovat ztrátu podílu země Berlín na základním kapitálu BGB (téměř 2 miliardy EUR). Dále by země musela z důvodu odpovědnosti za instituce veřejného práva pro LBB vyrovnat následky čerpání garancí zaručených BGB Finance v Dublinu (Komisí odhadnuté na přibližně [...]* EUR), jakož i ztrátu hodnoty na úvěrových pohledávkách LBB u BGB (odhad přibližně [...]* EUR) tak, aby mohl být řádně zachován její obchodní provoz s ohledem na kritéria solventnosti. Vzhledem k Německem uvedeným možným nárokům Fondu pro pojištění vkladů německých soukromých bank existují nejistoty - [...]*. Významné právní pochyby dále existují s ohledem na právní platnost záruk LBB na určité nároky třetích stran z obchodů s fondy v oblasti služeb spojených s nemovitostmi (například záruky za prospekty, prohlášení o vyloučení vůči osobně ručícím společníkům investičních a účelových společností). Taková rizika proto není možno kvantifikovat.
(168)
Ve scénáři ukončení obchodní činnosti LBB je třeba vycházet z přídavných zatížení země ve výši přibližně 8 miliard EUR (přibližně 6 miliard EUR ztráta hodnoty LBB na pohledávkách zákazníků z důvodu nesolventnosti vyvolané, jakoby dominovým efektem, problémy s hotovostí u zákazníků - zejména společnosti fondů, zásob a stavby bytů, jakož i cca 2 miliardy EUR odpisy z podílů).
(169)
Německo v průběhu řízení také uvedlo, že tyto scénáře se nebudou výrazně měnit u hypotetické nesolventnosti v oblasti služeb spojených s nemovitostmi (odštěpení a likvidace bez odstínění rizik) na základě propojení rizik ve skupině. Směrodatné jsou pro to jednak úvěry, které dceřiné společnosti expandujícího a tím do dalších nesnází upadajícího úseku služeb s nemovitostmi (IBAG/IBG/LPFV včetně dceřiných společností IBAG, IBV a Bavaria) obdržely od dílčích bank skupiny (BGB, LBB a BerlinHyp), jednak také smlouvy o odvodu výsledků uzavřené mezi IBAG a jejími dceřinými společnostmi Bavaria a IBV na jedné straně a mezi BGB a IBAG na straně druhé. Kromě toho poskytla BGB záruky na všechny závazky IBG, Bavaria a IBV, které byly ospravedlněné do roku 1998. Komise nemá žádný důvod pochybovat o této informaci Německa. V tomto ohledu sdílí názor Německa, že odštěpení a likvidace úseku služeb spojených s nemovitostmi IBAG/IBG/LPFV bez odstínění rizik z důvodu propojení rizik by také vedlo k nesolventnosti BGB s výše nastíněnými následky.
(170)
Na závěr je třeba stanovit, že účinky hypotetické nesolventnosti BGB - s pokračováním nebo bez pokračování LBB - lze jen obtížně kalkulovat a že odhady jsou zatíženy velkou nejistotou. Zatížení země jsou proto jen hrubé částky - s rozsahem přibližně 13 až 30 miliard EUR. Při pravděpodobné hodnotě mezi těmito póly lze však s jistotou vycházet z toho, že restrukturalizace s pomocí uvažované podpory s sebou přinese méně závažná zatížení země Berlín.
(171)
Německo v průběhu řízení neuplatnilo požadavek, aby BGB nebo jiné podniky skupiny poskytly služby obecného hospodářského zájmu ve smyslu čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES. Proto Komise, jak již bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, vycházela z toho, že tento aspekt není pro posouzení projednávaných opatření relevantní, a došla k závěru, že podpory nemohou být na základě čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES povoleny.
(172)
Podle oddílu 3.2.2 písm. b) pokynů je poskytnutí podpory podmíněno provedením restrukturalizačního plánu, který musí být schválen Komisí v případě veškerých jednotlivých podpor, a musí být přezkoumána jeho vhodnost pro obnovení dlouhodobé životaschopnosti podniku během rozumné doby. Restrukturalizační plán musí přitom mít omezenou dobu působnosti a musí být založen na reálných předpokladech. Musí popisovat okolnosti, které vedly k nesnázím podniku a poskytnout tak základ pro posouzení, zda jsou navrhovaná opatření vhodná. Plán umožňuje podniku přechod k nové struktuře, která nabízí vyhlídky na dlouhodobou životaschopnost a umožňuje podniku stát na vlastních nohou, tj. umožňuje podniku pokrytí všech nákladů, včetně odpisů, a finančních poplatků a dosažení návratnosti kapitálu dostatečné pro to, aby podnik mohl soutěžit na trhu.
(173)
Komise při svém posuzování vycházela z údajů Německa, mezi jiným z podrobného plánování jednotlivých opatření na restrukturalizaci, výpočtů předpokládaných zisků a ztrát pro období restrukturalizace v období 2001 až 2006 na základě optimistického, pesimistického a základního scénáře, analýzy za problémy odpovídajících strukturálních deficitů a také nákladů za plánovaná opatření na restrukturalizaci. Při svém posuzování se Komise dále opírala o údaje Německa k probíhajícímu provádění plánu restrukturalizace a k modifikacím jednotlivých opatření, včetně časového naplánování určitých prodejů.
(174)
Vzhledem k neúspěchu předcházejícího pokusu o privatizaci a k vysoké roční ztrátě BGB ve výši přibližně 700 milionů EUR za rok 2002 považuje Komise podle sdělení Německa na konci března roku 2003 za nutné, pokusit se nejdříve znovu prohloubit životaschopnost banky jejími vlastními prostředky a, pokud z toho nebude možno vyvodit žádné významné závěry, nechat provést kontrolu nezávislým externím znalcem. Cílem Komise bylo získat určitou jistotu o tom, že BGB může do budoucna soutěžit na trhu samostatně bez nutnosti státní podpory. Bez takovéto jistoty, resp. při trvání pochyb by Komise musela přijmout negativní rozhodnutí o všech v úvahu přicházejících podporách na základě předloženého konceptu restrukturalizace. Neúspěch postupu privatizace vrhl pochyby především na únosnost zbývajících obchodů pro financování nemovitostí. Roční ztráta ve výši přibližně 700 milionů EUR (po zdanění) byla sice způsobena převážně mimořádnými vlivy (minus 593 milionů EUR), zejména rozsáhlými odpisy podílů EUR-Stoxx ve výši 399 milionů EUR, zatímco provozní výsledek po prevenci rizik byl jen lehce negativní (minus 23 milionů EUR) a tím byl o cca 30 milionů EUR dokonce překročen plán pro rok 2002 (minus 53 milionů EUR). Avšak tato vysoká ztráta měla přesto značné negativní dopady na další, jako nárazník pro možné ztráty zamýšlenou a tedy pro životaschopnost určující kvótu základního kapitálu, která tím pádem poklesla na 5,6 % a je tedy s téměř [...]* výrazně pod původní plánovanou hodnotou [...]* pro rok 2002.
(175)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise vedla rozhovory s Německem již na začátku roku 2003, zda by byla možná další kompenzační opatření v oblasti maloobchodu. Německo kvantifikovalo účinky samostatného prodeje Berliner Bank podle tehdejší situace a vycházelo z toho, že Komise nezískala žádnou dostatečnou jistotu o tom, zda zbytek skupiny bude moci v budoucnu samostatně soutěžit na trhu.
(176)
Šetření Komise se zaměřilo především na rizika úvěrů a předcházení rizik v úseku financování nemovitostí a v menším měřítku také v úseku kapitálového trhu. Podle názoru Komise by se mohly odstranit pochybnosti o životaschopnosti, pokud by byl úsek financování nemovitostí nebo alespoň jeho největší část účinně izolován se svými riziky od zbytku skupiny, třeba samostatným včasným prodejem tohoto úseku. Německo však předložilo do června roku 2003 čísla, která Komisi prokázala, že scénář takového účinného izolování celého úseku je neproveditelný. Jako hlavní důvod bylo uvedeno, že prodej by se musel provést bezprostředně po přeúčtování stavu majetku úseku financování nemovitostí (zejména podílů BGB u BerlinHyp s účetní hodnotou [...]* EUR) z investičního majetku na běžná aktiva. To by vyžadovalo ocenění tohoto majetku na aktuální tržní hodnotu, [...]*. Takto vzniklé mimořádné ztráty by zatížily vybavení vlastním kapitálem BGB natolik, že by nebyla dále životaschopná bez další státní podpory.
(177)
Když se ukázalo, že krátkodobé izolování zbytku skupiny od rizik oblasti financování nemovitostí není možné, nezůstala Komisi jiná možnost než pověřit nezávislého experta prověřením životaschopnosti BGB na základě existujícího konceptu restrukturalizace. V popředí přitom stála zejména otázka, zda je možno považovat prevenci rizik za přiměřenou s ohledem na stávající rizika v oblasti financování nemovitostí. Jako poradce si Komise zvolila dne 14. července 2003 společnost pro ekonomickou kontrolu Mazars, která však dostala obsáhlé zadání, jež zahrnovalo také jiná rizika pro životaschopnost banky (např. také obchodování na kapitálovém trhu a oblast velcí zákazníci/zahraničí).
(178)
Návrh znaleckého posudku byl odevzdán podle smlouvy dne 30. září 2003. Nejdůležitější výsledky byly diskutovány dne 3. října 2003 s Německem. Konečná verze posudku byla Německu předána dne 20. listopadu 2003. Na základě posudku společnosti Mazars došla Komise, vzhledem k plánu restrukturalizace, jak byl předložen v září roku 2003 a tedy ještě neobsahoval Německem přislíbené odštěpení Berliner Bank, což bylo přislíbeno až po vystavení znaleckého posudku, k následujícím závěrům ohledně životaschopnosti banky.
(179)
Německo předložilo v lednu roku 2002 Komisi formou oznámení podrobnou, bankou a společností Morgan Stanley zpracovanou studii trhu, v níž byl představen aktuální a v budoucnu očekávaný stav bankovního trhu v Německu a především v Berlíně. Komise považuje tuto studii, se zahrnutím dalších informací předložených po zahájení řízení, za dostatečnou a logicky správnou. K bodům uvedeným v rozhodnutí o zahájení řízení odkazuje Komise na doplňující závěry Německa v 58. bodu odůvodnění a násl.
(180)
Německo především objasnilo, že maloobchodní prodej (soukromí a firemní zákazníci) BGB se koncentruje na zemi Berlín a na její bezprostřední okolí, což představuje prostorově relevantní trh. V nejdůležitějších segmentech trhu, tj. zejména v obchodování s vklady a s úvěry, se podíl BGB na trhu vyznačoval před krizí jen mírnými pozitivními nebo negativními změnami, resp. stagnoval. V Berlíně bylo při počtu téměř 4 000 zákazníků na jednu pobočku obsluhováno výrazně víc zákazníků než byl německý (1 300) nebo evropský (1 800) průměr. V budoucnu bude počet poboček mírně klesat, protože zákazníci budou provádět více transakcí přes internet. Také jinak neexistuje v podstatě nadbytečná kapacita, panuje však intenzivní konkurence, která dále zesiluje tlak na marže a lze očekávat další konsolidaci.
(181)
V oblasti financování nemovitostí je sazba hypotečních půjček v Německu ve srovnání s Evropou velice nízká, a lze pozorovat stále silnější proces koncentrace ve financování hypoték. Dále nedošlo v nedávné minulosti v oblasti hypoték k založení žádného významnějšího subjektu. Heterogenní nabídková struktura a z toho vyplývající konkurence je také jedním z významných důvodů nedostatečné ziskovosti a návratnosti obchodování s hypotékami v Německu. Účastníci na trhu dosáhli v minulosti růstu jen velice agresivní cenovou politikou, což však vedlo v mnoha případech k významným oprávkám, jak ukazuje i příklad BerlinHyp, resp. BGB. Silná fragmentace trhu vedla k intenzivní konkurenci a značnému tlaku na trh. Zatímco poptávka na západě Německa roste, dochází na východě k další konsolidaci nájmů a cen aktiv. Z důvodu intenzivní konkurence a dalšího zostření regulačního prostředí však nelze očekávat žádné výrazné ozdravení německého trhu s hypotékami jako celku.
(182)
Vzhledem k obchodování se službami spojenými s nemovitostmi (obchod s fondy a obchod s investory/rozvojem projektů) není možno sledovat nadměrné kapacity v národním obchodu s fondy. Existuje však vysoká, ale i dlouhodobě nezměněná intenzita konkurence. Na tomto místě je třeba poznamenat, že během řízení bylo přislíbeno vyčlenit celý úsek služeb spojených s nemovitostmi z BGB.
(183)
V obchodování na kapitálovém trhu je BGB podle údajů Německa aktivní v obchodování s akciemi a obligacemi (vlastní obchod a obchodování se zákazníky), ve vydávání emisí a obchodování s deriváty, jakož i v obchodování s devizami a valutami a v jiných obchodech na peněžním trhu, hlavně s německými zákazníky. Krize na kapitálovém trhu vedla k silnému úbytku. Otázku na nadměrné kapacity nelze v současné době uspokojivě zodpovědět. Je však třeba očekávat zostření konkurence a zvyšující se marginalizaci menších konkurentů, jako je BGB, ve prospěch větších nabízejících subjektů.
(184)
Komise k německým podkladům souhrnně poznamenává, že důkladně a pozitivně posoudí budoucí rozvoj tržního prostředí a tržních vyhlídek BGB v maloobchodě a v obchodování na kapitálovém trhu. Na základě novějších údajů o lepším ekonomickém rozvoji očekávaném v příštích létech zde lze dosáhnout relativně stabilních výnosů. Záleží to především na samotném podniku, jak úspěšně dokáže prosadit své tržní strategie. Oproti tomu by se mohla zdát pozice pro obchodování s financováním nemovitostí méně příznivá, a to z důvodu zřejmě ještě neuzavřeného konsolidačního procesu. Banka by v tomto smyslu mohla být řízena tak, aby případně další cílenou redukcí dále přizpůsobila svoji strategii budoucímu rozvoji obchodu, pokud se to ukáže jako nutné. Poté, co bude do konce roku 2005 odštěpen obchod se službami spojenými s nemovitostmi, bude hrát rozvoj trhu v této oblasti pro banku již jen podřadnou roli.
(185)
Komise při svém posouzení přihlíží k vysvětlení Německa o problémech banky, za které jsou zodpovědné strukturální a operativní deficity. Komise považuje analýzu minulých deficitů za přiměřenou a vhodnou jako výchozí bod pro jejich překonání a pro zpracování plánu restrukturalizace.
(186)
Komise z toho usuzuje, že krize BGB spočívala především v kumulaci rizik v oblasti služeb spojených s nemovitostmi z důvodu stále stoupajícího poskytování dlouhodobých garancí na nájemné, výnosy a revitalizace, které nemohou být považovány ani jako ekonomicky zvladatelné ani jako přiměřený poměr náklady/využitelnost. Mnohem více byly založeny na zcela nereálném odhadu trhu, který se dal spíše nazvat zbožným přáním. To platilo i pro obchod s financováním nemovitostí: Agresivní, na vyšší podíly na trhu cílená cenová politika, která přiměřeně nekryla rizika poskytování úvěrů, a na nedbalosti založené chybné hodnocení jistot - to vše vedlo v dobách hospodářského rozvoje od konce 90. let minulého století k masivním výpadkům úvěrů a tomu odpovídajícím ztrátám.
(187)
Navíc došlo v obchodování jak se službami spojenými s nemovitostmi, tak s financováním nemovitostí k masivnímu ovlivňování některými zemskými politiky, kteří nedbali na ekonomické zájmy banky, resp. jim chyběly ekonomické znalosti a mnohem více dávali přednost zdánlivým politickým cílům rozvoje země. Jak dalece jsou tyto vlivy trestné, to zjistí berlínské soudní úřady. Tyto hospodářsky neospravedlnitelné praktiky rozhodujícím způsobem usnadnil systém pro rozeznávání a zvládání rizik, který lze označit za nevyvinutý a který v žádném ohledu neodpovídal požadavkům na účinné řízení rizik běžným na trhu. V té době, vzhledem ke své míře zodpovědnosti, neučinilo zadost řádnému chodu podniku, resp. jeho kontrole ani představenstvo ani dozorčí rada banky. Je však třeba dodat, že i příslušní auditoři a zodpovědné dozorové orgány příliš pozdě rozeznali rostoucí akumulaci bankou nezvládaných rizik a že teprve těsně před vypuknutím krize přijali příslušná opatření.
(188)
Vypuknutí krize mohlo být také proto tak dlouho prodlužováno, protože zemská banka Berlín jako část skupiny profitovala z rozsáhlých státních záruk odpovědnosti za instituce veřejného práva a ručení za instituce veřejného práva a refinancovala celou skupinu nezávisle na skutečných obchodních rizicích na kapitálových trzích, resp. přes soukromoprávní konstrukce záruk byly odpovědnost za instituce veřejného práva a ručení za instituce veřejného práva rozšířeny na jiné společnosti skupiny v jejich ekonomickém působení, a tím teprve byly vlastně umožněny mnohé, pro banku nesmyslné obchody. Zrušení odpovědnosti za instituce veřejného práva a ručení za instituce veřejného práva k červenci roku 2005 zajistí to, že v budoucnosti nebude možný vznik krize tímto způsobem, resp. bude trhem včas objevena, resp. nebudou za to muset daňoví poplatníci platit miliardovými sumami.
(189)
Společnost Mazars kontrolovala podrobný plán restrukturalizace, jak byl předložen v létě roku 2003 a tedy ještě neobsahoval odštěpení Berliner Bank. Ten předpokládá opatření, která jsou podle názoru Komise v souladu s odhadem společnosti Mazars a která jsou jako celek vhodná k tomu, aby vyřešila strukturální a operativní deficity zodpovědné za problémy v minulosti a aby znovu obnovila dlouhodobou životaschopnost podniku.
(190)
Plán restrukturalizace pro překonání strukturálních a operativních deficitů banky spočívá jednak v opatřeních týkajících se prodeje, seskupení a likvidace dceřiných společností za účelem budoucí koncentrace banky na její základní obchodní činnost, jednak v opatřeních pro zvýšení účinnosti a návratnosti hlavních obchodů (sanační okruh) zejména snížením nákladů, koncentrací činností a odstraněním rizikových položek. Jedno z opatření pro restrukturalizaci, jak v rámci, tak i mimo rámec základní obchodní činnosti, může být považováno současně i jako opatření pro kompenzaci soutěžitelů, pokud jeho výsledkem bude redukce přítomnosti banky na trhu. Plán restrukturalizace se vztahuje na období od roku 2001 do roku 2006.
(191)
Cílová struktura plánu restrukturalizace, jak byl předložen Komisi v létě roku 2003, je regionální banka se zaměřením na základní obchodní činnost v oblasti maloobchodního bankovnictví (soukromí a firemní zákazníci s obchodními značkami Berliner Sparkasse a Berliner Bank), to bude doplněno širším obchodováním na kapitálovém trhu (BGB a LBB) a obchodováním s financováním nemovitostí (BGB, LBB a BerlinHyp). Maloobchod by potom měl v roce 2006 zvýšit výnosy skupiny o zhruba [...]* (téměř [...]* EUR), obchodování na kapitálovém trhu přibližně [...]* % (cca. [...]* EUR) a obchodování s financováním nemovitostí cca. [...]* % (přibližně [...]* EUR). Z důvodu relativně vysokého podílu nákladů maloobchodu by měl maloobchod a obchodování na kapitálovém trhu přispět [...]* k provoznímu výsledku.
(192)
Základními zásadami restrukturalizace jsou trvalé obnovení výnosnosti, jakož i trvalé snížení nákladů banky, uvedení rizik zpět na běžnou tržní míru a tím zlepšení činnosti na kapitálového trhu. Konkrétně by se měl v období plánu restrukturalizace mezi roky 2001 a 2006, jak byl předložen Komisi v létě roku 2003, zlepšit provozní výsledek po prevenci rizik výrazně nad [...]* za rok a za tím účelem by se měly nadproporcionálně o téměř [...]* snížit správní výdaje. Kvóta základního kapitálu rozhodující pro výpočet by měla být od roku 2001 do roku 2006 snížena z téměř [...]* EUR o přibližně [...]* % na [...]* EUR. Banka usiluje o střednědobé zvýšení kvóty základního kapitálu minimálně na 7 %.
(193)
S ohledem na hlavní důvody chybného vývoje u BGB v minulosti jsou klíčová opatření, jako je radikální snížení počtu zaměstnanců o celkem více než polovinu (z přibližně 15 000 na přibližně 6 500), opuštění, zmenšení nebo řízené uzavření rizikových oblastí, resp. oblastí obchodů nepatřících mezi hlavní obchodní oblasti regionální maloobchodní banky, lepší interní kontrolní mechanismy a štíhlá struktura v interní organizaci a na pobočkách, podle názoru Komise a jejích poradců rozumná na to, aby se podnik stal znovu rentabilní a aby překonal chyby z minulosti. Operativní zlepšení vyplývají z vnitřních opatření a zahrnují opuštění ztrátových činností. Komise v zásadě považuje, v souladu s analýzou společnosti Mazars, plánovaná opatření za proveditelná. Opatření byla již provedena nebo jsou plánována. Podrobněji platí následující:
(194)
Pro maloobchod oblasti soukromých zákazníků se původní koncept restrukturalizace zaměřoval na regionální obchodování pod obchodními značkami Berliner Sparkasse a Berliner Bank (druhá banka je nyní podle příslibu Německa oddělena), při současné optimalizaci pracovních postupů a výrazném snížení kapacit pracovníků. Koncept, z velké části již provedený, předpokládá, že se neprodají úseky vhodné pro definované základní regionální obchodování, a nepředpokládá ani uzavření poboček. Výše výnosů by měla v průběhu sanačního období od roku 2001 do roku 2006 [...]*, zatímco výše správních výloh za stejné období by se měla snížit o přibližně [...]* % a zisk před zdaněním by se měl zvýšit z minus [...]* EUR na [...]* EUR. Rizikové položky by se měly výrazně snížit. Počet zaměstnanců by měl v sanované skupině v roce 2006 klesnout z přibližně 6 000 v roce 2001 na téměř [...]*. Poměr náklady/výnosy z obchodování se soukromými zákazníky by se měl zlepšit z téměř [...]* % v roce 2001 na téměř [...]* % v roce 2006.
(195)
Tato opatření byla již podle plánu téměř zcela uvedena do praxe. Zpozdil se pouze prodej Weberbank s majetkem téměř 4,4 miliard EUR, výhledově by se ale mohl uskutečnit v roce 2004. V souladu s analýzou provedenou společností Mazars pokládá Komise plán v tomto stádiu jako vhodný podklad pro nastolení dlouhodobé rentability obchodování se soukromými zákazníky.
(196)
Opatření přijatá nebo plánovaná podle původního konceptu pro oblast soukromých zákazníků se převážně uplatňují i v oblasti firemních zákazníků, do níž bude v budoucnu zařazen i zbytek obchodování s veřejnou správou. Koncept předpokládá zastavit obchodování s firemními zákazníky mimo Berlín. Výše výnosů by se měla snížit jen lehce, zatímco výše správních nákladů by za stejné období měla klesnout o téměř [...]* % a zisk před zdaněním by se měl zvýšit z [...]* EUR na cca. [...]* EUR. Také rizikové položky by se měly výrazně snížit. Počet zaměstnanců by se měl snížit o více než [...]* %. Poměr náklady/výnosy z obchodování s firemními zákazníky by se měl zlepšit z téměř [...]* % v roce 2001 na přibližně [...]* %.
(197)
Jak potvrdila společnost Mazars, byla již tato opatření rozsáhle zavedena, resp. podle plánu se pokračuje v jejich uplatňování. Komise považuje za pravděpodobné, že opatření v tomto stádiu plánu vytvářejí uspokojivou rentabilitu obchodování s firemními zákazníky a s veřejnou správou a vymezují banku i v této oblasti na obchodování v regionu Berlín/Braniborsko.
(198)
Obchodování na kapitálovém trhu je restrukturováno s cílem uvolnit vlastní kapitál odpovídajícím snížením rizikových položek a zlepšit efektivitu práce. Za tím účelem by se měl provázat obchod na vlastní účet (akcie a úročené úvěrové produkty) přes všechny oblasti kapitálového trhu, jasně se oddělit od obchodování se zákazníky a celkově zredukovat. Přitom by mělo proběhnout omezení na Německo, Evropu a USA, zatímco činnost v oblasti emerging markets by se měla opustit. Stejně tak by se mělo utlumit portfolio úrokových derivátů a mělo by se omezit na pozice orientované na zákazníky. Na druhé straně by se mělo vybudovat méně rizikové obchodování se zákazníky, především s ohledem na úrokové produkty a produkty vlastního kapitálu. Výše výnosů má od roku 2001 do roku 2006 jen lehce klesnout, zatímco výše správních nákladů se má ve stejném období snížit o přibližně [...]* % a zisk před zdaněním se má zvýšit o přibližně [...]* %. Mají se redukovat rizikové položky a snížit počet zaměstnanců o přibližně [...]* %. Zamýšlí se zlepšit poměr náklady/výnosy z obchodování na kapitálovém trhu o téměř [...]* % v roce 2001 na přibližně [...]* % v roce 2006.
(199)
Plánovaná opatření mezitím byla - jak bylo potvrzeno společností Mazars - rozsáhle zavedena, resp. jsou zahrnuta do časového plánu. Komise to považuje za dostatečné pro zajištění výnosnosti těchto obchodních oblastí do budoucna a současně pro omezení rizika banky na běžnou míru. Zaměření na obchodování se zákazníky a sdružení a organizační oddělení obchodu na vlastní účet zlepší podle názoru Komise transparentnost, omezí rizika a pomůže bance tato rizika lépe zvládnout. Díky výraznému zredukování rizikových položek se uvolní vlastní kapitál, což je užitečné pro zvýšení kvóty vlastního kapitálu, a tím budoucího zajištění schopnosti banky obstát na kapitálovém trhu po odpadnutí odpovědnosti za instituce veřejného práva a ručení za instituce veřejného práva.
(200)
V oblasti restrukturalizace obchodování s financováním nemovitostí má nejvyšší prioritu snížení rizika. Za tímto účelem by měl proběhnout postupný rozbor rizik, s cílem eliminovat špatná rizika a omezit se na nové ochody se zákazníky s nízkým rizikem. Měl by se vybudovat úsek managementu rizik. Měly by se optimalizovat pracovní procesy a controlling rizik. Mezi hlavní obchody má v budoucnu patřit financování průmyslových investorů a stavebních bytových společností přednostně ve vybraných velkých městech západního Německa, méně postižených krizí trhu s nemovitostmi, a také do určité míry v Berlíně a v Braniborsku. Financování průmyslových investorů představuje relativně stabilní, málo rizikový obchod. Je třeba zaměřit se nadregionálně z důvodu diverzifikace rizik a z důvodu zajištění adekvátního promísení portfolií, aby se využil regionální potenciál růstu a již získané regionální know-how trhu. Bez nadregionálních komponent v oblasti financování nemovitostí hrozí výrazné zhoršení ratingu a sazeb pro refinancování. Naproti tomu by se měly odstranit segmenty obchodů s nemovitostmi s velkým rizikem, u nichž není dosaženo uspokojivých marží. Banka považuje za reálné zlepšení výsledku u nových obchodů z důvodu změny zaměření.
(201)
Pro zlepšení výsledků ve stávajícím obchodování by se měli nasadit specialisté na rizika v ohrožených segmentech. Mělo by proběhnout zpracování a kritické nové posouzení stávající činnosti, případně s pomocí externích znalců, podle zadání a pod vedením vlastního úseku znalců. Dále by měly do roku 2005 klesnout přímé věcné náklady, jakož i náklady na personál o cca. [...]* %. Důležitou páku pro zlepšení výsledků představuje také rozvoj strategií pro sanaci ohrožených účastí, jakož i zavedení kontroly rizik v celé skupině v roce 2002, což dříve bylo jen v jednotlivých úsecích, a dále zavedení vhodných nástrojů pro včasné varování.
(202)
Výše výnosů má od roku 2001 do roku 2006 [...]* o téměř [...]* %. Výše správních nákladů se má oproti tomu ve stejném časovém období snížit o přibližně [...]* %. Zisk před zdaněním se má do roku 2006 zvýšit z výrazně záporných čísel na cca. [...]* EUR. Rizikové položky se mají snížit o více než [...]* % a poměr náklady/výnosy obchodů s financováním nemovitostí by se měl zvýšit, a to i z důvodu zavedených intenzivních nákladových opatření pro vybudování lepšího řízení rizik, z přibližně [...]* % na téměř [...]* %.
(203)
Tato opatření již byla ve velké míře zavedena, resp. nacházejí se v plánu. Komise v zásadě považuje vytyčená opatření za kroky správným směrem. Avšak podle názoru Komise a jejích poradců za plánovanými úkoly pokulhává provádění požadovaného zlepšení kvality údajů. Tato neuspokojivá situace by mohla případně opozdit funkčnost systému řízení rizik.
(204)
Komise dále pochybovala, stejně jako analýza společnosti Mazars, zda se bance podaří u zákazníků s nízkým profilovým rizikem generovat v budoucnosti dostatečný objem obchodů s plánovanými výšemi marží. Neboť podle údajů předložených samotným Německem se trh s financováním nemovitostí vyznačuje vysokou konkurencí a v současné době se ještě nachází v procesu konsolidace. Cíloví zákazníci, na které se zaměří BGB, budou jako atraktivní segment trhu silně oslovováni také jinými nabízejícími. Pochybení by se přímo projevilo na budoucím zisku z úroků. Na základě čísel z léta roku 2003, která měla Komise k dispozici od poradců, by tehdy vzniklé nesplnění cílů při generování nových obchodů, extrapolované na budoucnost, vedlo k výraznému výpadku výnosů z úroků. Pokud by se nesplnění cílů v budoucnu dále zvyšovalo, zhoršoval by se úměrně i dopad výpadku výnosů z úroků. Budoucí generování dostatečných nových obchodů závisí především na rozvoji trhu v regionu Berlín/Braniborsko, ve kterém se i nadále nachází těžiště obchodování BGB. Pokud by zde banka neměla mít dostatečný úspěch, mělo by to trvalé účinky zejména na hodnotu podílu BGB u BerlinHyp a bylo by nutno provést další odpisy účetní hodnoty ze současných [...]* EUR, což by se nepříznivě projevilo na výsledku a případně kvótě základního kapitálu banky. Tato otázka je projednávána ještě podrobněji níže (249. bod odůvodnění). Komise však přesto, v souladu se společností Mazars, nepochybuje o životaschopnosti banky i přes přetrvávající problémy v oblasti financování nemovitostí.
(205)
Banka plánuje, že se zcela stáhne z obchodní oblasti velkých zákazníků/zahraničí, která zahrnuje také konzultace v úseku Mergers & Acquisitions a také strukturované financování/financování projektů a která není považována za základní obchodní činnost banky. Proto v roce 2002 zcela zastavila sjednávání nových obchodů. Z důvodu dlouhodobé angažovanosti, zejména v oblasti strukturovaného financování, však není možné okamžité ukončení činnosti, avšak je možná pouze rozsáhlá redukce rizikových položek o cca. [...]* % ke konci periody restrukturalizace v roce 2006. Zbytek bude ukončen co možná nejdříve, s výjimkou omezeného rozsahu mezinárodního financování exportu, pokrytého exportními úvěrovými agenturami a střednědobým až dlouhodobým financováním transakcí se zbožím ve vybraných cílových zemích střední a východní Evropy na základě prokázaných expertíz o zemích, které se mají integrovat do obchodování na kapitálovém trhu a mají na něm zůstat.
(206)
Doposud realizované redukce činnosti probíhají podle plánu. Podle názoru Komise a společnosti Mazars jsou tato opatření vhodná k tomu, aby byl tento obchodní obor co nejdříve úplně zastaven a aby se masivním odbouráním rizikových položek výrazně uvolnil vlastní kapitál k zajištění budoucí schopnosti přežít na kapitálovém trhu. Úkolem této relativně vysoce rizikové oblasti s vysokým objemem vlastního financování, která nepatří k hlavním obchodním činnostem, bude také výrazně uvolnit management k lepšímu plnění jeho prvořadých úkolů v klíčových oblastech. V roce 2003 byl také upraven původní plán k ukončení činnosti, aby se mohly zohlednit nepříznivé tržní podmínky v roce 2002. To by s sebou mohlo nést jisté, celkově ale nijak významné zpoždění při snižování rizikových položek.
(207)
Jako doplněk k oznámení nabídlo Německo ve své odpovědi na zahájení řízení Komisí o redukci obchodů se službami spojenými s nemovitostmi úplné vyčlenění těchto obchodů a - bez ohledu na několik málo na trhu prodejných společností - jako další kompenzační opatření převedení na zemi Berlín do konce roku 2005. Toto opatření se tak stalo částí konceptu restrukturalizace. Jsou tím zasaženy všechny společnosti z oblasti služeb spojených s nemovitostmi, kterých se týká odstínění rizik z dubna roku 2002, zejména IBAG, Bavaria, IBV, IBG a LPFV.
(208)
Odstínění rizik z dubna roku 2002 pokrývá všechna rizika ze starých obchodů banky v oblasti služeb spojených s nemovitostmi, které se uskutečnily před příslušnými, výše uvedenými rozhodnými dny. To vede k tomu, že pro banku vyplývají rizika v oblasti služeb spojených s nemovitostmi již jen z nových obchodů, které byly uzavřeny po těchto rozhodných dnech. Protože je trh služeb spojených s nemovitostmi stále považován za problematický a protože je zatížen velkou nejistotou prognózy, považuje Komise - jak bylo potvrzeno jejím poradcem, společností Mazars - pokračující výrazné omezení nových obchodů v oblasti služeb spojených s nemovitostmi za důležitý příspěvek k obnovení dlouhodobé životaschopnosti a koncentraci na hlavní oblasti obchodování regionální banky. Transfer starých obchodů, spadajících pod odstínění rizik, na zemi Berlín za tržní cenu také bance umožňuje uvolnit zdroje, doposud vázané mimo hlavní obchody, i když transfer již pokrytých starých obchodů jako takový by neměl mít žádné výrazné účinky na rizikovou situaci banky.
(209)
Komise považuje úplné uvolnění obchodního pole služeb spojených s nemovitostmi, stejně jako společnost Mazars, za jasný a hospodářsky smysluplný krok, který by mohl sloužit jako příspěvek k dlouhodobé stabilizaci výsledků banky. Toto opatření by proto mohlo být pozitivně hodnoceno i kapitálovým trhem a mohlo by usnadnit plánovanou privatizaci banky.
(210)
Plánovaný úbytek zaměstnanců v období restrukturalizace od roku 2001 do roku 2006 činí pro celou skupinu přibližně 8 500 pracovníků, tj. redukce o téměř 60 % z více než 15 000 na téměř 6 600. K 30. září 2003 bylo dosaženo stavu přibližně 10 000 pracovníků, tzn. snížení o téměř 5 200 resp. cca. 35 %. Tato čísla jsou zahrnuta i v plánu.
(211)
Provedená finanční opatření jsou podle názoru Komise a ve shodě s jejím poradcem, společností Mazars, nutná a přiměřená k tomu, aby se znovu obnovila finanční stabilita BGB z pohledu likvidity a vybavení kapitálem a aby se zajistilo refinancování BGB na kapitálových trzích, jakož i k tomu, aby se financovala restrukturalizace BGB. Finanční opatření spočívají v opatřeních jak vzhledem k vlastnímu, tak i k cizímu kapitálu. Podrobněji platí následující:
(212)
Komise je toho názoru, že prodej majetku a podílů banku zaopatří a zredukuje rizikové položky ležící mimo hlavní obchodní činnost. Není však zřejmé, zda současně bude možné realizovat významné účetní zisky.
(213)
Refinancování banky stojí na třech hlavních pilířích: spořicí vklady (cca. jedna třetina), bankovní vklady (cca. jedna třetina) a upsané závazky (cca. jedna čtvrtina). Konsolidované závazky se zredukovaly ze 185 miliard EUR na konci roku 2001, o 32 miliard EUR na 153 miliard EUR v polovině roku 2003. To výrazně překročilo plánovaný cíl pro rok 2003, který byl 160 milionů EUR. Do roku 2006 by tyto závazky měly dále klesnout na téměř [...]* EUR.
(214)
Banka směřuje, v rámci přípravy na odpadnutí státních záruk, k přesunutí svého relativně vysokého stavu krátkodobých závazků na střednědobé a dlouhodobé závazky, jakož i k novému vstupu na kapitálový trh v oblasti nezajištěných závazků. Za tímto účelem banka vypracovala záměry k vydání zajištěných i nezajištěných závazků a snaží se znovu vybudovat důvěru kapitálového trhu a rozšířit základnu investorů. Banka vedla rozhovory s ratingovými agenturami o reálně dosažitelném ratingu při úspěšném provádění konceptu restrukturalizace na základě scénáře base-case („A-“ resp. „A3“). [...]*. Celkově potom bude vycházet z navýšení nákladů na refinancování o průměrně [...]* základních bodů, což je nutno odvodit z odpadnutí státních záruk v polovině roku 2005.
(215)
Komise považuje v zásadě za pochopitelnou - jak potvrdila i společnost Mazars - strategii refinancování banky a přitom zejména rozvinutý základní scénář a odvod odpovídajícím způsobem navýšených nákladů na refinancování. Pro budoucí refinancování banky však vyvstává nejistota z potenciální zdrženlivosti účastníků trhu, která by mohla vyvstat zejména tehdy, pokud by banka zůstala za očekáváním. V takovém případě by se muselo počítat se stoupajícími náklady na refinancování. Dále v současné době nelze předvídat, do jaké míry nastane v polovině roku 2005 efekt nasycenosti trhu, kdy všechny státní banky v Německu ztratí státní záruky. Umístění některých papírů by pak mohlo být přinejmenším obtížnější.
(216)
Z tohoto důvodu vidí Komise v dalším snižování rizikových položek významný předpoklad úspěšného provedení plánu restrukturalizace. Pokud by se v budoucnosti objevily výše popsané problémy, mohla by banka pozitivně ovlivňovat důvěru kapitálového trhu zvýšeným úsilím v jejich omezování.
(217)
Dalším významným předpokladem pro zajištění důvěry kapitálových trhů je dosažení dostatečné kvóty základního kapitálu, která by mohla sloužit jako nárazník eventuálních vzniklých ztrát. Kvóta základního kapitálu závisí jednak na rozsahu rizikových položek, jednak na samotném základním kapitálu. Banka se snaží dosáhnout ke konci období restrukturalizace kvóty základního kapitálu, která je více než 7 %. Do konce privatizace v roce 2007 však nelze očekávat kapitálový příspěvek, vyplývající z navýšení kapitálu, jak proběhlo v srpnu roku 2001 ze strany spoluvlastníků, který by sloužil k vylepšení vybavení banky kapitálem. Banka se musí spolehnout, vzhledem ke zvýšení kvóty svého základního kapitálu, zejména na redukci rizikových položek, resp. na prodej majetku.
(218)
Komise si je vědomá toho, že zákonné minimum pro kvótu základního kapitálu ve výši 4 % není dostatečné k tomu, aby bance zajistilo potřebný prostor pro denní obchodování. V rozhodnutí o podpoře na záchranu ze dne 25. července 2001 přiznala proto Komise kvótu základního kapitálu ve výši 5 % jako nutnost pro další provoz banky. To se událo především na podnět dopisu tehdejší BAKred. Komise si je dále vědomá toho, že, jak potvrdila i společnost Mazars, na finančních trzích je obvykle jako prahová hodnota kvóty základního kapitálu uváděno 6 %, a v případě nižší hodnoty se vyskytuje otázka spolehlivosti příslušné instituce a dochází ke ztrátě důvěry finančních trhů. Podle společnosti Mazars mají ratingové agentury tendenci posuzovat kvótu základního kapitálu jako výraz finanční síly banky, takže úvěrové instituce zpravidla překračují zákonem předepsané vybavení kapitálem, aby si zajistily odpovídající rating, který je předpokladem k přístupu na mezinárodní kapitálové trhy za uspokojivých podmínek. Kvóta základního kapitálu vyšší než 6 % by mohla mít smysl i s ohledem na reformu mezinárodních úmluv v rámci Basel II a na odpadnutí státních záruk, aby se splnila očekávání trhu o zlepšené solidnosti, a tím aby se dosáhlo lepšího ratingu. Banka se snaží dosáhnout ratingu A a k tomu považuje za potřebné mít kvótu základního kapitálu nejméně 7 %. Na základě srovnávacích údajů, pozorovatelných na trhu (podle kterých je průměrná kvóta základního kapitálu v Německu se 6 % ve srovnání se zahraničím spíše nízká a na evropské úrovni je průměr u renomovaných úvěrových institucí 8 % a více) považují poradci Komise ze společnosti Mazars ze střednědobého hlediska za nezbytnou kvótu vlastního kapitálu ve výši přibližně 6 % až 7 %.
(219)
Komise považuje, ve shodě se společností Mazars, za směrodatné střednědobé navýšení kvóty základního kapitálu na více než 6 %. Toto navýšení nad 6 % však podle názoru Komise spočívá pouze na obchodních zájmech a okruhu odpovědnosti banky a nemůže být financováno formou státní podpory. Konkurenti banky se totiž nacházejí ve stejné tržní situaci a musí své příslušné kvóty základního kapitálu zvyšovat vlastními silami bez státní podpory. Povolení navýšení kvóty základního kapitálu ze státních prostředků nad 6 % by tedy banku neoprávněně postavilo do lepší situace, než její konkurenty, aniž by to bylo bezpodmínečně nutné pro životaschopnost banky v okamžiku rozhodnutí. Podpora by tedy už nebyla omezena na nutné minimum.
(220)
Z tohoto důvodu Komise trvala na tom, aby na základě smlouvy mezi zemí Berlín a bankou ze dne 26. prosince 2002 o projednání možných nároků země na splátky vyplývající z rozhodnutí Komise týkajícího se poskytování podpory C 48/2002 byl v bance ponechán ve formě vkladu jen takový možný obnos splátek, který je nutný k tomu, aby bylo dosaženo kvóty základního kapitálu 6 % (resp. kvóty celkového kapitálu 9,7 %, která byla přiznána již v rozhodnutí o podpoře na záchranu) na základě roční účetní závěrky z roku 2002. Tato smlouva však může být Komisí schválena jen do té míry, jestliže potom poskytnutý obnos nezpůsobí u skupiny BGB ani k 1. lednu 2004, tedy k datu aktuálních čísel sloužících jako základ pro rozhodnutí Komise, překročení kvóty základního kapitálu 6 % (s ohledem na Německem přislíbené a v 279. bodu odůvodnění popisované vyčlenění IBB).
(221)
Na základě stejných úvah působila Komise na vlastní závazek Německa ponechat v bance rezervní fond IBB v roce 2005 jen do té míry, pokud by to bylo nutné pro zachování kvóty vlastního kapitálu ve výši 6 % k rozhodnému dni 1. leden 2004. Toto opatření je nutno vidět jako část kompenzací, které banka musí provést, aby omezila narušení hospodářské soutěže způsobené podporou. Navrácením rezervního fondu IBB v uvedeném rozsahu je zajištěno, že banka nedosáhne v rámci rozčlenění výnosných obchodů kvóty základního kapitálu vyšší, než jaké je minimum nutné pro dlouhodobou životaschopnost, a kterou by banka mohla využít pro expanzivní, konkurentům škodící obchodní strategie. Pokud bude chtít banka v následujícím období dosáhnout vyšší kvóty základního kapitálu, musí toho dosáhnout odpovídající modifikací rizikových aktiv, resp. vytvářením úspor vlastními silami, resp. příjmem dalších vlastních prostředků před privatizací nebo po ní.
(222)
Celkem vzato, Komise, ve shodě se společností Mazars, vychází z toho, že banka bude vynakládat ze svého dobře chápaného obchodního zájmu všechno úsilí k tomu, aby si vytvořila takovou kvótu základního kapitálu, která by jí zajistila uspokojivé hodnocení. Podle údajů banky je to nejméně 7 %. Pro navýšení kvóty základního kapitálu vlastními silami z [...]* % na 7 % nebo více má banka k dispozici, až do konce období restrukturalizace v roce 2006, téměř tři roky. Komise považuje za reálné, aby se v tomto období úspěšně provedla příslušná opatření k dalšímu navýšení kvóty základního kapitálu.
(223)
Poté, co Komise nemohla na jaře roku 2003 díky své vlastní analýze, díky ztroskotání privatizačního procesu a na základě silně negativního výsledku z roku 2002 nevyjádřit pochybnosti o životaschopnosti banky, resp. když se podle údajů Německa zdálo bez další podpory neproveditelné účinně izolovat úvěrová rizika, obsažená především v oblasti financování nemovitostí, ujistila se Komise za pomoci nezávislých posuzovatelů, že banka s výjimkou několika bodů přijala i dostatečná preventivní opatření pro stávající rizika a že vytvořila odpovídající rezervy. Poradci Komise, společnost Mazars, doporučili k těmto bodům opatření k úpravě plánu restrukturalizace, který byl předložen Komisi v létě roku 2003. Tato opatření byla bankou na podnět Komise zapracována a přepracovaný plán restrukturalizace byl Komisi předán 29. ledna 2004. Podrobněji platí následující:
(224)
Na základě analytického přezkoumání náhodné položky portfolia banky doporučili poradci Komisi, aby se prevence rizik postupně zvýšila až ke konci období restrukturalizace v základním scénáři o [...]* EUR a ve scénáři worst-case o [...]* EUR. Dále identifikovali výpadek ve scénáři worst-case, který je nutno vyrovnat dodatečnou prevencí rizik ve výši [...]* EUR. Ten se rozdělí na [...]* EUR v roce 2003, [...]* EUR v roce 2004, [...]* EUR v roce 2005 a [...]* EUR v roce 2006. Jinak je třeba považovat prevenci rizik za přiměřenou. Výpadek jednoho jediného velkého úvěru by ovšem případně vedl k překročení prevence rizik. To je relevantní především pro financování projektů v oblasti letecká doprava, energie a telekomunikace. Scénář worst-case zde přihlíží k [...]* EUR jako přídavné prevenci rizik. Vzhledem k relativně vysokému stavu velkých úvěrů je si Komise vědoma, jak potvrdila i společnost Mazars, že v principu je možné překročení zabezpečených rizik v případě výpadku velkého úvěru s objemem nejméně [...]* EUR. Pokud by se objevily konkrétní, doposud neexistující příznaky takového případu, musela by banka uskutečnit odpovídající navýšení prevence rizik. Komise vychází, ve světle analýzy provedené společností Mazars, z toho, že banka by mohla zvládnout takové opatření vlastními silami.
(225)
Po mezitím provedeném vylepšení plánu restrukturalizace zapracováním opatření navržených poradci Komise, společností Mazars, shledává Komise prevenci známých rizik jako adekvátní. Komise přitom vidí pozitivně to, že management banky přijal celkově přiměřená opatření k tomu, aby vybudoval vhodný systém kontroly rizik. Jeho tvorba je na dobré cestě, ale ještě není ukončena. Komise se spoléhá, že banka ve vlastním zájmu bude v tomto procesu i nadále pokračovat stejně jako doposud. Komise si je jistá, že budoucí rentabilita banky výrazně závisí na dalším hospodářském rozvoji, zejména v Berlíně a v nových zemích. Tato rizika jsou ale podle názoru Komise ze současného pohledu jen obtížně zjistitelná a všechny v tomto regionu činné podniky zasáhnou rozdílně. Komise je toho názoru, že opatření obsažená v plánu restrukturalizace, každopádně jdoucí správným směrem, postačují. Absolutní jistoty samozřejmě nelze v hospodářském procesu dosáhnout.
(226)
Obchody banky na kapitálovém trhu přispívají během období restrukturalizace k hospodářskému výsledku přibližně [...]* %. To ukazuje, že tyto obchody jsou pro rentabilitu banky podstatné. Je zřejmé, že rizika inherentní těmto obchodům musí být v zájmu životaschopnosti banky adekvátně kontrolována. To se provádí jednak posunutím těžiště obchodu z vlastního obchodování na činnosti na zakázku. Rizikové položky banky se v této souvislosti zredukují od roku 2002 do roku 2006 o [...]*, zatímco se bude usilovat o průměrné výnosy ve výši [...]* EUR. Za další probíhá kontrola rizik v rámci systému řízení rizik, který poradci Komise považují na základě svých kontrol jako celkově přiměřený. Avšak radí, aby se zredukovala závislost banky na změnách úvěrů, a to tím, že se zredukují položky v bankovní knize. Komise s přihlédnutím k těmto doporučením považuje rizika z obchodování na kapitálových trzích za řešitelná a považuje nosnost této obchodní oblasti za zaručenou.
(227)
Poradci Komise, společnost Mazars, se podrobně zabývali problémy s riziky ocenění podílu BGB na BerlinHyp. Účetní hodnota podílu na BerlinHyp představuje [...]* EUR. Pokud by BerlinHyp nesplnila cílové úkoly, např. z důvodu dalšího zhoršení situace na trhu s nemovitostmi, musel by se obchodní plán přepracovat. S ohledem na rizika, zvýšená okolnostmi za tohoto případu, by se potom musel přizpůsobit i diskontní faktor a mohly by se vyskytnout přídavné rizikové prémie. Takový scénář by mohl vést dokonce k tržní ceně BerlinHyp ve výši [...]*, [...]*.
(228)
Rozdílná částka mezi účetní hodnotou podílu ve výši [...]* EUR a hodnotou čistého vlastního kapitálu cca [...]* EUR představuje v základním scénáři riziko devalvace. Tento rozdíl činí cca [...]* EUR. Přizpůsobený, konzervativnější obchodní plán by mohl zahrnout toto riziko devalvace a zohlednit v roční účetní závěrce za roky 2003 a 2004. Na žádost Komise byl plán restrukturalizace přepracován a byla příslušně zohledněna rizika devalvace. Přitom se také, jak doporučili poradci Komise, zvýšilo maximální riziko devalvace v pesimistickém scénáři o [...]* EUR. To však nemělo žádný rozhodující vliv na celkové posouzení Komise.
(229)
Komise považovala, z důvodů omezení rizik a nejistého dalšího rozvoje obchodů s financováním nemovitostí, pro zajištění dlouhodobé životaschopnosti banky za žádoucí, aby skupina alespoň větší část těchto obchodů prodala, resp. zredukovala. Za tímto účelem naznačila Komise Německu možnost samostatného prodeje BerlinHyp, což by zlepšilo privatizační rozčlenění zbytku skupiny. BerlinHyp představuje přibližně dvě třetiny celého obchodování s financováním s nemovitostmi skupiny a ten lze technicky jednoduše prodat tím, že se prodají podíly na BerlinHyp. Zbývající třetinu tvoří BGB a LBB a tato část by se měla restrukturalizovat podle strategie obchodů s financováním nemovitostí zpracované bankou. Tím by se zredukovala budoucí rizika zbytku skupiny o více než polovinu celého objemu.
(230)
Německo však předložilo Komisi informace, podle kterých by takový prodej BerlinHyp s sebou mohl přinášet pro banku neúnosné následky. Komise proto požádala Německo, aby uvedlo, zda a kdy později by se mohl uskutečnit samostatný prodej BerlinHyp s reálnou vyhlídkou na úspěch a za podmínek přijatelných pro banku, tj. za cenu podbodející přibližnou výši čistého vlastního kapitálu BerlinHyp. V takovém případě by se mohly případné ztráty z odpisů účetní hodnoty udržet v příslušných mezích, a současně by to bance přineslo likvidní prostředky a uvolnil by se jí vlastní kapitál. Německo v této souvislosti sdělilo Komisi svůj záměr, že BerlinHyp prodá buďto samostatně nebo v rámci celkové privatizace BGB do konce roku 2007.
(231)
BGB vlastní vůči zemi Berlín nároky na 24,99 % výnosů LBB, včetně jejího odpovídajícího likvidačního zisku, a kromě toho podíl na LBB ve výši 75,01 % ve formě tichého podílnictví.
(232)
Poradci Komise, společnost Mazars, považují za potřebné přezkoumání ocenění tohoto nároku v účetních knihách BGB, protože příslušná hodnota LBB se od relevantního roku 1998 mohla snížit. Možné snížení ceny by jednorázově zatížilo konsolidovaný zisk skupiny před zdaněním v roce 2005 v případě pesimistického scénáře o přibližně [...]* EUR a v případě optimistického scénáře o [...]* EUR.
(233)
Na doporučení svých poradců považuje proto Komise za nutné, aby se tento efekt snížení ceny přiměřeně zohlednil v plánu restrukturalizace, a to devalvací o [...]* EUR v základním scénáři a doposud předpokládanou devalvaci ve výši [...]* EUR změnit o další devalvaci ve výši [...]* EUR ve scénáři worst-case. Tyto předběžně odhadnuté úpravy závisí na přesném ohodnocení LBB a měly by se upravit do konečné podoby, jakmile proběhne upřesnění doposud otevřených bodů ohledně LBB (přesná výše zbylých rezerv IBB po jejím rozčlenění, rozhodnutí Komise o prodeji majetku IBB). Komise však má za to, že takto vzniklý efekt pro konsolidaci základního kapitálu banky nemůže ohrozit životaschopnost banky, protože ten může být bankou absorbovaný při kvótě základního kapitálu [...]* % nebo dokonce vyšším.
(234)
Přeměna konsolidovaného účetnictví BGB kvůli přizpůsobení na systém IFRS (mezinárodní standardy účetního výkaznictví, International Financial Reporting Standards) v roce 2005 vyžaduje mimo jiné nové ocenění penzijních rezerv. To by podle poradců Komise, společnosti Mazars, mohlo mít negativní vliv na konsolidovaný vlastní kapitál ve výši přibližně [...]* EUR. Je však nutno vzít v úvahu, že zavedením systému IFRS mohou vzniknout i protichůdné účinky přizpůsobení týkající se jiných rozvahových položek. Ty v současné době nelze podle názoru Komise a jejích poradců spolehlivě odhadnout. I kdyby tyto efekty byly v celkovém součtu negativní, nelze očekávat, že by mohly celkově ovlivnit životaschopnost banky. Zavedení IFRS vede jen k částečnému přecenění nyní známých skutečností, ne však k objevení nových rizik. Kromě toho se to týká všech evropských podniků, které provádí přizpůsobení na IFRS a které také musí řešit případné vzniklé přechodné problémy ve spolupráci s příslušnými dozorčími úřady. Životaschopnost banky závisí mnohem více na ekonomické výkonnosti a na schopnosti překonat rizika, která je nutno posuzovat nezávisle.
(235)
Schopnost banky generovat nové obchody ve svých různých oblastech činnosti je rozhodující faktor pro životaschopnost a vyhlídky na privatizaci banky. Banka vypracovala studie o svém postavení na trhu a o budoucích šancích uspět na trhu, z nichž odvodila svoji budoucí obchodní strategii.
(236)
Z toho vyplývá, že plány a strategie jsou ve většině obchodních oblastí reálné. Banka má v úmyslu zavést nové produkty a prodejní kanály. Kvalitativní a kvantitativní cílové úkoly a strategie pro oblast financování nemovitostí však Komise považuje, jak již bylo dříve zdůrazněno, za příliš optimistické. [...]*. To rozhodujícím způsobem závisí na vývoji celkové hospodářské situace, ale také na schopnosti banky reagovat na změny tržní situace a na požadavky zákazníků, a proto podle současného názoru Komise nelze provést konečné ohodnocení. Pokud by se bance trvale nedařilo plnit její cílové úkoly, zdála by se ohrožena její životaschopnost zejména při zachování obchodů s financováním nemovitostí na současné úrovni. Pokud by nebylo možno realizovat cílové úkoly ani při výrazně menším rozsahu obchodů s financováním nemovitostí, byly by výrazně redukovány také kvantitativní účinky a bylo by je možno lépe absorbovat jinými obchodními oblastmi banky.
(237)
Teprve poté, když Komise na podzim roku 2003, díky posudku svých poradců ze společnosti Mazars k předloženému plánu restrukturalizace, získala dostatečnou jistotu o životaschopnosti banky a zejména o zásadní přiměřenosti prevence rizik, přicházelo v úvahu kladné rozhodnutí o požadované podpoře, avšak za předpokladu, že nabízená kompenzační opatření bude možno považovat za dostatečná. Jak je uvedeno níže (viz 257. bod odůvodnění a násl.), měla k tomu Komise značné pochyby, zejména s ohledem na maloobchod, v němž banka vykazuje vynikající postavení na berlínském regionálním trhu, ale i s ohledem na obchody s financováním nemovitostí, které z podpory také výrazně profitovaly. U obchodů s financováním nemovitostí se navíc přidává skutečnost, že i znalci Komise vyjádřili pochyby o schopnosti banky generovat v této oblasti dostatečně výnosné nové obchody. Tak by, podle názoru Komise, samostatný prodej alespoň významné části obchodů s nemovitostmi, jako kompenzace soutěžitelům, výrazně zlepšil také životaschopnost a vyhlídky na privatizaci zbytku skupiny.
(238)
Komise na základě předloženého plánu restrukturalizace a závěrů poradců požádala na podzim roku 2003 Německo, aby kvantifikovalo účinky samostatného střednědobého prodeje Berliner Bank (s celkovým objemem maloobchodu přibližně 1/4 až 1/3 celé BGB), do konce roku 2005, jakož i BerlinHyp (přibližně 2/3 obchodování s financováním nemovitostí celé BGB), do konce roku 2006. Komise by měla být schopna stanovit, zda potom další kompenzační opatření znovu neohrozí životaschopnost banky, obnovenou na základě dosavadního plánu restrukturalizace.
(239)
Německo, resp. banka nejdříve shrnulo výchozí situaci. Na základě střednědobého plánu ze dne 24. června 2003 proběhla kvantifikace očekávaných přídavných zatížení, která vyplývají ze zapracování návrhů poradců Komise, z již dříve přislíbeného vyčlenění obchodů se službami s nemovitostmi a z osamostatnění IBB. Celkově by z těchto tří opatření vyplývaly v základním scénáři pro období od roku 2003 do roku 2006 jednorázové efekty ve výši minus [...]* EUR, z toho minus [...]* EUR na zvýšení prevence rizik a minus [...]* EUR za negativní výnos z prodeje, resp. na odpis účetních hodnot podílů a jiných důsledků transakcí v rámci vyčlenění dceřiných podniků v oblasti služeb spojených s nemovitostmi IBG a IBAG. Střednědobé, resp. dlouhodobé účinky uvedených tří opatření jsou však malé. Tak se omezí plánovaný výsledek před zdaněním v roce 2006 jen minimálně, o [...]* EUR, tj. z [...]* EUR (podle střednědobého plánu ze dne 24. června 2003) na [...]* EUR (podle nových propočtů) a tento rozdíl může být vyrovnán bankou bez celkově významných změn předložených plánovaných hodnot. Střednědobý plán ze dne 24. června 2003 je založen na cílovém ratingu [...]* pro celou skupinu a na požadovaném výnosu vlastního kapitálu [...]* % pro rok 2006.
(240)
Naproti tomu má, podle údajů Německa a banky, prodej Berliner Bank do konce roku 2005 negativní vliv na střednědobý plán skupiny. Celkově by se jednorázové vlivy v období 2003 až 2005 pohybovaly ve výši [...]* EUR, z toho [...]* za mimořádné náklady na prodej, zbytek za rezervy pro personál, IT, budovy a přídavné výdaje na restrukturalizaci. Střednědobě, resp. dlouhodobě by se plánovaný výsledek před zdaněním snížil v roce 2006 z [...]* EUR (podle přepracovaného střednědobého plánu na základě tří výše uvedených opatření) o [...]* EUR na [...]* EUR, z toho přibližně polovina je z důvodu neodvedení výsledného výnosu Berliner Bank ve prospěch skupiny, zbytek je z důvodu zpoždění snižování počtu zaměstnanců, odpadnutí plánovaného zvyšování výnosů z provizí a zbytkových (fixních) nákladů (především z důvodu záporných úspor z rozsahu v oblasti „back office“). Tyto výpočty se však vztahují na předpoklad, že Berliner Bank bude, pro maximalizaci okruhu dražitelů, prodávána jako samostatná banka, což s sebou ponese vyšší náklady. V jednorázovém efektu mimořádných nákladů prodeje má být dosaženo očekávaného výnosu z prodeje Berliner Bank ve výši [...]* - [...]* EUR. To však bude podle údajů banky víc, než se spotřebuje na potřebné vybavení Berliner Bank kapitálem ve výši [...]* % rizikových položek odpovídající [...]* EUR, takže vyjde negativní účinek ve výši [...]* - [...]* EUR. Dále se díky vyčlenění Berliner Bank sníží podíl výsledku maloobchodu na celkové obchodní činnosti BGB z téměř [...]* % na přibližně [...]* % a podíl obchodů na kapitálovém trhu se odpovídajícím způsobem zvýší z téměř [...]* % na přibližně [...]* %. Tím hrozí při dané kvótě základního kapitálu zhoršení ratingu, protože obchodování na kapitálovém trhu je považováno za rizikovější než maloobchod. To má negativní vliv na refinancování, takže prodej Berliner Bank způsobí také operativní problémy během fáze restrukturalizace. Prodej Berliner Bank sníží výnosy vlastního kapitálu o cca. [...]* % z [...]* % pro rok 2006 (podle střednědobého plánu ze dne 24. června 2003) na přibližně [...]* %.
(241)
Komise důkladně analyzovala Německem, resp. bankou uvedené argumenty. Podle názoru Komise však neobsahují žádné nepřekonatelné překážky pro odštěpení Berliner Bank z důvodů hospodářské soutěže.
(242)
Je totiž na bance, jak vyrovná z důvodu odštěpení Berliner Bank hrozící relativní snížení výsledného výnosu maloobchodu vzhledem k celkovému výnosu banky, a to proporcionálním převedením ostatních obchodních oblastí kapitálový trh a financování nemovitostí. Přitom struktura banky a požadavky na kvótu základního kapitálu zůstaly nezměněny. Takovýmto zredukováním rizikových položek by se mnohem více uvolnil vlastní kapitál, což by bylo příspěvkem k dalšímu navýšení kvóty základního kapitálu. Alternativně k tomu by mohla banka zvýšit kvótu vlastního kapitálu a tím vyrovnat vyšší riziko, buďto dalším vlastním úsilím zredukovat vybrané rizikové položky silněji, než bylo plánováno, a tím uvolnit základní kapitál, nebo střednědobě přijmout čerstvý kapitál na kapitálovém trhu. Tímto způsobem by bylo možno vyloučit výrazně negativní vliv na rating a tím na podmínky refinancování, takže banka by mohla odštěpení zvládnout operativně.
(243)
Německo, resp. banka vycházeli při propočtech jednorázových účinků odštěpení Berliner Bank z toho, že ta bude prodána jako samostatná banka, aby se maximalizoval okruh dražitelů. S ohledem na skutečnost, že Berliner Bank je v současnosti integrována jako nesamostatná obchodní oblast, resp. pobočka do Landesbank Berlin, musela by se k datu prodeje vyčlenit jako samostatná právní jednotka. Podle údajů banky je k tomu třeba kvóta základního kapitálu [...]* % rizikových položek a tím základní kapitál ve výši cca [...]* EUR, což by se muselo rychle obstarat u BGB. I přes základní kapitál ve výši [...]* EUR ale banka očekává jen výnos z prodeje ve výši [...]* až [...]* EUR. Komise považuje tyto výpočty za velmi konzervativní. Čistý vlastní kapitál slouží zpravidla jako jeden z mnoha ukazatelů pro odhad ceny podniku. Pokud by základní kapitál Berliner Bank představoval cca [...]* EUR, zdá se Komisi jako velice nepravděpodobné, aby se z prodeje docílilo výnosu jen [...]* až [...]* EUR. S ohledem na skutečnost, že obchodní značka a základna zákazníků u Berliner Bank jsou dobře etablované, měl by výnos z prodeje dosáhnout hodnoty základního kapitálu, kterou banka považuje za výdaje, nebo tuto hodnotu dokonce překročit, a tím ve výrazně větším rozsahu omezit zatížení BGB. Ale i kdyby tomu z nějakých, z pohledu Komise neznámých důvodů bylo jinak, bylo by v tomto případě ze strany BGB iracionální, aby Berliner Bank prodávala jako samostatnou banku. Obchodní značka, zákazníci, další majetek běžného obchodního provozu a jiné vlastní prostředky, to vše představuje pozitivní hodnotu. Pokud si BGB myslí, že při prodeji nemůže získat ani základní kapitál, který má k dispozici, je samozřejmě možné prodat majetek Berliner Bank v rámci tzv. asset deal, který může přinejmenším obsahovat pozitivní výnos z prodeje, a tím by se vyloučila mimořádná ztráta BGB z prodeje Berliner Bank. Negativní jednorázový účinek ve výši [...]* EUR by se tím výrazně snížil.
(244)
Opakovaný negativní účinek na výnosy vlastního kapitálu z uplatňovaných [...]* % bude z důvodu protahování prodeje o více než jeden rok, podle názoru Komise, také výrazně nižší.
(245)
S ohledem na analýzu Komise nakonec Německo souhlasilo s tím, že BGB je životaschopná i v případě samostatného prodeje Berliner Bank. Německo potom prohlásilo, že je připraveno k samostatnému prodeji Berliner Bank do 1. února 2007 (věcná účinnost) při zahájení procesu prodeje v roce 2005 a jeho smluvního ukončení k 1. říjnu 2006. Formální příslib byl Komisi předán 6. února 2004.
(246)
Tím zaprvé celý roční výsledek z roku 2006 ještě připadne BGB, zadruhé mohou být náklady na přizpůsobení rozděleny do delšího období, resp. mohou být snáze přijata kompenzační opatření, jako např. zatím velice pokročilé odbourání krátkodobých fixních nákladů na IT, personál a budovy back office. Podle údajů BGB nebudou negativní účinky z důvodu odpadnutí plánovaného zvýšení výnosů z provizí LBB kvůli reorganizaci, zvýšení nejistoty pracovníků a vázání zdrojů na management ve výši [...]* EUR, z důvodu zpoždění snižování počtu zaměstnanců skupiny ve výši [...]* EUR a z důvodu zbytkových nákladů plynoucích ze záporných úspor z rozsahu ve výši [...]* EUR přetrvávat stále. Komise je stejného názoru.
(247)
Názor Komise byl potvrzen analýzou jednorázových účinků, jakož i trvalých účinků na rentabilitu vlastního kapitálu BGB. Čísla uvedená Německem, resp. bankou zůstanou zřejmě výrazně pod limitem. Pokud by tomu tak nebylo, z důvodu zřetězení nešťastných okolností nebo z důvodu nedostatečného rozvoje trhu, potom by podle odhadu Komise rentabilita vlastního kapitálu ve výši [...]* % pro rok 2007 (rentabilita vlastního kapitálu ve výši [...]* % podle střednědobého plánu ze dne 24. června 2003 po odečtení [...]* % z důvodu odštěpení Berliner Bank) nevedla k tomu, že by zbytek skupiny byl znovu odkázán na státní podporu, která už by nemohla být poskytnuta z důvodu právního principu pro podporu „one time - last time“ („jednou a dost“). Záleží pouze na oblasti vlivu banky, zda se jí podaří vlastními silami dále stabilizovat navýšením kvóty základního kapitálu na 7 % nebo více. To by se pozitivně projevilo na ratingu a z operativního pohledu by to zajistilo dobré podmínky pro refinancování. Očekávaná rentabilita vlastního kapitálu by sice v roce 2006 ležela podle názoru Komise i v současné obtížné situaci německého trhu s úvěry v rozmezí [...]* - [...]* %, což je spíše na okraji spektra, je to však považováno za dostatečné pro dlouhodobou životaschopnost banky na trhu. Komise však očekává, že zajištěná privatizace v roce 2007 povede k dalšímu posílení banky. Pokud totiž nový investor nebude považovat stávající rentabilitu vlastního kapitálu za uspokojivou, lze očekávat, že tento investor ve vlastním zájmu přijme další sanační opatření, např. zrušení nerentabilních obchodních úseků, resp. přísun kapitálu, která zlepší rating a situaci v refinancování na potřebnou míru.
(248)
Naproti tomu se Komise připojuje k názoru Německa a banky, že z dnešního pohledu nelze s dostatečnou jistotou vyloučit, že tvrdá povinnost střednědobě samostatně prodat i BerlinHyp může pro banku představovat velké zatížení z hlediska životaschopnosti. Komise však má - jak potvrdili i její nezávislí poradci - i nadále určité pochybnosti o tom, že se bance podaří generovat v oblasti financování nemovitostí vyšší objem nových obchodů v plánovaném rozsahu. Z tohoto důvodu považuje Komise jako pozitivní pro posílení dlouhodobé rentability možnost, že by se banka stáhla z obchodování s financováním nemovitostí rozsáhleji, než jako bylo dosud plánováno. To by mohlo proběhnout například formou samostatného prodeje BerlinHyp, který byl proto Komisí intenzivně prověřován.
(249)
Závazná povinnost střednědobého samostatného prodeje BerlinHyp by měla podle údajů Německa a banky následující negativní důsledky na zbytek skupiny, resp. představovala by následující, ne nutně splnitelné podmínky pro kupce: Kupec by musel v plné míře převzít vnitřní refinancování skupiny (v současnosti [...]* EUR) za srovnatelných podmínek, tj. mít alespoň stejně dobrý rating jako Landesbank Berlin, a převzít záruku BGB za BerlinHyp, aby zabránil započtení velkých úvěrů (současné objemové hodnocení: cca [...]* EUR). Dále by kupec musel nabídnout kupní cenu minimálně stejnou jako je účetní hodnota BerlinHyp, protože jinak by došlo k více méně značným odpisům účetní hodnoty, [...]*. I při negativním výsledku nabídkového řízení by existovalo riziko dalších odpisů účetní hodnoty. Rovněž prodej bez rostoucího ovlivnění plánu restrukturalizace by byl možný jen tehdy, pokud by mohla být zachována spolupráce v odbytu mezi BerlinHyp a skupinou. Povinnost samostatného prodeje by vyžadovala jednorázové odpisy aktuální účetní hodnoty [...]* EUR o [...]* EUR na účetní hodnotu vlastního kapitálu BerlinHyp ve výši 519 milionů EUR. Výsledek před zdaněním očekávaný pro rok 2006 pro zbytek skupiny by se zredukoval přibližně o dalších [...]* EUR (rozdíl mezi odpadnutím plánovaného výsledku BerlinHyp ve výši cca. [...]* EUR a úrokovým výnosem z očekávaného výnosu z prodeje ve výši přibližně [...]* EUR). To by - společně se samostatným prodejem Berliner Bank - mělo za následek další snížení výnosu kapitálu zbytku skupiny, požadovaného pro rok 2006, o přibližně [...]* % na celkem téměř [...]* %, jakož i kvótu základního kapitálu mírně nad [...]* %.
(250)
Kdyby tedy mohla pro zbytek skupiny vzniknout díky závazné povinnosti samostatného prodeje BerlinHyp další závažná rizika, nepovažuje to Komise z dnešního pohledu ani jako vhodné opatření pro posílení dlouhodobé rentability ani jako schůdné kompenzační opatření, na kterém by se zakládalo rozhodnutí. Komise proto bere na vědomí názor Německa, že má být znovu posouzena proveditelnost samostatného prodeje BerlinHyp v pozdějším termínu s ohledem na privatizaci zbytku skupiny, a že BerlinHyp - podle toho, který scénář vyhlídek privatizace bude dříve vylepšen - bude prodána buďto společně se zbytkem skupiny nebo samostatně do konce roku 2007 v transparentním, otevřeném a nediskriminačním postupu. Komise považuje za reálné, že BerlinHyp by mohla být nejméně od roku 2006 znovu zajímavá pro strategického investora. Také obchodní plán BerlinHyp vychází ze zlepšení všeobecné situace na trhu financování nemovitostí. Proto by podle názoru Komise mělo proběhnout přezkoumání vyhlídek samostatného prodeje v roce 2006. Kromě toho Komise očekává, že banka - v souladu s doporučeními jejích poradců, jakož i v souladu s přepracovaným plánem restrukturalizace - učiní [...]*, pokud se to ukáže jako prospěšné z důvodu horšího rozvoje obchodování, než jak banka dosud očekávala. Tímto opatřením se samozřejmě minimalizuje možné riziko, které by mohlo vzniknout z nutnosti nového odpisu, [...]*. Taková opatření by podle názoru Komise mohla pozitivně ovlivnit dlouhodobou životaschopnost i vyhlídky na privatizaci zbytku skupiny.
(251)
Dne 29. ledna 2004 předložilo Německo současný plán restrukturalizace, včetně střednědobého plánu, který je založen na číslech z poloviny ledna roku 2004. Tento plán aktualizuje dosavadní verzi z června roku 2003, která byla k dispozici Komisi a jejím poradcům ze společnosti Mazars, a zohledňuje například doporučení společnosti Mazars ohledně prevence rizik. Co se týče odštěpení Berliner Bank, které ještě není zahrnuto do nejnovějšího střednědobého plánu, předložilo Německo odhady založené na analýze z prosince roku 2003. Údaje současného plánu se výrazně neliší od verze z června roku 2003, a proto není třeba měnit posouzení Komise ohledně životaschopnosti BGB.
(252)
Komise považuje plán restrukturalizace po zapracování doporučení svých poradců ze společnosti Mazars, a to i přes popsané dosud přetrvávající nejistoty ohledně budoucího rozvoje, za celkově přijatelný a úplný. Doposud provedená, resp. předpokládaná operativní a finanční opatření považuje Komise za vhodná pro obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky. Komise nepovažuje doposud vzniklé odchylky od cílových záměrů za tak závažné, aby vyvolaly pochybnosti o proveditelnosti plánu restrukturalizace. Některá opatření pokulhávají za plánovanými údaji. To je však částečně vyrovnáno překročením plánovaných cílů v jiných oblastech.
(253)
Vyhlídky ohledně životaschopnosti závisí především na budoucích ziscích a na posílení báze základního kapitálu, zejména na schopnosti vytvářet nové obchody a na úplném provedení plánu restrukturalizace. Banka bude především v období restrukturalizace výrazně závislá na výnosech z obchodování na kapitálovém trhu. Strategie v oblasti financování nemovitostí je náročná a hrozí, že bude pokulhávat za cílovými úkoly. Životaschopnost banky by ohrozilo další zhoršení trhu s nemovitostmi v oblasti Berlína a hrubého domácího produktu. Komise proto považovala za vhodné, aby se toto riziko omezilo odštěpením větší části obchodu s financováním nemovitostí tím, že se samostatně prodá BerlinHyp a očekává od Německa v tomto směru důkladné přezkoumání. Případné ztráty z části obchodu s financováním nemovitostí, zbylého v rámci BGB/LBB, by potom banka mohla snáze kompenzovat z očekávaného kladného výsledku z maloobchodu a z obchodování na kapitálovém trhu.
(254)
Banka v současné době nemá žádné tiché rezervy nebo jiné finanční zdroje, aby mohla absorbovat větší ztráty během období restrukturalizace. S ohledem na tuto skutečnost považuje Komise kvótu základního kapitálu ve výši 6 % za nutné minimum pro životaschopnost a tím maximum pro financování ze státní podpory. Komise očekává, že banka vynaloží veškeré úsilí k tomu, aby kvótu základního kapitálu zvýšila vlastními silami nebo další redukcí rizikových aktiv nebo přijetím dalších prostředků na trhu na přibližně 7 % nebo více. Tím by se dále zlepšila schopnost banky na kapitálovém trhu i její vyhlídky na privatizaci.
(255)
Maximální očekávané snížení výnosů vlastního kapitálu v roce 2006 z přibližně [...]* - [...]* % na přibližně [...]* - [...]* %, způsobené dodatečným kompenzačním opatřením, což je odštěpení Berliner Bank, neohrozí podle názoru Komise dlouhodobou životaschopnost banky. Komise vychází z toho, že investor přijme po privatizaci banky všechna nutná opatření, která vytvoří rentabilitu přijatelnou pro investora v tržním hospodářství.
(256)
Komise vychází z toho, že privatizace banky bude mít po ukončení fáze restrukturalizace dostatečné vyhlídky na úspěch. Německo se zavázalo neodkladně zahájit privatizaci po vyhotovení roční účetní závěrky za rok 2005 a ukončit ji do konce roku 2007. Komise považuje tento časový plán za reálný. Přitom Komise předpokládá, že Německo a banka do té doby vynaloží veškeré úsilí k tomu, aby byly odstraněny stávající překážky privatizace. Sem patří mimo jiné stále ještě komplexní struktura skupiny, kterou je nutno v pokračujícím procesu restrukturalizace ještě více zeštíhlit, jakož i koncentrace stále ještě málo koncentrované palety produktů a zlepšení transparentnosti. Na kupní cenu se dále tendenčně negativně projeví skutečnost, že banka pronajala významnou část svých obchodních prostor za cenu ležící pod tržní úrovní. Podle propočtů poradců Komise se skutečná hodnota této nevýhody pohybuje v roce 2006 mezi [...]* EUR a [...]* EUR, a lze očekávat, že investor toto zohlední ve své nabídce kupní ceny. Předpokládaná privatizace se uskuteční jeden až dva roky po vypršení státních záruk odpovědnosti za instituce veřejného práva a ručení za instituce veřejného práva. Takové období poskytne, podle názoru Komise, potenciálnímu investorovi dostatečnou příležitost k tomu, aby mohl pozorovat operování banky na trhu po odpadnutí státních záruk v červenci roku 2005 a aby si udělal přiměřenou analýzu pro vytvoření cenové nabídky.
(257)
Ustanovení o výjimce podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES platí za podmínky, že podpory nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Body 35 až 39 pokynů stanoví, že musí být přijata taková opatření, která co nejvíce zmírní všechny nepříznivé účinky podpory na soutěžitele. Tato kompenzační opatření mají zpravidla formu omezení nebo redukce přítomnosti společnosti na relevantním trhu nebo na relevantních trzích po skončení období restrukturalizace. Podle bodu 37 musí být omezení nebo povinné snížení přítomnosti společnosti na trhu v poměru k rušivým vlivům podpory a zejména poměru k relativní důležitosti podniku na jeho trhu či trzích. O zmírnění potřeby kompenzačních opatření lze podle bodu 38 pokynů uvažovat jen tehdy, jestliže by takové snížení nebo omezení mohlo způsobit zjevné zhoršení struktury trhu, například nepřímým vlivem na vytvoření monopolní nebo oligopolní situace. Jak je již popsáno výše pro případ hypotetické nesolventnosti, může být vyloučen vznik monopolu nebo úzké oligopolní situace omezením nebo redukcí přítomnosti BGB na trhu také z důvodu struktur příslušných trhů a příslušného postavení podniku na těchto trzích (viz také dále v textu).
(258)
Kompenzační opatření mohou být provedena v různých formách, například prodejem výrobních zařízení nebo dceřiných společností nebo odbouráním činností. Podle bodu 39 podbodu i) pokynů musí v případě existence strukturálního přebytku výrobní kapacity na trhu dotčeném podporou přispět kompenzační opatření ke zlepšení tohoto trhu prostřednictvím nevratného snížení výrobní kapacity. Nevratné snížení kapacit nastane podle bodu 39 podbodu i) tehdy, pokud příslušná aktiva nejsou trvale schopna dosahovat předchozí výše výroby nebo jsou trvale převedena na jiné využití.
(259)
Trhy pro finanční služby se nevyznačují přítomností strukturálních přebytků výrobních kapacit ve smyslu bodu 39 podbodu i) pokynů, který se v tomto směru vztahuje spíše na výrobní zařízení a tedy implicitně spíše na výrobní odvětví než na odvětví služeb, ve kterých se kapacity principiálně mohou mnohem snáze přizpůsobit tržním podmínkám. Pokud se v bankovním sektoru mluví o přebytku kapacit, například s ohledem na hustotu sítě poboček, nejedná se zpravidla o přebytek kapacit strukturální, tedy způsobený trvalým poklesem poptávky, ale o personální a tedy nákladové úseky, které se ruší převážně z důvodu úvah o rentabilitě.
(260)
Avšak zejména pokud se jedná o přebytek kapacit v sektoru finančních služeb, nemohou se tyto kapacity s konečnou platnosti „vyřadit z provozu“ nebo převést na jiné využití. Kapacity pro poskytování služeb v bankovním sektoru - především zaměstnanci, pobočky, poradní centra, back offices a počítačové a telekomunikační systémy - se vyznačují vysokou přizpůsobivostí a mohou se bez výraznějších nákladů znovu zaměstnat, pronajmout nebo použít na trhu jiným způsobem. Nevratné snížení kapacit proto v takovém případě není možné a nemůže být předmětem kontroly.
(261)
Dále se tedy bude kontrolovat, zda prodeje, uzavření a redukce dceřiných společností, resp. majetku a/nebo obchodních úseků, nabídnuté jako kompenzační opatření, postačují ve smyslu bodu 39 podbodu ii) pro zmírnění rušivých vlivů podpory na hospodářskou soutěž.
(262)
Německo původně nabídlo následující, zde zhruba shrnutá opatření, která byla součástí plánu restrukturalizace:
-
prodej dceřiných společností a podílů: nejdůležitější prodeje se týkají v oblasti maloobchodního bankovnictví v celém Německu zastoupené Allbank (již prodána), Weberbank v Berlíně (dosud ještě neprodána), Živnostenské banky a.s. v České republice (prodána) a také BG Polska S.A. (maloobchod a úsek internetu „Inteligo“ prodány, zbytek se nachází v likvidaci);
-
uzavření poboček: vzdání se přibližně 90 poboček působících v oblasti soukromých a firemních zákazníků v Berlíně/Braniborsku (převážně v Berlíně), 6 zákaznických center v oblasti Spolkové republiky, 6 tuzemských a 3 zahraničních poboček z oblasti obchodů s financováním nemovitostí, 3 zahraničních poboček z oblasti obchodování na kapitálovém trhu a také 14 zahraničních zastoupení v oblasti velcí zákazníci/zahraničí;
-
zřeknutí se obchodních oblastí a činností: dlouhodobé opuštění obchodní oblasti velcí zákazníci/zahraničí (např. úvěrové obchodování se zahraničními bankami, poradenská činnost pro velké zákazníky, privatizace, financování letectví);
-
redukční opatření: v obchodování na kapitálovém trhu redukce rizikových aktiv o [...]* % a úseku debt finance o [...]* %; v obchodování s nemovitostmi redukce objemu fondů o více než [...]* % (přibližně [...]* EUR) a rozvoje projektů o [...]* % (přibližně [...]* EUR) a také uzavření poboček a snížení počtu zaměstnanců o 50 %; redukce malého samostatného úseku veřejný sektor a integrace zbylých obchodů do obchodování s firemními zákazníky.
(263)
Německo vysvětlilo, že všechna tato opatření povedou k redukci počtu zaměstnanců o 50 % (z přibližně 15 000 na 7 500) a také k redukci bilanční sumy z přibližně 190 miliard EUR na 140 miliard EUR.
(264)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že účinky těchto částečně jen vágně popsaných opatření - jak celkově, tak s ohledem na jednotlivé obchodní oblasti BGB a na její pozici na trzích - nemohou být, z důvodu nedostatku podrobnějších údajů, přiměřeně posouzeny a vyžádala si další informace. Německo poté dodalo další podrobnější údaje k účinkům na jednotlivé obchodní oblasti (viz 291. bod odůvodnění a násl.) a k celkovému účinku - redukce současného celkového majetku o 51,5 miliard EUR nebo-li 25 %, všech dosavadních závazků o 57,8 miliard EUR nebo-li 27 % a snížení bilanční sumy po konsolidaci o 50,2 miliard EUR nebo-li o téměř 27 % (26).
(265)
Komise však vyjádřila již ve svém rozhodnutí o zahájení řízení pochyby o dostatečnosti plánovaných kompenzačních opatření. Bylo sporné, zda uvažovaná redukce bilanční sumy vzhledem ke značné výši podpory a zkušenostem Komise ohledně podpor na restrukturalizaci bank (27) může být považována za dostatečnou. V této souvislosti poukázala Komise také na zákonem požadovanou minimální kvótu kapitálu, která s ohledem na přísun kapitálu může nabídnout hrubý orientační výchozí bod pro posouzení kompenzačních opatření v bankovním sektoru. Přitom hraje roli následující úvaha: Aby mohla zachovat svůj obchodní provoz, musí banka v případě nedostatku kapitálu buďto odpovídajícím způsobem redukovat riziková aktiva, tedy svoji obchodní činnost (např. na základě zákonem požadované minimální kvóty základního kapitálu ve výši 4 % v poměru k rizikovým aktivům maximálně 25násobně) nebo zažádat o odpovídající přísun kapitálu. Ve druhém případě se vyvaruje jinak nutné redukce. Tato úvaha o „redukování příležitostí“ může názorně vysvětlit narušení trhu přísunem kapitálu, a tedy nabídnout i hrubé výchozí body ke kompenzačním opatřením. Komise však poukázala na to, že se v tomto případě nejedná o „mechanicky“ použitelné pravidlo a že v konkrétním případě se musí zohlednit ekonomické okolnosti, především s ohledem na životaschopnost podniku a konkurenční situaci na jeho trzích.
(266)
Německo uvedlo ohledně celkových účinků, že se netýkají jen kvóty základního kapitálu samotné, nýbrž i vlastního kapitálu vázaného na základní a doplňkový kapitál (zákonem stanovená minimální kvóta 8 %), a tak je ve vztahu k rozšíření obchodu, možnému díky podpoře, resp. k neuskutečněné redukci obchodování nutno použít nikoliv faktor 25, nýbrž maximálně faktor 12,5. Jen pokud by při navýšení základního kapitálu byl současně dodán i doplňkový kapitál, mohla by banka skutečně zvýšit riziková aktiva 25násobně. Zejména pokud banka nemá k dispozici započitatelný doplňkový kapitál (28), nebylo by přiměřené zohlednění rozšíření obchodování, které je možné až při existenci tohoto doplňkového kapitálu. Německo ostatně vysvětlilo, že kvóty kapitálu skutečně nutné na kapitálovém trhu - kvóta základního kapitálu nejméně 6 % a kvóta vlastního kapitálu přibližně 10 % - leží výrazně nad zákonem stanovenými minimálními kvótami. Tento názor potvrdil i BAFin a v podrobnostech jej objasnil srovnáním s průměrem německých bank (kvóta základního kapitálu přibližně 6 - 7 %, kvóta vlastního kapitálu 9 - 11 %, z toho soukromé banky 10 - 11 %) a také s velkými evropskými bankami, přičemž průměr evropských bank je výrazně vyšší (kvóta základního kapitálu 8,5 %). Německo z toho vyvodilo, že ekonomické účinky přísunu kapitálu ve výši přibližně 1,8 miliard EUR je nutno ohodnotit na přibližně 18 miliard EUR. Komise se k těmto úvahám připojuje.
(267)
Ohledně odstínění rizik existovaly v okamžiku rozhodnutí o zahájení řízení ještě nejasnosti o ekonomické hodnotě této podpory. Německo mezitím upřesnilo, že ekonomickou hodnotu je třeba ocenit na téměř 6 miliard EUR (viz 138. bod odůvodnění). Dále Německo vysvětlilo, že u obchodování se službami spojenými s nemovitostmi se nejedná o oblast, která podléhá pravidlům solventnosti, takže vyhnutí se redukci obchodní činnosti zde nelze odvodit z kvót kapitálu. Dále bylo uvedeno, že odstínění rizik se v podstatě vztahuje na staré obchody v oblasti služeb spojených s nemovitostmi. V souvislosti s tím však lze argumentovat, že nejdříve bude umožněno nové obchodování ve fázi restrukturalizace IBAG jejím zabezpečením. Do té míry však může být popsán stupeň narušení trhu jen jako objem nových obchodů (ohodnoceno pro fázi restrukturalizace na celkem přibližně [...]* EUR; viz 90. bod odůvodnění) nebo maximální celková hodnota odstínění rizik (6,1 miliard EUR).
(268)
Komise se nemůže připojit k tomuto odhadu. A to proto, že bez odstínění rizik nebo - alternativně - bez přísunu kapitálu ve výši přibližně 6 miliard EUR by BGB nemohla dále pokračovat ve své obchodní činnosti, a to z důvodu propojení rizik. V tomto ohledu se musí účinky odstínění rizik vyrovnat hypotetickým přísunem kapitálu ve výši přibližně 6 miliard EUR. Totéž platí pro přílohu o dohodě o splátkách, které se musí stanovit pro případ rozhodnutí o zpětných pohledávkách maximálně na hodnotu 1,8 miliard EUR (29).
(269)
Pokud se jako výchozí použije celková ekonomická hodnota podpory ve výši 9,7 miliard EUR a faktor 10 s ohledem na skutečně potřebnou kvótu vlastního kapitálu, vyjde jako vodítko pro narušení trhu a pro hrubou orientaci pro kompenzační opatření redukce bilanční sumy ve výši téměř 100 miliard EUR ze 190 miliard EUR.
(270)
To ukazuje hranice použitelnosti takové úvahy o příležitostech. Okamžitá redukce v takovém rozsahu je možná jen při nesolventnosti. Bez podpor by proto bylo možné jen zastavení obchodní činnosti BGB, což by opačně znamenalo, že by jako kompenzační opatření přicházelo v úvahu jen nesolventnost BGB. Ale i v období běžné restrukturalizace jsou kompenzační opatření vzhledem k výše popsanému rozsahu krátkodobě a střednědobě pouze těžce proveditelná nebo proveditelná jen se značnými ztrátami z prodeje částí podniku a také z vypovězení, resp. ukončení dlouhodobých smluv a položek, aniž by se ohrozila, resp. pravděpodobně znemožnila životaschopnost podniku. Takové následky by byly stěží slučitelné s cílem a kritériem podpory na restrukturalizaci, totiž s obnovením dlouhodobé rentability zvýhodňovaného podniku. Také se to zdá nepřiměřené s ohledem na stupeň účinku různých pomocných opatření na jednotlivá obchodní pole a trhy. Proto se nemůže použít mechanická aplikace takových úvah s ohledem na potřebnou celkovou redukci bilančního objemu.
(271)
Na pozadí těchto skutečností měla Komise cíl zajistit v rámci své dosavadní praxe přiměřenou redukci celkového objemu, především ale také, s ohledem na účinky zamýšlených opatření v jednotlivých obchodních oblastech, zajistit účinné omezení přítomnosti banky na trzích.
(272)
BGB je činná především v oblastech obchodování se soukromými a firemními zákazníky (maloobchodní bankovnictví), financování nemovitostí (průmyslové financování nemovitostí), služeb s nemovitostmi (obchodování s fondy a projektování) a v oblasti obchodování na kapitálovém trhu (peněžní transakce a ochod s cennými papíry).
(273)
Další existující oblasti působnosti jsou s ohledem na svůj objem nepodstatné, budou zredukovány nebo úplně uzavřeny a pro další posouzení nehrají žádnou roli. To se týká segmentu veřejný sektor (vydávání úvěrů), který bude výrazně zredukován a v budoucnosti bude přidán k úseku firemní zákazníci. Dále se to týká úseku velcí zákazníci/zahraničí (např. financování projektů a exportu), který má být uzavřen. Aktivity v oblasti investment banking zahrnují pouze emise akcií a obligací v relativně malém rozsahu a v budoucnu už nebudou hrát samostatnou roli. Dále bude z IBB po odpadnutí odpovědnosti za instituce veřejného práva a ručení za instituce veřejného práva u LBB v roce 2005 vyčleněn podpůrný obchod.
(274)
Oblast činnosti, která byla v rozhodnutí o zahájení řízení na základě informací Německa označována ještě jako obchod s nemovitostmi, byla za účelem další kontroly kompenzačních opatření rozdělena, z důvodu rozdílné struktury nabídky a poptávky, na dílčí oblasti financování nemovitostí a služby spojené s nemovitostmi. Obchodní oblast financování nemovitostí se týká, podle interní definice BGB, velkoobjemového financování (přibližně od 5 milionů EUR) a tedy především průmyslového financování nemovitostí (např. výstavba bytů nebo nákupních středisek). Tato činnost je provozována především dceřinou společností BerlinHyp (přibližně 2/3 objemu obchodů), ale také LBB a samotnou BGB. Soukromé financování nemovitostí patří ve velké míře k obchodování skupiny se soukromými zákazníky.
(275)
Obchodní oblast služeb spojených s nemovitostmi se týká především obchodování s investičními fondy, jakož i rozvojovou stavební činností. Tato oblast je vedena, pokud se týče nových obchodů, dílčí skupinou IBAG, která je ve 100 % vlastnictví BGB a v minulosti byla provozována společností IBG.
(276)
Obchodování se službami spojenými s nemovitostmi je to, které bylo hlavní příčinou krize a zde posuzované podpory na restrukturalizaci a které nejvíce profitovalo z odstínění rizik, z opatření s nejvyšší sumou podpory. Od začátku existují pochyby o dalším pokračování činnosti v této oblasti.
(277)
K tomu Německo v létě roku 2002 nabídlo, že obchodování se službami spojenými nemovitostmi vyčlení z BGB a převede na zemi Berlín. Tento všeobecný záměr byl Německem v lednu roku 2004 upřesněn. Podle něj se Německo zavazuje zajistit, že BGB s rozvahovým účinkem nejpozději k 31. prosinci 2005 prodá nebo zlikviduje všechny podíly, které jsou dotčeny odstíněním rizik.
(278)
Opatření podrobně předpokládají, že země a banka závazně k 31. prosinci 2004 stanoví, jaké podíly připadají v úvahu k prodeji třetí straně formou transparentního, otevřeného a nediskriminačního nabídkového řízení. Podle vysvětlení Německa se po rozumném uvážení bude jednat o nepatrný počet podílů. Jedná se přitom v podstatě jen o jednu významnější společnost s přibližně 160 zaměstnanci, která je dotčena odstíněním rizik zárukou účetní hodnoty, takže na základě ustanovení v podrobné dohodě se případný zisk z prodeje musí převést na zemi. V případě prodeje třetí straně už nebude příslušná společnost dotčena odstíněním rizik. Všechny podíly, které nebudou k 31. prosinci 2005 prodány nebo zlikvidovány, získá za tržních podmínek země Berlín, přičemž kupní cena bude stanovena auditorem ustanoveným zemí a po kontrolou provedenou auditorem ustanoveným bankou, případně bude stanovena ve smírčím řízení. Zemi přísluší, na základě ustanovení v podrobné dohodě, mimořádná práva souhlasu, na informace a kontroly v oblasti služeb spojených s nemovitostmi, která jsou vykonávána společností Berliner Gesellschaft zum Controlling der Immobilien-Altrisiken mbH („BCIA“), jež je ve vlastnictví země.
(279)
Německo v raném stádiu řízení také vyjádřilo svůj záměr znovu od LBB oddělit podpůrný obchod IBB, jakož i nejméně jednu část účelové rezervy IBB, kterou má v současnosti k dispozici LBB jako základní kapitál. I tento záměr byl Německem podrobněji rozveden v příslibu z ledna roku 2004. Podle něj se Německo zavazuje zajistit, že nejpozději k 1. lednu 2005 se převede podpůrný obchod IBB na nově založenou, samostatnou podpůrnou banku země Berlín a v této souvislosti bude oddělena účelová rezerva IBB z LBB v měřítku dostatečném pro kapitálové vybavení nové podpůrné banky a tedy bude oddělen z LBB, pokud to bude možné, aniž by došlo ke snížení kvóty základního kapitálu k 1. lednu 2004 pod hodnotu 6 %. Část účelové rezervy IBB, která bude nadále potřebná pro kapitalizaci BGB bude zemí vložen jako jeden nebo více tichých podílů na LBB a bude zúročen podle běžných tržních podmínek. K tomu bude k datu podpisu smluv o tiché spoluúčasti stanoven na základě dlouhodobého ratingu LBB a s ohledem na odpadnutí odpovědnosti za instituce veřejného práva a ručení za instituce veřejného práva, jakož i s uvážením smluvního vytvoření tichých podílů příplatek k referenční úrokové sazbě, a tento příplatek bude souhlasit s nástroji základního kapitálu, srovnatelnými s nástroji běžného trhu. Srovnatelnost nástrojů základního kapitálu se zjistí na základě smluvních ustanovení pro tyto nástroje a na základě profilů rizik příslušných emitentů.
(280)
Na podzim roku 2003 vznikl následující aktualizovaný celkový obraz opatření předpokládaných Německem pro redukci obchodní činnosti (vztaženo k majetku) v jednotlivých obchodních oblastech v období od roku 2001 (čísla z roční účetní závěrky) do roku 2006 (plánovaná rozvaha, resp. výsledovka):
Redukce majetku a bilančního objemu (30)
(v miliardách EUR)
Obchodní oblast
Majetek segmentu
Rozvaha
Plán
Změna
2001
2006
Maloobch. bankovnictví
-
soukromí zákazníci
-
firemní zákazníci
20,0
12,2
7,8
[...]*
[...]*
[...]*
[...]*
[...]*
[...]*
Veřejný sektor
11,0
[...]*
[...]*
Obchodování na kapitálovém trhu
109,7
[...]*
[...]*
Velcí zákaznici/zahraničí
10,8
[...]*
[...]*
Financování nemovitostí
31,2
[...]*
[...]*
Služby spojené s nemovitostmi
3,2
[...]*
[...]*
Mezisoučet
185,9
[...]*
[...]*
Management úroků & konsolidace
-16,8
[...]*
[...]*
Celkový majetek (bez IBB)
169,1
[...]*
[...]*
IBB
20,1
[...]*
[...]*
Bilanční suma (konsolidovaná)
189,2
[...]*
[...]*
(281)
Opatření, která v tomto stádiu předpokládalo Německo, by v celkové podobě vedla k redukci bilanční sumy o přibližně 30 %. Toho by bylo dosaženo prodejem (např. přibližně 6 miliard EUR v maloobchodním bankovnictví prodejem Allbank, BG Polska, Živnostenské banky a Weberbank), uzavřením (např. přibližně 90 poboček a 6 zákaznických center), jakož i snížením majetku. V obchodních oblastech velcí zákazníci/zahraničí a služby spojené s nemovitostmi, které mají být zrušeny, resp. odštěpeny, zůstanou po roce 2006 zbytkové veličiny, které mohou být odbourány jen postupně. Úsek státního sektoru bude silně redukován. Základními pilíři banky tak po restrukturalizaci zůstanou maloobchodní bankovnictví v oblasti Berlín, financování nemovitostí a obchodování na kapitálovém trhu.
(282)
I když nelze hodnotit odštěpení podpůrného obchodování IBB jako kompenzační opatření, protože toto obchodování přejde do oblasti vládních zakázek spravovaných zemí Berlín a z tohoto důvodu nepředstavuje žádnou komerční činnost (31), je nutno zajistit, aby celková redukce ve výši přibližně jedné čtvrtiny (bez ohledu na IBB), resp. téměř 40 miliard EUR spočívala, podle zkušeností Komise z podobných případů, v rámci sektoru finančních služeb. Je však třeba upozornit na to, že redukce majetku, resp. rozvahových položek slouží především ke znázornění celkového účinku, nemůže se ale všeobecně srovnávat s efektivní redukcí obchodní činnosti nebo dokonce přítomnosti na trhu. To platí především pro stávající tři zbylé hlavní oblasti působnosti. Tak sice v oblasti maloobchodního bankovnictví byly, resp. budou prodány podíly (Polska, Živnostenská, Allbank, Weberbank) a uzavřeny pobočky; podle plánu restrukturalizace platném do podzimu roku 2003 se však předpokládalo zachovat přibližně stejnou přítomnost na trhu v Berlíně, resp. v jednotlivých segmentech ji mírně zvýšit, takže opatření v této obchodní oblasti je nutno považovat za opatření sloužící hlavně k dosažení koncentrace na hlavní regionální obchody, jakož i k redukci nákladů uzavřením poboček. Také v oblasti financování nemovitostí je nutno považovat plánovanou redukci za relativně nízkou v poměru k celkovému objemu. V případě obchodování na kapitálovém trhu lze sice zaznamenat výraznější ústup z pozic, avšak stejně ještě zůstává významný objem obchodování.
(283)
Německo a BGB deklarovaly, že další snížení nebo dokonce opuštění dalších celých obchodních oblastí je obtížné a že by to ohrozilo životaschopnost banky. Obchod s financováním nemovitostí u BerlinHyp, LBB a BGB nemůže být v krátké době za současných podmínek trhu a z důvodu ještě nedokončené restrukturalizace obchodní oblasti prodán, resp. pouze při značných účetních ztrátách. Dále je naplánováno dosažení pozitivních výsledků této obchodní oblasti ještě před ukončením restrukturalizace, které jsou nutné k dosažení předpokládaných celkových výsledků, nejpozději od roku 2004.
(284)
Komise přezkoumala tyto argumenty, jakož i doručené příslušné informace a došla k závěru, že prodej obchodování s financováním nemovitostí v krátké době by skutečně ohrozil životaschopnost banky (viz 230. bod odůvodnění). Analýza situace na německém trhu financování nemovitostí dále ukázala, že BGB zde nepatří mezi vedoucí účastníky. BGB sice podle původních údajů zaujímala s podílem přibližně 5 % ještě v roce 2000 třetí místo. Podle aktuálnějších informací dodaných Německem, které zahrnovaly i komunální úvěry, byl však skutečný dosažený podíl na trhu v roce 2000 jen přibližně 3 %, a ten do roku 2006 pravděpodobně klesne na 2 %. To souhlasí s jinými zdroji informací, podle kterých v roce 2001 nedosáhla BGB ani původně uváděného třetího místa, ani 5 % podíl na trhu, a to ani na celkovém trhu všech hypotečních úvěrů ani v různých segmentech. (32) Z tohoto pohledu se nezdá nezbytné redukovat přítomnost BGB na trhu v této oblasti z důvodu vyvarování se nepřípustných narušení hospodářské soutěže.
(285)
Přesto by bylo lepší dát přednost stažení skupiny BGB z této obchodní oblasti před další přítomností, protože samotné pokračování obchodní činnosti skupiny BGB na trzích pro financování nemovitostí způsobí narušení hospodářské soutěže, i když ne ve významném rozsahu. To však platí jen za předpokladu, že by nebylo ohroženo obnovení dlouhodobé životaschopnosti. Do té míry bude Komise souhlasit se záměrem, předloženým Německem a zemí Berlín, prodat obchodní oblast financování nemovitostí samostatně nebo v rámci celkové privatizace BGB.
(286)
Obchodování na kapitálovém trhu, jehož majetek v segmentu byl zredukován o téměř 20 %, mělo v roce 2002, jako jediná obchodní oblast, významný, tj. pozitivní výsledek a příspěvek k zisku ve výši řádově stovek milionů. Po ukončení fáze restrukturalizace v roce 2006 má vytvořit, společně s maloobchodním bankovnictvím, jeden ze dvou hlavních pilířů pro dosahování výsledku a zisku skupiny. Obchodování na kapitálovém trhu je tak podstatné pro obnovení životaschopnosti BGB a nemůže se redukovat v mnohem větším rozsahu než tomu bylo dosud. Dále se musí označit konkurenční význam BGB na národních, avšak rostoucí globalizací a evropeizací se vyznačujících peněžních trzích a trzích s cennými papíry jako nevýznamný, tj. ještě menší než na národních trzích s financováním nemovitostí.
(287)
Komise přesto přezkoumala, zda jsou možné další redukce, i když v omezeném rozsahu. S ohledem na všeobecný cíl související s podporou na restrukturalizaci, kterým je přeměnit BGB na regionální banku, uvažovala Komise především o opuštění dalších zahraničních dceřiných společností. Po již realizovaných uzavřeních a prodejích však zbyly již jen tři dceřiné společnosti - Londýn, Lucemburk a Dublin, jejichž zachování Německo nejdříve popsalo jako nezbytné pro maloobchodní bankovnictví, resp. pro refinancování banky. Nakonec však bylo přislíbeno, že bude opuštěna BGB Ireland plc. v Dublinu. Komise vzhledem k důvodům uvedeným v 286. bodu odůvodnění upustila od požadavku na další opatření.
(288)
Podle bodu 37 pokynů se při posuzování kompenzačních opatření přihlíží „zejména k relativní důležitosti podniku na jeho trhu či trzích“. Úsek soukromých a firemních zákazníků (maloobchodní bankovnictví) je proto z pohledu konkurence jednoznačně nejproblematičtější. Komise již ve svém rozhodnutí o zahájení řízení velice jasně odůvodnila své pochyby o přiměřenosti kompenzačních opatření silnou regionální, resp. místní pozicí BGB na tomto trhu.
(289)
BGB již prodejem dceřiných společností, ostatního majetku i uzavřením poboček a jiných sídel výrazně zredukovala majetek segmentu patřícího do této obchodní oblasti. Tím se téměř dosáhlo plánovaného snížení majetku segmentu do roku 2006 o 43 % (viz tabulka v 280. bodu odůvodnění), a tím v podstatě zbývá již jen prodej Weberbank. Přesto Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení poznamenala, „že BGB je v místním a regionálním měřítku mimořádně silná na trhu obchodování se soukromými a firemními zákazníky, s uvedenými podíly mezi 30 % a 57 % v jednotlivých segmentech na místní úrovni a mezi 23 % a 46 % na regionální úrovni, přičemž vznikl obrovský odstup od následujících konkurentů, kteří - jak je vidět z poskytnutých informací - dosáhli jen poloviny, třetiny nebo čtvrtiny podílu BGB.“ Komise v této souvislosti pochybovala, zda požadovaná redukce v oblasti obchodování se soukromými a firemními zákazníky formou plánovaných prodejů bude dostatečná k tomu, aby se zmírnil účinek podpory na deformaci konkurence v aglomeraci Berlín.
(290)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že již uskutečněné nebo plánované prodeje v oblasti maloobchodního bankovnictví, s výjimkou malé Weberbank, zaměřené na majetné soukromé zákazníky, vůbec nebo téměř vůbec neredukují přítomnost BGB v Berlíně: Allbank je činná na celém spolkovém území a v Berlíně je zastoupena jen malými pobočkami, BG Polska a Živnostenská banka jsou činné v zahraničí. V Berlíně sice bylo uzavřeno přibližně 40 až 50 poboček pro obchodování se soukromými a firemními zákazníky; ale uzavření poboček ve velkoměstě s velkou hustotou poboček slouží především ke snížení nákladů a jen v malé míře způsobí, i podle názoru Německa, to, že zákazníci změní banku (33). I další, již zmíněné a Německem poskytnuté informace dokládají, že znatelná redukce přítomnosti na trhu v Berlíně nebyla zamýšlená, že měly být přibližně zachovány, resp. mírně posíleny pozice v jednotlivých segmentech.
(291)
Německo uplatnilo s ohledem na tyto pochybnosti Komise nárok, aby původně dosažené a na objem vztažené výpočty podílů na trhu byly pro BGB v jednotlivých berlínských segmentech trhu navýšeny. Závisí to na hlášení, která BGB podává Zemské centrální bance a která jsou podávána v rámci celé skupiny bez omezení na věcné trhy a bez rozdělení na regiony. Tak jsou například zahrnuty objemy úvěrů a vkladů obchodování s financováním nemovitostí a kapitálového trhu mimo Berlín do čísel pro místní obchody se soukromými a firemními zákazníky. Proto se o tyto regionálně a místně započitatelné úvěry a vklady neopravily objemy úvěrů a vkladů BGB, jakož ani tomu odpovídající objem na trhu pro Berlín. Přitom se pro BGB udávají podíly na trhu v obchodování se soukromými zákazníky přibližně 43 % až 45 % a u úvěrů přibližně 22 % (pro roky 2000 a 2001). V obchodování s firemními zákazníky byly vypočteny podíly BGB na trhu přibližně 25 % až 26 % u vkladů/platebního styku a přibližně 23 % až 25 % u úvěrů (pro roky 2000 a 2001). Oproti údajům uváděným v původním hlášení se tím podíly BGB na trhu, oznámené Německem, snížily v jednotlivých segmentech, především v oblasti firemních zákazníků, téměř o polovinu.
(292)
Pro následující tři konkurenty BGB na berlínském trhu maloobchodního bankovnictví - Berliner Volksbank, Dresdner Bank a Deutsche Bank (skupina) - uvedlo Německo odhady podílu na trhu pro rok 2001 přibližně 11 - 13 % v oblasti úvěry/soukromí zákazníci, přibližně 8 - 14 % v oblasti soukromí zákazníci/vklady, přibližně 5 - 16 % v oblasti firemní zákazníci/úvěry a přibližně 9 - 18 % v oblasti firemní zákazníci/vklady. Volksbank vychází při odhadech ve výši více než 50 % v (50 - 60 % u segmentů vklady/platební styk a přibližně 50 % u úvěrů) a téměř 60 % v obchodování s firemními zákazníky (více než 40 % vkladů/platebního styku a u úvěrů přibližně 50 - 60 %) z výrazně vyšších podílů BGB na trhu. Sama sebe tato banka hodnotí s podíly přibližně 6 - 10 % v segmentech obchodování se soukromými zákazníky a přibližně 4 - 10 % v segmentech obchodování s firemními zákazníky.
(293)
Německo ve svém stanovisku vztáhlo korigované podíly na trhu v oblasti firemních a soukromých zákazníků jen na Berlín, protože to je relevantní region a protože se v případě maloobchodního bankovnictví jedná o regionální obchody (34).
(294)
Také Berliner Volksbank ve svém stanovisku uvedla, že Berlín je relevantní tržní prostředí pro posouzení podpory v maloobchodním bankovnictví. To souhlasí také s obvyklými kritérii Komise pro posuzování omezení prostředí trhu při kontrole fúze. U rozhodnutí v případě kontroly fúze, která se týkají bankovního sektoru, jsou uvedeny takové indikátory, jako je všeobecné zvýhodnění zákazníků banky místními poskytovateli, význam husté sítě poboček a potřeba fyzické přítomnosti pověřené banky v blízkosti zákazníka (35). Pokud Komise přesto dosud vycházela v oblasti kontroly fúze spíše z vnitrostátních trhů, bylo to z toho důvodu, že kvůli nedostatku připomínek konkurentů (indikátory pro převládající pozici na trhu) nebylo třeba provádět důkladnou analýzu v oblasti maloobchodního bankovnictví. Při kontrole rušivých účinků zde popisované podpory na hospodářskou soutěž v Berlíně v oblasti maloobchodního bankovnictví by ale nebylo správné omezit se na vnitrostátní měřítko. Právě v této oblasti musí BGB nabídnout, z důvodu svého výsadního postavení na trhu, kompenzační opatření k redukci své přítomnosti na trhu. Pozice BGB na výrazně trhu přesahuje, mimo jiné z důvodu strategie dvou obchodních značek, rámec, který je v německých městech ve vztahu k regionálně silným spořitelnám obvyklý. Tato koncentrace zhoršuje přístup na trh případným konkurentům a vedla také k tomu, že podíl zahraničních bank je v Berlíně zanedbatelně nízký.
(295)
Komise nemá pro účely tohoto rozhodnutí žádný podnět k tomu, aby se odchýlila od představ Německa a Berliner Volksbank ohledně geografického vztažení maloobchodního bankovnictví na Berlín. Jak uvedla ve svém rozhodnutí o zahájení řízení, vycházelo se v oblasti kontroly fúze všeobecně z toho, že trhy ve finančním sektoru se rozprostírají - s výjimkou peněžních transakcí a obchodů s cennými papíry - na vnitrostátní úrovni; přitom je ponechán i dostatek prostoru pro regionální úvahy v oblasti soukromých a firemních zákazníků (36). Význam sítě poboček a místní fyzické přítomnosti banky v oblasti maloobchodního bankovnictví hovoří pro úvahy o berlínském trhu. To ukazuje i chování zákazníků, kteří při uzavření nebo prodeji poboček ve velkém městě, jako je Berlín, pokud vůbec změní banku, i přes narůstající význam telefonního bankovnictví zpravidla přejdou k jiné místní bance. Potud se zdá zahrnutí Braniborska, kromě oblastí sousedících s Berlínem, jako příliš široké, jak naznačuje také stažení BGB ze spolkové země Braniborsko a koncentrace na hlavní region.
(296)
Pro účely tohoto rozhodnutí však nezáleží na přesném geografickém ohraničení trhu, protože zde nejde o prokázání dominantního postavení, nýbrž o to, zda nabízená kompenzační opatření postačují k tomu, aby se formou redukce přítomnosti na trhu dostatečně kompenzovaly rušivé účinky příslušné podpory na hospodářskou soutěž. To, že podpory pomohly bance zůstat na různých trzích a přitom zachovaly její silné postavení na berlínském trhu maloobchodního bankovnictví, je nepochybné a nesporné.
(297)
Co se týče Německem poskytnutých a směrem dolů korigovaných odhadů podílů na trhu, má Komise pochyby o spolehlivosti těchto zaokrouhlených čísel, přinejmenším proto, že podobné jednotlivé ohlašovací problémy mohou nastat také u jiných soutěžitelů, nesmí však být zohledněny v uvedených tržních objemech. Za další, třetí strany, které v průběhu řízení předaly svoje připomínky a které byly požádány o svůj názor, potvrdily původní čísla v jejich přibližné hodnotě. Je však třeba upozornit na to, že nejsou k dispozici nezávislé propočty podílu na trhu, včetně přezkoumaného věcného a regionálního omezení. Jak bylo zjištěno z dotazů, nebyla dosud provedena příslušná analýza konkurence v oblasti kartelové právo/kontrola fúzí, a to ani Spolkovou bankou/Zemskou centrální bankou ani Spolkovým kartelovým úřadem nebo Komisí. V oblasti samotné politiky pro poskytování podpory nemá Komise k dispozici ani potřebné pravomoci k provádění šetření mezi soutěžiteli.
(298)
Zatím není pro účely tohoto rozhodnutí nezbytná podrobná analýza podílu na trhu, protože, jak bylo řečeno výše, při kontrole podpory nejde o prokázání dominantního postavení. Není pochyb o tom, že zde zkoumaná podpora narušuje hospodářskou soutěž, resp. takové narušení hrozí, a že došlo k narušení především na těch trzích, na nichž má BGB silné postavení. Toto silné postavení na trhu odpovídá vnímání BGB sama sebe jako vedoucí banky na berlínském trhu maloobchodního bankovnictví. Tomu neodporují směrem dolů korigované podíly na trhu v jednotlivých segmentech ve výši téměř 20 % až více než 40 %, ani kdyby byly správné, což je však nepravděpodobné. V této souvislosti je třeba dále připomenout, že podíl BGB, resp. její penetrace trhu v roce 2002, podle Německem dodaných informací, se z hlediska prvních běžných účtů soukromých zákazníků pohyboval ve výši 48 % a že podle předsedy představenstva BGB disponuje banka, s obchodními značkami Berliner Sparkasse a Berliner Bank, podílem na trhu více než 50 % (37).
(299)
O silné pozici BGB na trhu a o jejím postavení vedoucí maloobchodní banky v aglomeraci Berlín, která zahrnuje přibližně 4 miliony obyvatel, neexistují žádné pochybnosti. Pozice BGB na trhu se výrazně nezměnila od okamžiku jejího založení v roce 1994, kdy „Berliner Bank“ a „Berliner Sparkasse“ (když tehdy spojila spořitelny západní a východní části města, přičemž druhá jmenovaná instituce měla ve východní části kvazimonopolní postavení) byly sloučeny pod jednu střechu - ani od počátku krize v roce 2001. Tato „stabilita“ tím může sloužit jako indikátor relativní moci BGB na trhu vůči jejím aktuálním a možným soutěžitelům.
(300)
Z tohoto důvodu Komise zdůraznila, že schválení podpory na restrukturalizaci na základě kompenzačních opatření, která pozici BGB na berlínském trhu maloobchodního bankovnictví téměř nepoznamenají, není slučitelné s právem Společenství pro poskytování podpory. Německo však bylo konfrontováno argumentací banky o negativním ovlivnění životaschopnosti banky.
(301)
Po dalším intenzivním jednání dne 18. prosince 2003 se zástupci Německa a země Berlín slíbilo nakonec Německo prodej Berliner Bank jako dodatečné kompenzační opatření, aby umožnilo schválení podpory, resp. aby odvrátilo nutnost dalších, Komisí uložených kompenzačních opatření. Podle tohoto příslibu se Německo zavázalo zajistit, že skupina právoplatně prodá úsek „Berliner Bank“ jako hospodářskou jednotku, včetně minimálně obchodní značky, všech s ní souvisejících zákaznických vazeb, poboček a příslušného personálu, a to v otevřeném, transparentním a nediskriminačním řízení k 1. říjnu 2006 (uzavření k 1. únoru 2007). Rozhodující den pro stanovení počtu zákazníků, poboček a pracovníků je 31. prosinec 2003, s výjimkou plánovaného provedení Komisí schváleného plánu restrukturalizace a přirozené fluktuace obchodu, tj. úbytek a navýšení počtu zákazníků, zaměstnanců, aktiv a pasiv, což závisí na individuálních rozhodnutích (jako je přestěhování zákazníků nebo pracovníků nebo nespokojenost s předcházející bankou nebo poskytovatelem) a což banka nemůže ovlivnit. To především znamená, že BGB nesmí podniknout žádná opatření, která budou směřovat k přechodu zákazníků Berliner Bank k jinému podniku nebo do jiné oblasti BGB, jako je Berliner Sparkasse. Nucený správce, kterého ustanoví Německo (země Berlín) a jehož ustanovení musí schválit Komise, zajistí, že banka bude dále hospodářsky přijatelným způsobem restrukturalizovat Berliner Bank a že do ní bude investovat a dále že nebude podnikat nic, co by snížilo hodnotu Berliner Bank, především převedením soukromých či firemních zákazníků nebo obchodního personálu na Berliner Sparkasse nebo na jiné části skupiny.
(302)
Prodejem Berliner Bank se majetek segmentu v oblasti maloobchodního bankovnictví sníží do roku 2006 (38) o dalších [...]* EUR (to znamená spolu s dosud plánovanými a přislíbenými již popsanými opatřeními celkem o přibližně [...]* EUR). Podíl BGB na trhu v jednotlivých segmentech berlínského maloobchodního bankovnictví se díky prodeji sníží o přibližně 1/3 až 1/6. Celkem se bilanční objem zmenší z přibližně 189 miliard EUR na přibližně 124 miliard EUR.
(303)
Podle názoru Komise tak postačují již provedené, plánované a přislíbené prodeje, uzavření a redukce jiného druhu k tomu, aby se zmírnil rušivý účinek zmiňovaných opatření pro podporu na hospodářskou soutěž.
(304)
Na závěr je třeba zmínit, že Německo původně ve svém ohlášení uvedlo, že Berlín je region ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES a přichází v úvahu pro regionální podporu, a v této souvislosti poukázalo na body 53 a 54 pokynů a na jejich zohlednění při posouzení kompenzačních opatření, aniž by to však dále rozvedlo, resp. uplatnilo konkrétní aspekty. Body 53 a 54 uvádějí, že kritéria pro posouzení uvedená v pokynech jsou stejně použitelná pro regionální podporované oblasti, ale že měřítka pro požadované snížení kapacit na trzích se strukturální přebytkem výrobních kapacit mohou být méně přísná. Komise v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že z důvodu nedostatku dalších konkrétních údajů není schopna posoudit použitelnost tohoto kritéria. Protože ani Německo se k tomuto bodu v dalším průběhu řízení nevrátilo a dále proto, že výše v textu je uvedeno, že v bankovním sektoru se nejedná o trhy se strukturálním přebytkem kapacity, je třeba pro tento případ považovat body 53 a 54 pokynů za nepoužitelné.
(305)
Německo podle názoru Komise dostatečně prokázalo, že se částky na tři poskytnuté podpory - přísun kapitálu, odstínění rizik a smlouva o řešení možných požadavků na splátky ze strany země Berlín vůči bance - omezují na minimum bezpodmínečně nutné pro restrukturalizaci s ohledem na dostupné finanční prostředky banky a jejích akcionářů. Banka nedostává ani nadměrné likvidní prostředky ani nadměrné vlastní prostředky, které by mohla zneužít k nepřiměřenému rozšíření svých obchodů v neprospěch svých soutěžitelů.
(306)
Objem původního přísunu kapitálu, poskytnutého jako podpora na záchranu, ve výši 1,755 miliard EUR ze srpna roku 2001 byl vypočítán tak, aby tímto kapitálem mohla být zajištěna kvóta základního kapitálu banky ve výši 5 % a kvóta vlastních prostředků ve výši 9,7 %. Jak je uvedeno výše, považuje toto Komise za bezpodmínečně nutné pro krátkodobé přežití banky. Bance se v následujícím období podařilo vlastním úsilím, zejména redukcí rizikových položek, zvýšit svoji kvótu základního kapitálu nad 5 %. Ke konci roku 2003 je její hodnota přibližně 6 %. Komise považuje, vzhledem k dnešní praxi na finančních trzích a k odpovídajícím očekáváním ratingových agentur a účastníků trhu, kvótu základního kapitálu ve výši 6 % jako bezpodmínečně nutnou pro zajištění schopnosti banky působit s delší perspektivou na kapitálovém trhu. Přísun kapitálu z roku 2001 je bezpodmínečně nutný pro udržení kvóty základního kapitálu banky v této výši a může tedy být považován, v rámci posuzování podpory na restrukturalizaci jako celku, za bezpodmínečně nutné minimum, a může tedy být schválen. Banka se mnohem více cítí nucena - jak již bylo uvedeno výše - s ohledem na odpadnutí státních záruk, zavedení IAS a na dohodu v rámci Basel II, dalším úsilím zvýšit kvótu základního kapitálu pro zajištění takového ratingu, který je nutný pro operativně obhajitelné podmínky refinancování, minimálně na 7 %. Komise vítá tato plánovaná opatření pro další stabilizaci banky.
(307)
Odstínění rizik v nominální výši 21,6 miliard EUR má pro posouzení jako státní podpora, jak je uvedeno v 138. bodu odůvodnění, ekonomickou hodnotu 6,1 miliard EUR. Berliner Volksbank hájí v tomto bodě názor, že odstínění rizik zemí mnohem spíše odpovídá neomezenému závazku financování, protože v současnosti nemůže být odhadnuta s tím spojená finanční povinnost země Berlín, a odpovídá tedy spíše „bianko šeku“ na případné ztráty. Z hlediska své výše a doby trvání je údajně nepřiměřená, zajišťuje bance prakticky neomezenou bonitu, zahrnuje „bezpodmínečnou licenci“ k předkládání nabídek za libovolných podmínek a z důvodu nevyčíslitelnosti finančního závazku není způsobilá pro schválení. Komise považuje tuto argumentaci za nesprávnou a mnohem více se přiklání k údajům Německa. Konstrukce odstínění rizik vůbec bance neumožňuje - oproti závěrům Berliner Volksbank - rozšiřování bankovních nebo jiných obchodů. Tato konstrukce samozřejmě zabraňuje tomu, aby banka úplně zmizela z trhu. Omezuje se však na to, aby banku odstínila od rizik ze starých obchodů. Jako taková nemůže být použita pro generování nových obchodů. Konstrukce umožní nové obchody nanejvýš tím, že odstíněné společnosti poskytující služby spojené s nemovitostmi a i banka obecně budou dále existovat na trhu. To je však pouze nepřímý důsledek takových opatření pro podporu a nemůže být použit jako kritérium toho, zda podpora jako taková je svým rozsahem striktně omezena na další existenci podniku. Odstínění rizik nezásobuje banku hotovostí, nýbrž ji osvobozuje pouze od pokračujících ztrát z obchodů se službami spojenými s nemovitostmi, které by banka nemohla absorbovat vlastními silami. Platby země probíhají pouze ex-post ve výši skutečných nároků věřitelů na základě právního nároku. Kromě toho země uplatňuje prostřednictvím vlastní společnosti na kontrolu rizik podle podrobné dohody rozsáhlá práva v oblasti kontroly a výsady souhlasu. Ohledně podrobného popisu mechanismu podrobné dohody přihlíží Komise k údajům Německa. Komise proto i odstínění rizik považuje za omezené na minimum.
(308)
I podpora s maximální ekonomickou hodnotou ve výši 1,8 miliard EUR, která je obsažena ve smlouvě mezi zemí Berlín a bankou o řešení možných nároků země vůči Landesbank Berlin plynoucích z rozhodnutí v řízení C 48/2002, je podle názoru Komise omezena na minimum. Bez této smlouvy by banka musela, na základě požadavku auditorů, vytvořit v roční účetní závěrce za rok 2002 rezervy pro hrozící závazky ve výši stovek milionů. To by se negativně projevilo na hospodářském výsledku roku 2002 a na vlastním kapitálu banky. Banka ale uváděla v okamžiku sestavování roční účetní závěrky za rok 2002 a také později kvótu základního kapitálu, která nebyla vyšší než 6 % a částečně byla i nižší. Další zatížení kvóty základního kapitálu by banka v této fázi restrukturalizace neunesla. Jak již bylo uvedeno výše, považuje Komise z dlouhodobého hlediska za bezpodmínečně nutnou kvótu základního kapitálu ve výši 6 %. Pokud by Komise nařídila ve svém rozhodnutí o řízení C 48/2002 zemi Berlín, aby uplatnila svůj nárok vůči bance na splátku některé části podpory, která je neslučitelná se společným trhem, ponechala by země Berlín tuto částku jako vklad v bance. To by se ale uskutečnilo jen tehdy, pokud by to bylo nutné k tomu, aby k rozhodnému dni 1. ledna 2004 byla udržena kvóta základního kapitálu ve výši 6 %, a tím podle názoru Komise představuje bezpodmínečně nutné minimum. Schválení smlouvy o splátkách s maximální ekonomickou hodnotou ve výši 1,8 miliard EUR ze strany Komise, je omezeno jen na tento výjimečný případ, to znamená pokud a jen do té míry, jak by rozsah splátek neodvratně ohrozil životaschopnost podniku, a pokud plán restrukturalizace je jinak způsobilý ke schválení. Smlouva o splátkách představuje v tomto rámci dodatečnou podporu na restrukturalizaci, a vyžaduje tedy vyšší kompenzační opatření, ke kterým se Německo nakonec zavázalo, zejména příslibem, že zajistí prodej Berliner Bank.
(309)
Podpora v celkové výši 9,7 miliard EUR se skládá ze tří opatření: Zaprvé z přísunu kapitálu v srpnu roku 2001 od země Berlín ve prospěch BGB ve výši 1,755 miliard EUR; zadruhé z odstínění rizik, poskytnutého zemí Berlín v prosinci 2001/dubnu 2002 BGB v nominální maximální výši 21,6 miliard EUR a s ekonomickou hodnotou ve výši 6,1 miliard EUR; a zatřetí ze smlouvy o splátkách uzavřené mezi zemí Berlín a BGB v prosinci roku 2002 s ohledem na možné rozhodnutí Komise o splacení uzavírající řízení C48/2002 (Landesbank Berlin - Girozentrale) a mající ekonomickou hodnotu až 1,8 miliard EUR.
(310)
Veškeré předpoklady pro existenci státní podpory podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES jsou splněny: státní prostředky, zvýhodnění určitého podniku, rušivé účinky na hospodářskou soutěž a ovlivnění obchodu mezi členskými státy. Z ustanovení o výjimkách ze zásady neslučitelnosti státní podpory se společným trhem nelze použít jiné ustanovení než čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES ve spojení s Pokyny Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích.
(311)
Ve svém posudku - a na základě kritérií pokynů - došla Komise k závěru, že již provedená a plánovaná opatření na restrukturalizaci jsou rozumná, logická a v základě přiměřená k tomu, aby BGB umožnila obnovení dlouhodobé životaschopnosti.
(312)
Jako celek postačují, podle názoru Komise, již provedené, plánované a přislíbené prodeje, uzavření a redukce k tomu, aby kompenzovaly rušivé účinky projednávaných opatření pro podporu na hospodářskou soutěž.
(313)
Tři poskytnuté podpory - přísun kapitálu, odstínění rizik a smlouva o řešení možných nároků země Berlín vůči bance na splátky - se podle názoru Komise omezují na minimální míru nutnou pro restrukturalizaci s ohledem na finanční prostředky banky a jejích akcionářů. Bance tak není poskytována přebytečná hotovost a žádné přebytečné vlastní prostředky, které by mohla zneužít k nepřiměřenému rozšíření svých obchodů v neprospěch soutěžitelů,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Následující opatření ve prospěch skupiny společnosti Bankgesellschaft Berlin AG („BGB“) představují státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES:
a)
přísun kapitálu ve výši 1,755 miliard EUR zemí Berlín v srpnu 2001;
b)
garance („odstínění rizik“) s maximální nominální hodnotou ve výši 21,6 miliard EUR, kterou poskytla země Berlín dne 20. prosince 2001 a dne 16. dubna 2002;
c)
smlouva ze dne 26. prosince 2002, uzavřená mezi zemí Berlín a mezi Landesbank Berlin („LBB“) o řešení případných nároků země Berlín vůči LBB po konečném rozhodnutí Komise v probíhajícím řízení C 48/2002.
2. Podpory uvedené v odstavci 1 jsou slučitelné se společným trhem, pokud Německo v plném rozsahu dodrží přísliby předané ve sdělení spolkové vlády, shrnuté v čl. 2 odst. 1 a v příloze tohoto rozhodnutí a pokud podpora uvedená v odst. 1 písm. c) nezpůsobí u skupiny BGB ke dni 1. ledna 2004 překročení kvóty základního kapitálu ve výši 6 % (s ohledem na vyčlenění IBB v rámci čl. 2 odst. 1 písm. d)).
Článek 2
1. Německo přislíbilo
a)
zajistit včasné provedení ohlášeného plánu restrukturalizace v souladu s podmínkami uvedenými v příloze;
b)
zajistit, aby země Berlín prodala svůj podíl na BGB v souladu s podmínkami uvedenými v příloze;
c)
zajistit, aby skupina BGB prodala nebo zlikvidovala všechny podíly na společnostech v oblasti služeb spojených s nemovitostmi, které jsou zahrnuty do odstínění rizik ze dne 16. dubna 2002, podle pravidel a podmínek uvedených v příloze;
d)
zajistit, aby účelové rezervní fondy IBB byly vyjmuty z LBB podle pravidel a podmínek uvedených v příloze;
e)
zajistit, aby skupina BGB prodala úsek LBB „Berliner Bank“, podle pravidel a podmínek uvedených v příloze;
f)
zajistit, aby skupina BGB zlikvidovala nejpozději k 31. prosinci 2005 svůj podíl na BGB Ireland plc.
2. Komise může, pokud to bude oznámeno, na základě dostatečně zdůvodněného požadavku Německa
a)
prodloužit lhůty uvedené v příslibech nebo
b)
za mimořádných okolností upustit od jednoho nebo více závazků nebo podmínek uvedených v těchto příslibech, změnit je nebo nahradit.
Pokud Německo požádá o prodloužení některé lhůty, je nutno předat Komisi dostatečně odůvodněnou žádost, a to nejpozději jeden měsíc před uplynutím příslušné lhůty.
Článek 3
Německo během dvou měsíců po oznámení tohoto rozhodnutí sdělí Komisi opatření, která byla uskutečněna a které zamýšlí uskutečnit, aby splnilo toto rozhodnutí.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
Německo se vyzývá, aby neodkladně předalo kopii tohoto rozhodnutí příjemci podpory.
V Bruselu dne 18. února 2004
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 18 päivänä helmikuuta 2004,
valtiontuesta, jonka Saksa on myöntänyt rakenneuudistustukena Bankgesellschaft Berlin AG:lle
(tiedoksiannettu numerolla K(2004) 327)
(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2005/345/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, JOKA
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 3 kohdan,
on pyytänyt edellä mainittujen säännösten mukaisesti jäsenvaltioita ja muita asianomaisia esittämään huomautuksensa (2) ja ottaa huomioon niiden huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1)
Kun komissio oli 25 päivänä heinäkuuta 2001 hyväksynyt Bankgesellschaft Berlin AG:n (jäljempänä ”BGB” tai ”pankki”) hyväksi maksetun pelastamistuen (3) ja Saksa oli 28 päivänä tammikuuta 2002 esittänyt komissiolle rakenneuudistussuunnitelman, komissio ilmoitti Saksalle 9 päivänä huhtikuuta 2002 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely (4).
(2)
Pyydetyn ja myönnetyn määräajanpidennyksen jälkeen ja käytyään komission edustajien kanssa kaksi neuvottelua Saksa toimitti 17 päivänä kesäkuuta 2002 huomautuksensa ja antoi täydentäviä asiakirjoja sekä tietoja. Saksalle lähetettiin lisätietopyyntö 31 päivänä heinäkuuta 2002 päivätyllä kirjeellä.
(3)
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistussa menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa (5) komissio kehotti myös muita asianomaisia esittämään huomautuksensa. Sen jälkeen komissio sai 9 päivänä heinäkuuta ja määräajan pidennyksen jälkeen 22 päivänä heinäkuuta 2002 huomautukset eräältä kilpailijalta ja eräältä muulta asianomaiselta, joka pyysi pitämään henkilöllisyytensä salassa. Nämä huomautukset toimitettiin 1 päivänä elokuuta 2002 päivätyllä kirjeellä Saksalle kannanottoa varten. Saksan vastaus saatiin määräajan pidennyksen jälkeen 23 päivänä syyskuuta 2002 päivätyllä kirjeellä.
(4)
Saksa antoi pyynnöstä lisätietoja ilmoittamastaan tuesta 16 ja 20 päivänä syyskuuta 2002, 14 ja 18 päivänä marraskuuta 2002, 18 päivänä joulukuuta 2002 ja 14 päivänä helmikuuta 2003 sekä 14 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyillä kirjeillä. Komissio sai tietoa rakenneuudistusmenettelyn edistymisestä myös useissa Saksan, Berliinin osavaltion ja BGB: n edustajien kanssa pidetyissä tapaamisissa.
(5)
Saksa tiedotti 26 päivänä maaliskuuta 2003 pidetyssä neuvottelussa komissiolle syistä, jotka olivat johtaneet julkisen ja kansainvälisen kilpailutuksen perusteella vuonna 2002 aloitetun BGB: n yksityistämistä koskevan tarjouskilpailun epäonnistumiseen 25 päivänä maaliskuuta 2003. Muita tähän liittyviä tietoja sekä vuoden 2002 tase ja tuloslaskelma toimitettiin 31 päivänä maaliskuuta 2003.
(6)
Komission tämän jälkeen 15 päivänä huhtikuuta, 6 päivänä toukokuuta ja 16 päivänä toukokuuta 2003 lähettämiin tietopyyntöihin vastattiin 15 päivänä toukokuuta, 28 päivänä toukokuuta ja 24 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyillä kirjeillä. Lisätietoja annettiin 1 päivänä heinäkuuta 2003 päivätyllä kirjeellä sekä 4 päivänä huhtikuuta, 11 päivänä huhtikuuta, 14 päivänä toukokuuta ja 9 päivänä heinäkuuta 2003 Saksan, Berliinin osavaltion ja BGB: n edustajien kanssa järjestetyissä tapaamisissa.
(7)
Komissio antoi 14 päivänä heinäkuuta 2003 Mazars Revision & Treuhandgesellschaft mbH, Wirtschaftsprüfungsgesellschaft, Düsseldorf -yhtiölle toimeksiannon toimia arvioitsijana, joka analysoisi tiettyjä kohtia rakenneuudistussuunnitelmasta. Tuloksia käsiteltiin 3 päivänä lokakuuta 2003 yhdessä Saksan kanssa ja lopullinen kertomus toimitettiin Saksalle 20 päivänä marraskuuta 2003.
(8)
Lokakuussa 2003 käsiteltiin, osittain pankin edustajien läsnä ollessa, uusien korvaussuoritusten välttämättömyyttä. Saksalle ilmoitettiin marraskuussa 2003 komission edellyttämistä toimenpiteistä. Saksa ja pankki saivat tilaisuuden ilmoittaa kantansa toimenpiteiden pankkiin kohdistuvista taloudellisista vaikutuksista, joista keskusteltiin joulukuussa 2003. Joulukuun 18 päivänä 2003 sovittiin, että Saksa sitoutuisi komissiolle myymään erikseen Berliner Bankin 1 päivään lokakuuta 2006 mennessä kaupalla, joka tulisi voimaan viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2007, ja yksityistämään konsernin 31 päivään joulukuuta 2007 mennessä sekä toteuttamaan muita myyntitoimenpiteitä.
(9)
Saksa toimitti komissiolle 29 päivänä tammikuuta 2004 muutetun rakenneuudistussuunnitelman, jossa oli otettu erityisesti huomioon komission arvioitsijan lausunnot. Lisäksi se toimitti 6 päivänä helmikuuta 2004 muutettuun rakenneuudistussuunnitelmaan liittyvät Saksan sitoumukset.
II KUVAUS TUISTA
(10)
BGB on vuonna 1994 useiden, aiemmin Berliinin osavaltion määräysvallassa olleiden luottolaitosten yhdistämisen myötä perustetun BGB-konsernin holdingyhtiö, joka kuitenkin myös itse toimii markkinoilla luottolaitoksena. BGB: n konsernitaseen loppusumma oli vuonna 2000 noin 205 miljardia euroa, vuonna 2001 noin 189 miljardia euroa ja vuonna 2002 noin 175 miljardia euroa. Näin ollen se oli Saksan 10. suurin (2001) tai 12. suurin (2002) pankki. Sen henkilöstömäärä oli noin 17 000 vuonna 2000, runsaat 15 000 vuonna 2001 ja noin 13 000 vuonna 2002. Sen luottolaitosalaa koskevan lain (Kreditwesengesetz, jäljempänä ”KWG”) mukainen peruspääomaosuus oli vuoden 2001 tilipäätöksen perusteella 5,7 prosenttia (kokonaispääomaosuus 9,4 prosenttia) ja vuoden 2002 tilinpäätöksen perusteella 5,6 prosenttia (kokonaispääomaosuus 9,4 prosenttia). Kesäkuussa 2001, ennen pelastustuen hyväksymistä, peruspääomaosuus oli laskenut [...] (6) prosenttiin (kokonaispääomaosuus [...]* prosenttiin).
(11)
Berliinin osavaltio omisti ennen elokuussa 2001 toteutettua pääomanlisäystä 56,6 prosenttia BGB: n osakkeista, ja nyt sen omistusosuus on noin 81 prosenttia. Muita osakkaita ovat 11 prosenttia omistava Norddeutsche Landesbank (NordLB) ja Gothaer Finanzholding AG, joka omistaa noin 2 prosenttia osakkeista. Noin 6 prosenttia osakkeista on hajanaisten omistajien hallussa.
(12)
BGB-konserniin kuuluvat suurimmat, myös pankkialalla toimivat tytäryhtiöt tai alakonsernit ovat Landesbank Berlin (jäljempänä ”LBB”) ja Berlin-Hannoversche Hypothekenbank AG (jäljempänä ”BerlinHyp”). LBB on julkisoikeudellinen laitos, jossa BGB on 75,01 prosentin omistusosuudellaan epätyypillisesti äänettömänä osakkaana. Voimassa olevan voittojen ja tappioiden siirtämistä koskevan sopimuksen mukaisesti BGB: tä on pidettävä taloudellisessa mielessä 100-prosenttisena omistajana. Kiinteistörahoitusalalla toimivan BerlinHyp-yhtiön osakkeista BGB omistaa 89,9 prosenttia.
(13)
Nykyisin konserniin kuuluvat myös alakonserni IBAG Immobilien und Beteiligungen Aktiengesellschaft (jäljempänä ”IBAG”), joka harjoittaa kiinteistöpankkipalvelutoimintaa. Aikaisemmin tätä toimintaa harjoitti Immobilien und Baumanagement der Bankgesellschaft Berlin GmbH (jäljempänä ”IBG”). Lisäksi BGB: llä on tai oli suoraan tai välillisesti määräysvalta useissa muissa kotimaisissa tai ulkomaisissa yrityksissä, kuten Weberbank, Allgemeine Privatkundenbank AG (jäljempänä ”Allbank”, sittemmin myyty), BGB Ireland, BGB UK, BG Polska (vähittäispankki- ja Internet-toiminnoista vastaava ”Inteligo” on sittemmin myyty, jäljelle jääneen ”kuoren” myyntitoimet on aloitettu) ja tšekkiläinen Zivnostenská Banka a.s. (sittemmin myyty).
(14)
BGB: n ydintoimintoihin kuuluvat yksityisten ja yritysasiakkaiden pankkipalvelut (vähittäispankkitoiminta) kahdella nimellä ”Berliner Sparkasse” ja ”Berliner Bank”. Näistä kumpikaan ei ole oikeudellisesti itsenäinen tytäryhtiö, vaan tuotemerkki tai haarakonttori. Heinäkuun 1 päivästä 2003 alkaen ”Berliner Bank”, kuten jo aiemmin ”Berliner Sparkasse”, on osa LBB: tä (7). Yritysasiakkaat ovat enimmäkseen alueen pieniä ja keskisuuria yrityksiä.
(15)
Vähittäispankkitoiminnan, kiinteistörahoituksen ja kiinteistöpankkipalvelujen ohella BGB tai sen tytäryhtiöt toimivat myös pääomamarkkinoilla (maksuliikenteessä ja arvopaperikaupassa) sekä lopetettavilla tai voimakkaasti supistettavilla aloilla ”ulkomaiset suurasiakkaat” (esimerkiksi hanke- ja vientirahoitus) sekä ”julkishallintoon kuuluvat asiakkaat” (luotonanto). Investointipankkitoiminta käsitti vain suhteellisen vähäisen määrän osakkeiden ja obligaatioiden liikkeeseenlaskuja, eikä sillä ole tulevaisuudessa enää itsenäistä roolia. Maantieteellisesti BGB: n toiminta keskittyy Berliinin ja Brandenburgin osavaltion alueelle erityisesti vähittäispankkitoiminnan osalta. Esimerkiksi kiinteistörahoituksen alalla sen toiminta on kuitenkin myös kansallista ja esimerkiksi pääomamarkkinoilla jopa kansainvälistä.
(16)
Berliinin suuralueella BGB on vähittäispankkitoiminnassa markkinajohtaja ja yksittäisillä markkinasegmenteillä sillä on kooltaan noin 20 prosentista yli 50 prosenttiin ulottuvat markkinaosuudet (8). Omien tietojensa mukaan sen markkinaosuus tai markkinapeitto oli vuonna 2002 yksityisasiakkaiden ensimmäisten siirtotilien määrästä laskettuna 48 prosenttia (9). Koko Saksan kattavassa kiinteistörahoitustoiminnassa (kaikki kiinnelainat) BGB oli ilmoituksen mukaan vuonna 2000 noin 5 prosentin markkinaosuudellaan kolmannella sijalla. Uudempien tietojen mukaan tätä sijaa ei ole saavutettu tai ei enää saavuteta (10). Yli 90 prosenttia BGB: n 33 miljardin euron kiinnelainakannasta 31 päivänä joulukuuta 2001 oli myönnetty Saksaan, ja loput liittyivät kiinteistörahoitukseen ulkomailla. Muilla alueilla BGB ei kuulu Saksassa eikä kansainvälisesti johtavien pankkien joukkoon. Tietoja todellisista markkina- tai markkinalohko-osuuksista ei näiltä osin ole käytettävissä.
(17)
BGB: n vuonna 2001 virallisesti julki tulleet vaikeudet johtuivat ennen kaikkea kiinteistöpankkipalvelutoiminnoista, mutta myös kiinteistörahoituksesta. Merkittävän osan 1990-luvulla tytäryhtiö IBG: n kautta harjoitetusta kiinteistöpankkipalvelutoiminnasta muodostivat rahastotoiminnot ja rakennushankkeiden rahoitus. LBB: n tytäryhtiönä 1990-luvun alussa perustetun IBG osakkaita olivat vuosikymmenen puolivälistä sen loppuun lähinnä BGB AG itse (10 prosenttia), Berliner Bank AG (30 prosenttia), LBB (30 prosenttia) ja BerlinHyp (30 prosenttia). Berliner Bank AG: n sulauduttua BGB: hen tämä sai omistukseensa Berliner Bankilla olleet IBG: n osakkeet. Omistusrakenne on nykyisin seuraava: BGB 40 prosenttia, LBB 30 prosenttia ja BerlinHyp 30 prosenttia.
(18)
IBG oli vuoteen 2000 mennessä laskenut liikkeeseen kasvavan määrän kiinteistörahasto-osuuksia. Sijoittajille annettiin laajat takuut, jotka olivat ennen kaikkea monivuotisia vuokra-, tuotto- ja kunnostustakuita. Uusien rahastojen tarjoamiseksi ostettiin tai rakennettiin samalla uusia kiinteistöjä. Takuiden perustana olivat odotukset kiinteistöjen arvon säilymisestä korkeana tai jopa noususta. Kun hinnat ja vuokrat todellisuudessa kuitenkin laskivat voimakkaasti erityisesti Berliinissä ja uusissa osavaltioissa, tämä johti riskien kasautumiseen.
(19)
Kun näitä ongelmia alkoi tulla ilmi vuoden 2000 aikana, BGB alkoi suunnitella IBG: n pääliiketoimintojen myyntiä. Siksi pääosa IBG: n liiketoiminnoista siirrettiin joulukuussa 2000 vasta perustettuun IBAG: hen lukuun ottamatta IBG: lle ja sen tytäryhtiöille31 päivään joulukuuta 2000 mennessä aiheutuneita ”vanhoja” riskejä ja velvoitteita. Nämä siirtyivät vasta perustettuun LPFV Finanzbeteiligungs- und Verwaltungs-GmbH -yhtiöön (jäljempänä ”LPFV”). Suunnitelmat IBAG: n myymiseksi eivät kuitenkaan toteutuneet. Nykyisin sekä IBAG että LPFV ovat BGB: n 100-prosenttisessa omistuksessa. IBG: hen jäi vain marginaalisia toimintoja.
(20)
Muut kyseisen ajanjakson aikana ilmenneet ongelmat koskivat kiinteistörahoitustoimintoja, joita pääasiassa BerlinHyp, mutta myös LBB ja BGB itse harjoittivat. Liiketoiminta-alueeseen kuuluu luotonanto suurten kiinteistöhankkeiden rahoittamiseksi, pääasiassa yrityssektorilla, mutta ei kiinnelainojen myöntäminen yksityisten kiinteistöjen rakentamiseen, mikä kuuluu vähittäispankkitoimintoihin. Kiinteistömarkkinoiden hiipuminen johti kiinteistörahoitusalalla kasvaviin vaikeuksiin, joiden syynä oli ennen kaikkea aiemman riskeihin varautumisen riittämättömyys.
(21)
Vuoden 2001 alkupuoliskolla BGB joutui akuuttiin kriisiin. Kriisin aiheuttivat erityisesti kiinteistörahoitusalan vaikeuksiin joutuneet luotot ja IBG/IBAG/LPFV-yhtiöitä rasittavat rahastotoimintojen takuuvelvoitteet, joiden vuoksi vuoden 2000 tilinpäätökseen jouduttiin tekemään noin 1 miljardin euron varaukset. Myös kesken olevien rakennushankkeiden arvoja jouduttiin oikaisemaan ja varautumista kiinteistörahoitusalaa koskevien riskien varalta jouduttiin tehostamaan. Toukokuussa BGB: n vakuuskelpoisen oman pääoman määrä putosi tästä syystä lakisääteisen 8 prosentin omavaraisuusasteen alapuolelle. Korjattava rahoitusvaje 5 prosentin peruspääomaosuuden saavuttamiseksi ja ennen kriisiä vallinneen 9,7 prosentin omavaraisuusasteen palauttamiseksi arvioitiin tuolloin noin 2 miljardin euron suuruiseksi. Berliinin osavaltio lupasi toukokuussa 2001 antamallaan aieilmoituksella osavaltion maksettavaksi tulevan tarvittavan pääomanlisäyksen. Kun komissio oli hyväksynyt tämän pelastustuen, BGB sai elokuussa 2001 tasan 2 miljardin euron pääomanlisäyksen, josta Berliinin osavaltio maksoi 1,755 miljardia euroa, NordLB 166 miljoonaa euroa, Parion (Gothaer Finanzholding AG) 16 miljoonaa euroa ja pienosakkaat maksoivat 63 miljoonaa euroa.
(22)
Tämän jälkeisinä kuukausina havaittiin kuitenkin uusia riskejä, jotka liittyivät ennen kaikkea IBAG/IBG/LPFV-yhtiöiden kiinteistöpankkipalvelutoimintaan. Oli olemassa vaara, että BGB: n pääoman määrä laskisi uudelleen lakisääteisen omavaraisuusasteen alapuolelle. Nämä riskit kohdistuivat jälleen rahastoliiketoimintojen takuuvelvoitteisiin ja kiinteistöomaisuuden laskevaan arvoon niiden kiinteistöjen osalta, jotka oli ostettu myöhemmin liikkeeseen laskettuja uusia rahastoja varten (”varastokiinteistöt”). Konsernin sisäinen olemassa olevien voittojen ja tappioiden siirtämissopimusten, takausilmoitusten ja luottojen punos merkitsee Saksan antamien tietojen mukaan sitä, että valtaosa näistä riskeistä on BGB: n vastuulla.
(23)
Marraskuussa 2001 silloinen liittotasavallan luottolaitosten valvontavirasto (Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen, BAKred, nykyisin BAFin) (11) uhkasi BGB: tä väliaikaisella sulkemisella, jos se ei toteuttaisi vuoden 2001 loppuun mennessä kyseisten riskien kattamiseksi tarvittavia toimenpiteitä. Siksi Berliinin osavaltio, BGB, LBB, BerlinHyp, IBAG, IBG ja LPFV allekirjoittivat 20 päivänä joulukuuta 2001 periaatesopimuksen näiden riskien kattamisesta laajoilla takuilla ja vakuuksilla. Periaatesopimus purkautui 16 päivänä huhtikuuta 2002, jolloin lopullinen yksityiskohtainen sopimus hyväksyttiin. Kyseisessä sopimuksessa annettuja takuita, joita nimitetään ”riskisuojaksi”, kuvataan lähemmin jäljempänä.
(24)
Tukitoimenpiteet ovat osa alun perin tammikuussa 2002 esitettyä ja tutkintamenettelyn aikana viimeksi tammikuussa 2004 muutettua rakenneuudistussuunnitelmaa, jonka mukaisesti BGB-konsernin liiketoimintoja supistettaisiin merkittävästi ja konserni keskittyisi palvelemaan Berliinin alueen yksityis- ja yritysasiakkaita. Lisäksi konserni jatkaisi - aiempaa suppeammassa määrin - toimintaa pääoma- ja kiinteistörahoitusmarkkinoilla (ks. 172 kappale ja seuraavat). Jotkin liiketoiminta-alueet, kuten ulkomaiset suurasiakkaat -alue, mukaan lukien sekä Structured Finance että Mergers & Acquisitions -neuvontatoiminnot, on tarkoitus lopettaa. Toisia, kuten julkishallintoon kuuluvien asiakkaiden liiketoiminta-alue, on tarkoitus voimakkaasti supistaa. Alun perin tarkoituksena oli jatkaa myös kiinteistöpankkipalvelutoimintoja. Saksa oli tosin jo menettelyn varhaisessa vaiheessa luvannut huolehtia tämän alueen erottamisesta muista toiminnoista ja myynnistä Berliinin osavaltiolle (ks. 277 kappale ja seuraava). Saksa on sittemmin myös luvannut vähentää BGB: n hyvin suurta osuutta Berliinin vähittäispankkipalvelujen markkinoilla myymällä erikseen Berliner Bankin.
(25)
Kuten edellä on jo mainittu, Berliinin osavaltion omistamat osuudet BGB: stä on tarkoitus myydä. Komissiolle on annettu tätä koskeva sitoumus. BerlinHyp on tarkoitus myydä BGB: n yksityistämisen yhteydessä joko yhdessä sen kanssa tai erikseen (ks. 285 kappale). IBB on myös tarkoitus erottaa BGB: stä ja IBB: tä varten tehty varaus (edellä mainittu aikoinaan LBB: lle siirretty entisen Wohnungsbau-Kreditanstaltin eli WBK: n pääoma) on tarkoitus maksaa takaisin Berliinin osavaltiolle, ellei tämä johda 6,0 prosentin peruspääomaosuuden tai 9,7 prosentin kokonaispääomaosuuden alittamiseen 1 päiväksi tammikuuta 2004 asetettuna tarkistuspäivänä (ks. 279 kappale).
(26)
Tammikuun 28 päivänä 2002 ilmoitetut rakenneuudistustuet käsittävät osaksi Berliinin osavaltion komission 25 päivänä heinäkuuta 2001 antaman luvan (12) mukaisesti elokuussa 2001 pelastustukena myöntämän 1,755 miljardin euron pääomanlisäyksen, joka on tarkoitus jättää pysyvästi BGB: lle rakenneuudistustukena.
(27)
Osaksi taas kysymys on edellä mainitusta riskisuojasta, jonka periaatteellisesta myöntämisestä sovittiin joulukuussa 2001 Berliinin osavaltion, BGB: n, LBB: n, BerlinHypin, IBAG: n, IBG: n ja LPFV: n kesken ja jota muutettiin, täydennettiin ja korvattiin 16 päivänä huhtikuuta 2002 tehdyllä yksityiskohtaisella sopimuksella. Siihen kuuluvat seuraavat takuut, poikkeukset, vastuiden siirrot ja vakuudet, jotka Berliinin osavaltio myöntää 30 vuodeksi tytäryhtiöiden IBAG, IBG ja LPFV kiinteistöpankkipalvelutoiminnoista aiheutuvien riskien kattamiseksi.
-
Luottojen takaukset: BGB: lle, LBB: lle ja BerlinHypille annetut takaukset sopimusten mukaisten korko- ja lyhennysvelvoitteiden täyttämisestä koskien luottoja, jotka nämä yhtiöt ovat myöntäneet IBAG: lle ja IBG: lle sekä niiden tytäryhtiöille ja tietyille muille yhtiöille 31 joulukuuta 2001 mennessä. Kyseiset yhtiöt ja luottosuhteet luetellaan yksityiskohtaisen sopimuksen liitteissä. Tiettyjä luottotakauksia koskevat rajoitukset sekä nimenomaiset poissulkemiset (ns. negatiivinen luettelo) määritellään myös yksityiskohtaisessa sopimuksessa.
-
Kirjanpitoarvoja koskevat takuut: IBAG: lle ja IBG: lle sekä tietyille muille konserniin kuuluville yhtiöille, jotka ovat lähinnä kyseisten yhtiöiden suoria ja välillisiä tytäryhtiöitä, annetut takuut kuhunkin vahvistettuun taseeseen kirjattuihin eriin kuuluvien määrättyjen omaisuusyksiköiden arvon säilymisestä, lukuun ottamatta tiettyjä erikseen mainittuja omaisuusyksiköitä kuten aineettomia eriä, kassavaroja, saamisia keskuspankilta ja luottolaitoksilta tai siirtosaamisia. Yksityiskohtaisessa sopimuksessa on myös kirjanpitoarvoja koskeviin takuisiin liittyviä rajoituksia ja poikkeuksia (ns. negatiivinen luettelo).
-
LPFV: n vastuiden siirto: LPFV: n vapauttaminen IBG: n ja sen aikaisempien tytäryhtiöiden Bavaria, Arwobau ja Immobilien-Beteiligungsvertriebsgesellschaft der Bankgesellschaft Berlin GmbH: n (jäljempänä ”IBV”) entisistä kiinteistöliiketoimista johtuvista velvoitteista, sikäli kuin ne ylittävät 100 miljoonan euron (omavastuu) määrän ottamalla kannettavaksi niistä aiheutuvat vastuut. Vastuiden siirto ei koske velvoitteita, jotka liittyvät vuoden 2000 joulukuun 31 päivän jälkeen liikkeeseen laskettuihin rahasto-osuuksiin tai yksityiskohtaisessa sopimuksessa kuvattuihin IBAG: n uusiin liiketoimiin.
-
BGB: n vapauttaminen takauksista: BGB: n vapauttaminen kaikista sen 31 päivään joulukuuta 1998 saakka IBG: n, IBV: n ja Bavarian puolesta antamista takauksista johtuvista velvoitteista. Tämäkään vapautus ei koske velvoitteita, jotka liittyvät vuoden 2000 joulukuun 31 päivän jälkeen liikkeeseen laskettuihin rahasto-osuuksiin tai yksityiskohtaisessa sopimuksessa kuvattuihin IBAG: n uusiin liiketoimiin.
(28)
Berliinin osavaltiolle näistä velvoitteista koituvaksi enimmäismääräksi mainitaan yksityiskohtaisen sopimuksen 45 kohdassa 21,6 miljardia euroa. Tämä määrä on 45 kohdan mukaan päällekkäisyyksistä puhdistettu taattujen riskien teoreettinen nimellisarvo. Periaatesopimuksessa enimmäismääräksi ilmoitettiin vielä 35,34 miljardia euroa, koska edellä mainitut takuut kattavat valvontaoikeudellisten arvioiden mukaan osittain samoja riskejä. Kuten yksityiskohtaisen sopimuksen 45 kohdassa todetaan, osavaltio voi ulkopuolisen velkojan esimerkiksi vuokratakuun perusteella esittämästä vaatimuksesta joutua vastaamaan toisaalta kantaakseen ottamansa LPFV: n vastuun tai toisaalta takauksista vapauttamisen perusteella. Yksityiskohtaisessa sopimuksessa määrätään kuitenkin myös, että osavaltio vastaa tällaisissa tapauksissa kustakin riskistä vain kerran. Tästä syystä teoreettinen enimmäismäärä voitiin puhdistaa kertautuneista summista ja määrittää 21,6 miljardiksi euroksi. Tästä 21,6 miljardista eurosta LPFV: n vapauttaminen vastuista muodostaa Saksan esittämien alustavien laskelmien mukaan valtaosan (noin [...]* euroa, mistä [...]* euroa koostuu LPFV: n vapauttamisesta vuokra- ja tuottotakuista johtuvista velvoitteista ja [...]* euroa vapauttamisesta niin kutsutuista rakennusten kunnostustakuista aiheutuvista riskeistä).
(29)
Tämä teoreettinen enimmäismäärä pohjautuu kuitenkin kaikkien riskien täydelliseen toteutumiseen. LPFV: n vuokratakuista vapauttamisen osalta (enimmäismäärä [...]* euroa) tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että kaikki vuokrat jäisivät vuoteen 2025 saakka täysin maksamatta. LPFV: n kunnostustakuista vapauttamisen osalta ([...]* euroa) kyseessä ovat kaikkien rakennusten ja ulkotilojen kaikki tuotantokustannukset. Vuokrien jääminen 100-prosenttisesti maksamatta ja kaikkien rakennusten purkaminen ja rakentaminen uudelleen on kuitenkin jopa erittäin pessimististen oletusten mukaisesti epätodennäköistä. Yksityiskohtaisen sopimuksen 45 kohdassa todetaan tästä syystä myös, että nykytietämyksen ja olennaisten taloudellisten riskien huolellisen tarkastelun perusteella takuiden todennäköinen käyttö jää huomattavasti vähäisemmäksi. Tästä syystä todellinen riski on optimistisesti arvioidussa tapauksessa 2,7 miljardia euroa (parhaan vaihtoehdon skenaario), 3,7 miljardia euroa ”perustapauksessa” (perusvaihtoehdon skenaario) ja 6,1 miljardia euroa pessimistisesti arvioidussa tapauksessa (niin kutsuttu huonoimman vaihtoehdon skenaario). Oletukset, jotka ovat johtaneet näihin arviomääriin, on ilmoitettu menettelyn aikana (ks. 138 kappale).
(30)
Yksityiskohtaisessa sopimuksessa edellytetään lisäksi takuusuoritusten minimoimiseksi mahdollisuutta, että osavaltio antaa yksityiskohtaisen sopimuksen hallinnoinnin kokonaan tai osittain toimeksi ulkopuoliselle. Osavaltio on käyttänyt hyväkseen tätä mahdollisuutta ja perustanut yksinomaisessa omistuksessaan olevan BCIA Berliner Gesellschaft zum Controlling der Immobilien-Altrisiken mbH -yhtiön joka on tammikuusta 2003 alkaen harjoittanut tätä toimintaa osavaltion toimeksiannosta. Yksityiskohtaisessa sopimuksessa osavaltiolle määritellään kuuluvaksi takausprovisio ja tilanteen korjaamisoikeus 15 toimintavuoden ajaksi. Näin ollen osavaltio saa BGB: ltä vuoteen 2011 saakka vuosittain 15 miljoonan euron kiinteän takausprovision, jota voidaan vuodesta 2012 alkaen mukauttaa yhteisestä sopimuksesta riskisuojan jäljellä olevaksi ajaksi. Jos BGB: n vakuuskelpoisen oman kokonaispääoman osuus saavuttaa jonkin tilivuoden yhtenä tai useampana kuukautena 12,5 prosenttia ja peruspääoman osuus saavuttaa 7 prosenttia, BGB maksaa lisäksi 15 prosenttia muussa tapauksessa kertyvästä vuotuisesta ylijäämästään Berliinin osavaltiolle.
(31)
Laissa, jolla Berliinin senaatti valtuutetaan ottamaan osavaltion vastuulle Bankgesellschaft Berlin AG: n ja joidenkin sen tytäryhtiöiden kiinteistöpankkipalvelutoiminnoista aiheutuvat riskit (13), säädetään myös, että Berliinin osavaltion omistamat osuudet BGB: stä on myytävä mahdollisimman nopeasti Berliinin osavaltion kohtuullisiksi katsomilla ehdoilla ja että BGB: n omistajarakenteen uudelleenjärjestelyn yhteydessä Investitionsbank Berlin (IBB) on erotettava siitä itsenäiseksi julkisoikeudelliseksi tukia välittäväksi pankiksi (Förderbank) (ks. jäljempää tarkempia tietoja tästä aiheesta).
(32)
Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään (14) komissio viittasi myös tärkeään tosiseikkaan, jota ei ollut otettu huomioon alkuperäisessä rakenneuudistussuunnitelmassa. WBK sulautettiin vuoden 1992 lopussa koko omaisuuksineen LBB: hen. Samalla kaikki WBK: n tehtävät siirtyivät tuolloin vastaperustetulle IBB: lle. Tämän sulautuman ansiosta LBB: n vakuuskelpoinen oma pääoma kasvoi noin 1,9 miljardilla Saksan markalla. LBB maksoi vuodesta 1995 alkaen hyvityksenä keskimäärin 0,25 prosenttia kulloinkin käytössään olleesta määrästä. Koska on kyseenalaista, vastaako hyvityksen maksaminen markkinataloussijoittajan periaatetta, komissio aloitti heinäkuussa 2002 menettelyn C 48/02 (15). Jos komissio päättelee, että maksettu hyvitys ei vastaa markkinataloussijoittajan periaatetta, erotus maksetun hyvityksen ja vastaavan sijoituksen markkinatuoton välillä katsotaan, elleivät toimenpiteen EY:n perustamissopimuksen mukaisuutta koskevien säännösten ehdot täyty, yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi, joka LBB: n on maksettava takaisin Berliinin osavaltiolle.
(33)
Takaisinperintämahdollisuus vaarantaa vakavasti mahdollisuudet palauttaa yrityksen kannattavuus rakenneuudistussuunnitelman avulla. Tästä syystä komissio on menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään kehottanut Saksaa etsimään tässä suhteessa asianmukaisen ratkaisun ja saanut tietää, että Saksa työskentelee tarvittavan ratkaisun löytämiseksi.
(34)
Tämän vuoksi Berliinin osavaltio ja BGB tekivät 23 päivänä joulukuuta 2002 sopimuksen Euroopan komission valtiontukien tutkintamenettelyyn C48/02 - Landesbank Berlin - Girozentrale - perustuvien Berliinin osavaltion mahdollisten takaisinmaksuvaatimusten käsittelystä (Vereinbarung über die Behandlung eventueller Rückzahlungsansprüche des Landes Berlin aus dem Beihilfeprüfverfahren C48/02 - Landesbank Berlin - Girozentrale - der Europäischen Kommission), jäljempänä ”takaisinmaksusopimus”).
(35)
Kyseisen sopimuksen mukaisesti Berliinin osavaltio velvoitetaan, jos komissio tekee takaisinperintään velvoittavan päätöksen, suorittamaan LBB: n tervehdyttämiseksi pääomatukea, joka on riittävän suuri ehkäisemään LBB: n ja/tai BGB-konsernin sopimuksessa mainittujen pääomaosuuksien alittumisen uhkaavan takaisinmaksuvelvoitteen vuoksi. Takaisinmaksusopimuksessa mainitut vähimmäispääomaosuudet ovat 9,7 prosenttia (kokonaispääomaosuus) ja 6 prosenttia (peruspääomaosuus). Sopimukseen sovelletaan lykkäävää ehtoa, jos komissio hyväksyy tuen.
(36)
Vaikka tätä toimenpidettä ei oltu vielä menettelyn aloittamista koskevan päätöksen tekoajankohtana toteutettu eikä se näin ollen kuulunut rakenneuudistussuunnitelmaan, komission mahdollisesta takaisinperintäpäätöksestä aiheutuvat pankin kannattavuusnäkymiin vaikuttavat riskit mainitaan menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä yhtenä menettelyssä huomioon otettavana tekijänä. Myös takaisinmaksua koskeva sopimus on tehty juuri näiden huolenaiheiden ottamiseksi huomioon. Koska tämä toimenpide on rakenneuudistuksen onnistumisen kannalta välttämätön, komissio katsoo tarkoituksenmukaiseksi arvioida takaisinmaksusopimusta samanaikaisesti muiden tukitoimenpiteiden kanssa, koska komissiolla on ollut mahdollisuus selvittää siihen liittyvän enimmäistuen määrä.
(37)
Päätöksessään EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta komissio on alustavasti luokitellut tutkittavat toimenpiteet EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi valtiontuiksi, koska ne on myönnetty valtion varoista ja ovat omiaan yrityksen rahoitusasemaa parantamalla vaikuttamaan muista jäsenvaltioista olevien kilpailijoiden taloudelliseen asemaan (16) ja näin ollen vääristämään tai uhkaamaan vääristää kilpailua sekä vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(38)
Alustavan arvionsa perusteella komissio oli päätellyt, että tukien arvioinnin perustana oli käytettävä yhteisön suuntaviivoja valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi (17) (jäljempänä ”suuntaviivat”) ja että muita EY:n perustamissopimuksen mukaisuutta koskevia määräyksiä tai muita yhteisön suuntaviivoja ei voitaisi soveltaa. Komissio oli yhtä mieltä Saksan kanssa siitä, että BGB oli suuntaviivojen 2.1 jaksossa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys. Tukitoimenpiteiden soveltuvuudesta yhteismarkkinoille oli kuitenkin vakavia epäilyksiä.
(39)
Komissio tutkii suuntaviivojen 31-34 kohdan mukaisesti rakenneuudistussuunnitelmaan kuuluvat kaikki yksittäiset tuet saadakseen selville, voidaanko yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuus palauttaa rakenneuudistussuunnitelman avulla kohtuullisessa ajassa realististen oletusten perusteella.
(40)
Komission mielestä alkuperäisen rakenneuudistussuunnitelman puutteena oli lähinnä se, että sijoituspankkitoiminnan tulevia markkinastrategioita ei oltu eritelty. Komissio vaati tulevan strategian yhteydessä myös kiinteistötoimintojen tarkempaa erittelyä, jossa määriteltäisiin kiinteistöpankkipalvelutoimintoja harjoittavan tytäryhtiö IBAG: n toimintojen lakkauttamisen ja niiden jatkamisen välinen kustannusten ero.
(41)
Komissio epäili, etteivät alkuperäisen rakenneuudistussuunnitelman markkinoita koskevat oletukset ja tarjonnan sekä kysynnän kehitysennusteet olleet riittävän tarkkoja, jotta niiden perusteella voitaisiin tehdä päätelmiä ehdotettujen rakenneuudistustoimenpiteiden mahdollisuuksista onnistua. Oli vaikea havaita, mihin markkinaoletuksiin rakenneuudistustoimenpiteet perustuivat.
(42)
Komissio totesi myös, että Saksan aikaisemmin antamat tiedot yrityksen vaikeuksien syistä olivat melko ylimalkaisia. Syiksi oli ilmoitettu kolme seikkaa, jotka ovat: a) ongelmaluotot; b) kiinteistörahastoihin liittyvien laajojen takuiden antaminen; ja c) järjestelmällisen riskinhallintajärjestelmän liian myöhäinen (1999) käyttöönotto ja hidas toteuttaminen. Annetut tiedot sisälsivät lähinnä yhteenvedon rahoitusvaikeuksista. Näille vaikeuksille ilmoitettiin kuitenkin vain yksi todellinen peruste, joka oli konserni- ja johtamisrakenteiden tehottomuus ja siihen liittyvä toimimaton riskienhallinta. Näistä rakenteista ja johdon konkreettisista laiminlyönneistä, mukaan lukien valtiollisen omistuksen vaikutukset, ei esitetty perusteellista analyysiä. Komissio piti kuitenkin tällaista analyysiä välttämättömänä voidakseen arvioida BGB: n rakenneuudistuksen onnistumisnäkymiä. Siksi komissio epäili, että rakenneuudistussuunnitelmassa ei oltu otettu riittävästi huomioon eikä käsitelty BGB: n vaikeuksien syitä. Tästä syystä komissio pyysi Saksaa esittämään perusteellisen analyysin aiemmista laiminlyönneistä sekä tulevaisuudennäkymistä ja ongelmista ottaen huomioon konsernirakenteet, johtamis- ja valvontamenetelmät, valvonta- ja raportointijärjestelmät sekä tekniikat, joilla otettaisiin käyttöön kaupallisin perustein toimivat päätöksentekojärjestelmät.
(43)
Saksa oli maininnut mahdollista yksityistämistä koskevat neuvottelut potentiaalisesti kiinnostuneiden tahojen kanssa, mutta ei tuonut esiin mitään aiottua menettelyä, ehtoja tai muita asiaan liittyviä tekijöitä koskevia yksityiskohtia. Tästä syystä komissio katsoi aiheelliseksi pohtia, oliko yksityistämistä - kokonaan tai osittain - harkittu vakavasti ja oliko ehkä varmistettu, että se tapahtuisi avoimen, läpinäkyvän ja syrjimättömän menettelyn puitteissa.
(44)
Ilmoituksessa alun perin mainitusta vajaan 7 prosentin tavoitetuottoasteesta komissio epäili ensinnäkin, oliko tämän tavoitteeksi asetetun tuottoasteen saavuttaminen realistista ottaen huomioon erityisesti konsernin ongelmallinen konserni- ja johtamisrakenne, rakenneuudistustoimenpiteiden perustana olevat epäselvät markkinoiden kehitystä koskevat arviot ja ongelmallisten kiinteistöpankkitoimintojen jatkaminen. Lisäksi, vaikka tavoitteeksi asetettu 7 prosentin tuottoaste saavutettaisiinkin, komissio epäili, oliko tämä pääoman tuottoaste riittävän suuri ollakseen markkinataloussijoittajaa koskevan periaatteen mukainen.
(45)
Komissio kiinnitti huomiota myös siihen, että LBB: tä koskevasta menettelystä mahdollisesti seuraava takaisinperintä merkitsi huomattavaa riskiä rakenneuudistussuunnitelman onnistumiselle. Siksi se kehotti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä Saksaa laatimaan ratkaisuehdotuksia.
(46)
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusmääräykseen liittyy ehto, että tuet eivät saa muuttaa kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Suuntaviivojen 35-39 kohdassa säädetään, että tuen kilpailijoihin kohdistuvat haitalliset vaikutukset on pyrittävä poistamaan mahdollisimman laajasti. Tämä ehto merkitsee tavallisesti, että yritys rajoittaa tai supistaa läsnäoloaan merkityksellisillä tuotemarkkinoilla myymällä tuotantolaitoksia tai tytäryhtiöitä taikka lopettaa toimintojaan. Rajoittaminen tai supistaminen on suhteutettava tuen aiheuttamiin kilpailun vääristymisiin ja etenkin yrityksen suhteelliseen painoarvoon sen merkityksellisillä markkinoilla.
(47)
Alun perin ehdotettujen vastasuoritteiden tai korvaavien toimenpiteiden, kuten olennaisten omistusosuuksien myymisen, raha- ja arvopaperikauppatoimintojen, Debt Finance -toiminta-alueen, kiinteistöpankkipalvelujen, toimipaikkojen lukumäärän, henkilöstömäärän ja julkishallintoon kuuluvia asiakkaita palvelevan liiketoiminta-alueen supistamisen sekä luopumisen sijaintipaikoista ja liiketoimista ulkomaisten ja suurasiakkaiden kanssa pitäisi johtaa BGB: n taseen supistumiseen yhteensä 26 prosentilla (190 miljardista eurosta 140 miljardiin euroon). Korvaavien toimenpiteiden ja kullakin niistä tavoiteltavan BGB: n omaisuuteen ja työllistämistilanteeseen kohdistuvan vaikutuksen osittain ylimalkaisesta kuvauksesta johtuu, että komissio ei kyennyt arvioimaan, oliko tämä kokonaisvaikutus realistisesti saavutettavissa ja millainen vaikutus toimenpiteillä olisi BGB: n tulevaan asemaan Saksan rajaamilla markkinoilla tai markkinalohkoilla. Tästä syystä komissio tarvitsi yksityiskohtaiset tiedot kunkin toimenpiteen vaikutuksista BGB: n omaisuuteen, työllistämistilanteeseen ja tulevaan asemaan markkinoilla/markkinalohkoilla.
(48)
Vaikka edellä kuvattu vähennysvaikutus toteutuisikin kokonaan (26 prosenttia tai 50 miljardia euroa taseen loppusummasta), komissio piti epävarmana sitä, riittäisikö tämä vähennys ottaen huomioon tuen huomattava määrä ja pankeille myönnettäviä rakenneuudistustukia koskeva komission vakiintunut käytäntö (18). Tässä yhteydessä komissio mainitsi lakisääteiset vähimmäispääomaosuudet mahdollisena suuntaa-antavana suureena arvioitaessa vastasuoritteiden riittävyyttä, koska pankin pääoman supistuminen säädettyä raja-arvoa pienemmäksi pakottaisi sen vastaavasti vähentämään liiketoimintojensa määrää (jos pääoma on 1 miljardia euroa liian pieni ja peruspääoman lakisääteinen vähimmäisosuus on 4 prosenttia, riskipainotettua vastaavien määrää on pienennettävä enintään 25 miljardilla eurolla). Näitä tilanteen mukaisia supistuksia voitaisiin käyttää ohjeellisina suureina arvioitaessa markkinoita vääristävää vaikutusta ja sen vuoksi tarvittavia korvaavia toimenpiteitä. Jo Berliinin osavaltion kesällä 2001 toteuttama 1,755 miljardin euron pääomanlisäys vastaisi näiden perusteiden mukaisesti omaisuusarvojen teoreettista vähentämistä jopa 44 miljardilla eurolla. Komissio tosin muistutti, ettei tätä seikkaa voida soveltaa ”mekaanisesti”, vaan sitä sovellettaessa käytetään erityisolosuhteisiin perustuvaa harkintaa ottaen huomioon esimerkiksi tekijöitä, jotka ovat tärkeitä pankin selviytymisen ja kannattavuuden kannalta.
(49)
Koska pääomanlisäyksen jälkeen havaittiin uusia riskejä, maksukykyisyyskertoimet olivat vaarassa käydä uudelleen riittämättömiksi. Välttyäkseen uudelta pääomanlisäystoimenpiteeltä Berliinin osavaltio päätyi ratkaisuun, jossa käytettiin yleisiä takuita ja niiden tukena riskisuojaa. Tästä syystä takauksilla on pääomanlisäystä vastaava vaikutus. Riskisuojaan liittyi kuitenkin se ongelma, että loppujen lopuksi myönnettävää tukisummaa ei ole yksiselitteisesti päätetty. Nimellinen teoreettinen enimmäismäärä, joka mainitaan yksityiskohtaisen sopimuksen 45 kohdassa, on 35,34 miljardia euroa. Kun tästä vähennetään moninkertaiset riskien kattamiset, enimmäismääräksi saadaan 21,6 miljardia euroa. Tämä on kuitenkin edelleen nimellinen arvo, toisin sanoen lähtökohtana on kaikkien riskien täydellinen toteutuminen, mikä on epätodennäköistä (ks. edellä). Tästä syystä komission oli varovaisuuden vuoksi käytettävä työnsä pohjana ainoaa käytettävissä olevaa enimmäismäärää, joka on 35,34 miljardia euroa. Koska tämä määrä ei oletettavasti kuitenkaan toteutuisi, sen käyttäminen perustana vaadittujen korvaavien toimenpiteiden laskemiselle olisi kohtuutonta. Tästä syystä komissiolla ei ollut mahdollisuutta arvioida, olisivatko tarjotut korvaavat toimenpiteet riittäviä suhteessa tukien määrään. Komissio epäili myös, että jopa parhaan vaihtoehdon skenaarion toteutuessa, jolloin tukia käytettäisiin noin 3 miljardia euroa pääomanlisäyksen lisäksi, korvaavat toimenpiteet eivät olisi edellä kuvatun summittaisen laskentaperusteen mukaisesti riittäviä. Lisäksi rakenneuudistustapauksista saadut kokemukset osoittivat, että parhaan vaihtoehdon skenaariot toteutuvat vain harvoin.
(50)
Komissio ilmoitti, että BGB: n äärimmäisen vahva markkina-asema paikallisen ja alueellisen tason vähittäispankkitoimintojen alalla olisi otettava huomioon tehtäessä lopullista arviota korvaavien toimenpiteiden riittävyydestä. Koska riittäviä tietoja ei ollut käytettävissä, komissio ei kuitenkaan pystynyt arvioimaan supistustoimenpiteiden vaikutuksia yksittäisillä markkinoilla tai markkinalohkoilla. Tavoitteeksi asetettu yksityis- ja yritysasiakastoimintojen supistaminen myymällä suunnitelman mukaisesti Weberbank ja Allbank, näytti kuitenkin suhteellisen vähäiseltä, eikä mahdollisesti riittäisi lieventämään tarpeeksi tuen kilpailua vääristävää vaikutusta. Koska BGB näyttää olevan merkittävä markkinatoimija myös kiinteistötoiminnoissa, komissio epäili tätäkin toimintalohkoa varten suunniteltujen supistamistoimenpiteiden riittävyyttä.
(51)
Kaiken kaikkiaan komissiolta puuttui tärkeitä tietoja, joiden pohjalta se olisi voinut asianmukaisesti ja riittävän yksityiskohtaisesti arvioida ehdotettujen korvaavien toimenpiteiden vaikutuksia. Käytettävissään olevien tosiasioiden perusteella komissio näin ollen epäili vakavasti sitä, riittäisivätkö suunnitellut omaisuuden vähentämistoimenpiteet lieventämään tästä erittäin suuresta tukimäärästä aiheutuvaa kilpailua vääristävää vaikutusta. Tuen tarkkaa määrää tai enimmäismäärää ei edes pystytty mittaamaan. Tässä yhteydessä oli myös otettava huomioon BGB: n vahva asema ennen kaikkea paikallisilla ja alueellisilla markkinoilla ja erityisesti vähittäispankkitoimintojen alalla.
(52)
Suuntaviivojen 40 ja 41 kohdan mukaisesti tuki on rajattava määrään, joka on ehdottomasti välttämätön rakenneuudistuksen toteuttamiseksi, jotta yritys ei saisi liiallisia rahavaroja, joita se voisi käyttää aggressiiviseen markkinoita vääristävään toimintaan tai jopa toimintansa laajentamiseen. Suuntaviivojen mukaan tuensaajan odotetaan lisäksi osallistuvan rakenneuudistussuunnitelmaan merkittävällä määrällä omia varojaan, myös myymällä omaisuuseriä, jotka eivät ole välttämättömiä yrityksen elinkelpoisuuden kannalta.
(53)
Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissiolla ei ollut mahdollisuuksia arvioida tarkasti, rajoittuiko tuki - jonka määräkin jäi epäselväksi - ehdottomasti välttämättömään vähimmäismäärään ja oliko esimerkiksi rakenneuudistukseen liittyvät riskit voitu yliarvioida tai oliko moninkertaisen riskien kattamisen todella poissulkevat valvontatoimet otettu käyttöön tai otettaisiinko ne käyttöön.
(54)
Komissio epäili, oliko pelastustukena alustavasti hyväksytty peruspääomaosuuden nostaminen 5 prosenttiin ja oman pääoman osuuden nostaminen 9,7 prosenttiin sekä vuodesta 2003 tavoitteeksi asetettu 7,5 prosentin peruspääomaosuus ja noin 12 prosentin oman pääoman osuus todella tarpeellinen yrityksen toiminnan jatkumiselle ja sille, että luokituslaitokset arvioisivat sen vakavaraiseksi. Tässä yhteydessä komissio epäili myös sitä, merkitsikö BGB: n osallistuminen rahoitukseen myymällä sellaisia omaisuuseriä tai tytäryhtiöitä, jotka eivät olleet välttämättömiä yrityksen pitkäaikaisen elinkelpoisuuden kannalta, ”merkittävää osallistumista” rahoitukseen ottaen huomioon suuri tukimäärä, joka sille myönnettäisiin jopa parhaan vaihtoehdon mukaisessa skenaariossa. Koska BGB: n ja sen tytäryhtiöiden sekä siihen tai niihin sulautuneiden yritysten asema oli vahva useilla markkinoilla ja monilla toimialoilla, oli kysyttävä, eikö se olisi voinut myydä useampia tai suurempia tytäryhtiöitä/omaisuuseriä. Tämä olisi ollut asianmukaista vaikutuksia lieventävänä toimenpiteenä ja myös merkittävänä, veronmaksajien maksuosuutta täydentävänä omarahoitusosuutena.
III SAKSAN HUOMAUTUKSET
(55)
Saksa esitti kyseisenä ajankohtana käytössä olleeseen rakenneuudistussuunnitelmaan, joka oli pääpiirteissään voimassa vielä kesällä 2003 ja joka oli komission käyttämien konsulttien antaman lausunnon pohjana, perustuvat menettelyn aloittamista koskevat huomautuksensa. Vastauksena komission tiedusteluun menettelyn jatkuessa se antoi vielä täydentäviä, alkuperäistä rakenneuudistussuunnitelmaa laajempia tietoja erityisesti seuraavista komission päätöksen kannalta ratkaisevista seikoista:
(56)
Investointipankkitoiminta ei olisi Saksan mukaan tulevaisuudessa enää strateginen painopistealue eikä pääomamarkkinatoimintojen keskeinen tuote. Pääomamarkkinatoiminnoissa keskityttäisiin alueisiin, joiden tuottomahdollisuudet ovat hyvät, kuten asiakkaiden puolesta tehtävät kaupat osake-, korko- ja luottotuotteiden markkinoilla sekä vähäisemmässä määrin omiin kauppoihin. Näiden toimintojen määrä supistuisi myös edelleen.
(57)
Kustannusero IBAG: n toiminnan lopettamisen ja sen jatkamisen välillä eriteltiin tarkemmin. Toiminnan lopettamisen kokonaiskustannukset koostuivat [...]* euron operatiivisista lopetuskustannuksista ja taseesta puuttuvasta summasta. Taseesta puuttuvan summan selvittämiseksi oli laadittava rinnakkainen konsernitase kolmen skenaarion mukaisesti (paras vaihtoehto, realistinen vaihtoehto, pahin mahdollinen vaihtoehto), ja niiden määriksi saatiin [...]* euroa, [...]* euroa ja [...]* euroa. Toiminnan jatkamisvaihtoehdon osalta puolestaan kustannuksiksi laskettiin ajanjaksolle 2001-2005 skenaariosta riippuen määrät, jotka vaihtelivat [...]* eurosta [...]* euroon (perusvaihtoehto oli [...]* euroa). Näin ollen IBAG: n toiminnan lopettaminen aiheuttaisi sen jatkamiseen verrattuna lisäkustannukset, joiden määrä vaihtelee skenaariosta riippuen [...]* eurosta [...]* euroon. Lisäksi toiminnan lopettaminen johtaisi vuodesta 2006 alkaen luopumiseen [...]* euron vuotuisista positiivisista tuotoista.
(58)
Markkinakehitystä kiinteistö- ja rahastoliiketoimintojen alueilla koskevia oletuksia eriteltiin lähemmin. Vuonna 2002 tapahtuneen vähäisen noin 2 prosentin laskun jälkeen Saksan rakentamisen kokonaismäärän kehitys oli Saksan rakennusalan keskusjärjestön tietojen mukaan vuonna 2003 lähes pysähdyksissä. Asuntojen rakentamisessa kehityssuunta ei Saksan mukaan muuttuisi (2003 määrä vähenisi noin 1 prosentin kun se oli vuonna 2002 vähentynyt 3 prosenttia), mutta liittotasavallan itäosissa asuntojen suuri ylitarjonta saisi vähennyksen vaikuttamaan voimakkaammalta kuin läntisissä osavaltioissa. Liikekiinteistöjen rakentaminen lisääntyi vuonna 2003 vain vähän eli n. 1 prosentilla. Näin ollen Bavarian kapasiteettia ja liikevaihto-odotuksia mukautettiin ja niiden kehityssuunta määriteltiin tarkemmin. Bavaria keskittyisi tulevaisuudessa sekä asunnonrakennusalaan että liikekiinteistömarkkinoilla sen parhaiten tuottavaan osaan. Koska asuntojen rakentamisessa kehitys vaihtelee voimakkaasti eri alueiden välillä, se keskittyisi läntisessä Saksassa Hampurin, Münchenin, Stuttgartin ja Rein-Mainin alueisiin. Rahastoliiketoiminnoissa odotetaan Saksan mukaan jälleen, että suljettujen rahastojen markkinasegmentillä selkeä kasvu alkaisi taas vuoden 2001 taantuman jälkeen. Kiinteistörahastot, joiden määrä käsittäisi lähes 50 prosenttia kaikista sijoituksista, olisivat edelleen merkittävä vaihtoehtoinen sijoitusmuoto, jonka tuotot ja riskit sijoittuisivat kiinteäkorkoisten arvopapereiden ja osakkeiden välille. Uusia IBV: n rahasto-osuuksia laskettaisiin liikkeeseen enää vain parhaiten tuottavien liikekiinteistömarkkinoiden osalta ja selvästi entistä pienemmin takauksin. Näillä laadultaan arvokkaammilla kohteilla voitaisiin myös parantaa tuottovarmuutta, mutta samalla liiketoimintojen määrä supistuisi yli 50 prosenttia.
(59)
Markkinoiden kehittymistä koskevista oletuksista yksityisasiakkaiden liiketoiminta-alueella Saksa esitti erityisesti, että Berliinin taajama-alueella asiakkaina oli keskimäärin 4 000 henkeä pankkikonttoria kohti ja että luku oli huomattavasti suurempi kuin Saksassa keskimäärin ((1 400). Vaikka Berliinissä ei mainittu olevan sivukonttoreiden ylitarjontaa, tulevina vuosina olisi odotettavissa toimipaikkojen vähentämistä edelleen muiden palvelukanavien, kuten puhelinpalvelun ja Internetin vuoksi. Suunnitelma yksityisasiakkaiden liiketoiminta-alueen kannattavuuden parantamiseksi kestävällä tavalla vaikuttaisi samanaikaisesti sekä kustannuksiin että tuottoihin. Keskeisiin kustannuksia alentaviin toimenpiteisiin kuuluvat Saksan mukaan sivukonttoreiden määrän supistaminen ottaen huomioon niiden todellinen kannattavuus, konttoriverkon alueellinen kattavuus ja konttorin sulkemisesta tai niiden yhdistelemisestä aiheutuvat ennakoidut kustannukset. Tavoitteena olisi pääasiakkaiden määrän lisääminen konttoria kohti [...]* Berliner Sparkassen osalta ja [...]* Berliner Bankin osalta vuoden 2003 loppuun mennessä, kun suorilla kilpailijoilla oli Berliinissä keskimäärin 2 300 asiakasta konttoria kohti. Lisäsäästöjä saataisiin korvaamalla suuret kustannukset aiheuttavia tavanomaisia kassalaitteita nykyaikaisilla järjestelmillä, joiden avulla säästettäisiin [...]* työntekijän työpanos. Pankkineuvojien työpanoksen muuttaminen niin, että he etsivät mahdollisesti kiinnostavia asiakasryhmiä, voisi lisätä toiminnan tuottoa entisestään. Pelkät maksutapahtumat on tarkoitus siirtää enenevässä määrin tapahtumaan verkossa tai itsepalveluna, kun taas konttoriverkoston käyttö keskittyisi entistä selvemmin asiakkaiden neuvontaan. Kysynnän kehitystä yksityisasiakkaiden osalta koskevan ennusteen ilmoitettiin perustuvan Landeszentralbank Berliniltä saatuihin tietoihin, välittäjien raportteihin ja liittotasavallan tilastokeskuksen viime vuosina antamiin arvioihin. BGB: n markkina-asemasta yksittäisillä paikallisen ja alueellisen yksityisasiakasliiketoiminnan lohkoilla Saksa toimitti aiempaa pienemmiksi korjattuja lukuja, joiden mukaiset määrään perustuvat markkinaosuudet vaihtelivat Berliinissä runsaasta 20 prosentista yli 40 prosenttiin (ks. 291 kappale ja seuraavat). Rakenteiltaan heikkona alueena Berliini jää 2 prosentin kasvuennusteineen jälkeen koko liittotasavallasta, jonka keskimääräinen kasvuennuste on 2,5 prosenttia. Saksa ilmoitti, että yksityisasiakkaiden talletustoimintojen noin 40 prosentin markkinaosuuksista huolimatta ei voitaisi puhua BGB: n ylivoimaisesta asemasta, koska Berliinin vähittäispankkipalvelumarkkinoilla oli runsaasti kilpailua ja asiakkailla oli suhteellisen pienin kustannuksin ja vaivattomasti mahdollisuus siirtää asiakkuutensa pankista toiseen. Lisäksi säästötilien markkinaosuus oli suhteettoman suuri, kun taas BGB: n markkinaosuus arvokkaampien talletusmuotojen, esimerkiksi määräaikaistalletusten, säästöobligaatioiden, arvopaperitalletusten ja muiden monimutkaisten talletustuotteiden kuten vakuutusten osalta oli suhteellisen pienituloisesta asiakaskunnasta johtuen keskimääräistä pienempi ottaen huomioon BGB: n läsnäolo markkinoilla.
(60)
Markkinoiden kehitystä yritysasiakkaiden lohkolla koskevat oletukset perustuivat muun muassa välittäjien raportteihin ja liittotasavallan tilastokeskuksen arvioihin. Määrätietoisen salkunohjauksen ja siihen liittyvän riskiluottojen poistamisen, riskeihin perustuvan hinnoittelun käyttöönoton ja liiketoimintojen yritysasiakkaiden ja alueellisten yritysasiakkaiden ydinlohkoille keskittämisen ansiosta markkinaosuus kasvaisi Berliinissä kuitenkin vuosina 2001-2006 keskimäärin 1 prosentin, samalla kun luottojen määrä supistuisi hieman [...]* eurosta [...]* euroon. Riskivastaavien häivyttäminen toteutettaisiin suurten riskikeskittymien välttämiseksi erityisesti suurehkojen yritysasiakkaiden markkinalohkolla, jolla asiakkaiden liikevaihto ylittää 50 miljoonaa euroa. Berliinin ulkopuolella vastaavien määrää supistettaisiin vielä [...]* eurolla. Yritysasiakastalletusten määrä olisi tarkoitus pitää suurimuotoisten luottoliiketoimintojen määrätietoisesta supistamisesta huolimatta Cross Selling -kauppojen ansiosta lähes ennallaan. Myös alueellisen ja paikallisen yritysasiakasliiketoiminnan lohkoista Saksa toimitti aiempaa pienemmiksi korjattuja lukuja, joiden mukaiset markkinaosuudet olivat Berliinissä joko runsaat tai vähän alle 25 prosenttia (ks. 291 kappale ja seuraavat). Berliinissä keskimääräiseksi vuotuiseksi kasvunopeudeksi ennustettiin 2 prosenttia. Kannattavuutta parannettaisiin merkittävästi lisäämällä markkinointi- ja palveluprosessien tehokkuutta ja ottamalla käyttöön vakioituja tuotteita. Kaikkien asiakaslohkojen osalta toimipaikkojen määrä supistettaisiin 73: sta 35: een. Kustannusvastaavuus paranisi, kun Berliner Bankin ja Berliner Sparkassen hinnoittelumalli järjestettäisiin uudelleen yhdenmukaistamalla (korotetut) vähimmäishinnat, kaikki Cross Selling -mahdollisuudet hyödynnettäisiin johdonmukaisesti ja asiakaspalveluhenkilöstön työnjakoa tehostettaisiin.
(61)
Kiinteistöluottojen ongelmallisuus ja takuiden antaminen kiinteistörahastoille olisi johtunut - kuten jo ilmoituksessa oli todettu - Berliinin ja uusien osavaltioiden kiinteistöjen arvonnousua Saksan yhdistymisen jälkeen koskevista äärimmäisen optimistisista ennusteista. Näiden ennusteiden vuoksi BGB: n ilmoitetaan myöntäneen yrityksille suuret määrät kiinteistöluottoja ja laskeneen vuoteen 1999 mennessä liikkeeseen jatkuvasti kasvavan määrän kiinteistörahasto-osuuksia, joille se antoi laajat takuut. Näiden vuoksi oli 1990-luvun lopussa alkaneen kiinteistöalan kriisin vuoksi pakko tehdä suuria arvonoikaisuja ja varauksia. Kyseisiä riskejä ei koko konsernin laajuisen ennakoivan riskinhallintajärjestelmän täydellisen käyttöönoton laiminlyönnin ja konserniin kuuluvien pankkien puutteellisen riskiarvioinnin vuoksi asianmukaisesti tunnistettu, joten ajoissa toteutetut vastatoimenpiteet jäivät toteuttamatta. Vasta vuonna 2000 konsernin johdon ja tilintarkastajien aloitteesta sekä BAKredin aloittaman erityistarkastuksen vuoksi arvot tarkastettiin aiempaa ankarammin perustein, niin että monia kohteita koskevat tiedot jouduttiin muuttamaan. Tällöin todettiin, että ennakoiva riskinhallintajärjestelmä ei vielä täyttänyt rakenteeltaan eikä käytännön toteutukseltaan laissa asetettuja vaatimuksia.
(62)
Vuonna 1994 toteutettu eri tytäryhtiöpankkien yhdistäminen BGB: n kokonaisuuteen oli Saksan mukaan tehty siksi, että Berliinin osavaltio halusi osakkaana luoda strategisen kokonaisuuden, jossa synergiaedut vaikuttavat mahdollisimman tehokkaasti. KWG-säädösten mukaista instituuttia ei ollut mahdollista luoda ilman, että KWG: n 40 pykälän mukaisesti olisi menetetty myös nimi ”Berliner Sparkasse” ja BerlinHyp olisi menettänyt oikeutensa laskea liikkeeseen asunnonrakennusrahastojen osuustodistuksia (Pfandbriefprivileg). Yhtiöoikeudellisesti hyväksyttävän yhtenäisen johdon puuttuminen johti siihen, että konserninlaajuinen riskinhallinta onnistuttiin rakentamaan vain asteittain. ATK-järjestelmistä johtuvat tekniset rajoitukset ja viivästymiset riittävän laadukkaiden tietokantojen rakentamisessa olivat myös vaikeuttaneet toimenpiteitä. Riskinhallintajärjestelmän käytettävissä oleva tuki oli ollut vähäistä, joten riskien kannalta tarpeelliset tiedot oli jouduttu kokoamaan käsin. Siksi järjestelmä oli jatkuvasti alttiina virheille, epätäydellinen ja sille olivat ominaisia pitkät odotusajat. Sisäisiä luokitusmenettelyjä ei oltu todennettu tilastollisin menetelmin.
(63)
Tehokkaan riskien seurannan ja uuden tietopankkijärjestelmän käyttöönotto vuoden 2002 loppuun mennessä varmisti kuitenkin liiketaloudellisesti sen, että tulevat virheelliset kehityssuunnat voitiin todeta ajoissa ja korjata. Todistetietokantaan koottiin keskitetysti kaikki luottoriskien kannalta merkitykselliset liiketoimet koko konsernista. Nämä tiedot muodostivat perustan rajoitusten hallintajärjestelmälle, jonka avulla luottoriskien potentiaalisuus voitiin arvioida ja niihin voitiin soveltaa erilaisia rajoituksia. Näin ollen luotonantotoiminnan käytettävissä on ajan tasalla oleva tietokanta kaikenlaisten riskianalyysien tekemistä varten. Tältä pohjalta yhtiön hallitusta ja hallintoneuvostoa varten oli kehitetty myös uudistettu luottoriskiraportti. Luokitusmenettelyt ilmoitettiin laaditun kokonaan uudelleen yhteistyössä Saksan pankkialan kuluttajariitoja käsittelevän elimen DSGV: n ja Saksan osavaltioiden Landesbank-pankkien kanssa. Riskinhallinnan tehostamiseksi vaikuttivat myös yhtiön johtopaikoilla toteutetut suuret muutokset ja alueiden vähentäminen 63: sta 34: ään.
(64)
Konserni- ja hallintorakenteiden yksinkertaistaminen sekä tehostettujen valvontajärjestelmien käyttöönotto merkitsi muun muassa rakenteellisia parannuksia konsernin hallinnon, riskienhallinnan, kiinteistöpankkipalvelutoimintoja harjoittavien tytäryhtiöiden valvonnan ja johtamisen sekä tietotekniikkainfrastruktuurin aloilla. Uusi rakenne merkitsi, että BGB hoitaisi jatkossa itse liiketoiminta-alueet tukkumyynti ja kiinteistörahoitus sekä keskittäisi asiaa hoitavat työryhmät. Landesbank Berliniin yhdistettäisiin tukkuliiketoimintoja ja yritysten kiinteistörahoitusta lukuun ottamatta kaikki markkinointitoimet, johon sisältyisivät kaikki yrityksille ja yksityisasiakkaille tarjottavat palvelut. Konsernin yhtenäisen johdon tavoite oli Saksan mukaan pitkälle saavutettu. Toimenpiteet rakenteellisten ja liiketoiminnallisten toimintojen parantamiseksi käsittivät riskiseurantaryhmän nimittämisen kaikkia konsernin riskejä koskevan kattavan analyysin tekemiseksi, itsenäisen konserniriskitodisteita käsittelevän toimialueen perustamisen operatiivisten riskien arviointia varten ja riskinlievitysyksiköiden luomisen yritysasiakkaita ja kiinteistörahoitusasiakkaita palveleville liiketoiminta-alueille. Lisäksi ilmoitettiin hankeryhmän perustamisesta tarkastuskertomuksissa mainittujen puutteiden järjestelmällistä käsittelyä ja poistamista varten. Huomattavan ongelmallisiksi käyneitä olemassa olevia lainoja seurattaisiin tulevaisuudessa keskitetysti riskinlievitysyksiköissä, mikä tehostaisi riskien arviointia.
(65)
Ilman veroja saavutetun noin 6-7 prosentin (alkuperäisen ilmoituksen mukaisesti) tai [...]* prosentin (muutetun 24 päivänä kesäkuuta 2003 ilmoitetun puolivälin suunnitelman mukaan) suuruisen BGB: n tavoitetuoton vuonna 2006 ilmoitettiin olevan riittävä. Ilman veroja lasketut tuotot vaihtelivat Saksassa ajanjaksolla 1995-2000 Landesbank/Sparkasse-pankeilla 12,6 prosentista 17,6 prosenttiin ja kaikilla pankeilla (Top 100) 13,0 prosentista 16,5 prosenttiin. Ajan mittaan oli kuitenkin havaittu oman pääoman ilman veroja lasketun tuoton vähentyneen. Varsinkin Landesbank/Sparkasse-pankkien lohkolla se oli supistunut vuoden 1995 17,6 prosentista vuoden 2000 12,6 prosenttiin. Koska suhdannetilanne oli samalla heikentynyt ja yhtenäistämisprosessi eteni Saksassa vaivalloisesti, seuraavien vuosien luvut pysyisivät sitkeästi alhaisina. Ne liikkuisivat Landesbank/Sparkasse-sektorilla 7,0 prosentin (2001) ja 8,5 prosentin (2006) välillä sekä koko alalla 9,9 prosentin (2001) ja 12,0 prosentin (2006) välillä. Landesbank/Sparkasse-sektorin elpymispotentiaali olisi julkisen pankin aseman ja valtion takausvastuun kumoutumisen sekä Basel II -sopimuksen vuoksi hyvin rajallinen. Ilman veroja saavutettua noin 6-7 prosentin (alkuperäisen ilmoituksen mukaisesti) tai [...]* prosentin (muutetun 24 päivänä kesäkuuta 2003 ilmoitetun puolivälin suunnitelman mukaan) tavoitetuottoa ei voitaisi suoraan verrata kilpailevien laitosten tuottojen kanssa, koska BGB: n peruspääomaosuus sisältäisi rakenneuudistusvaiheen aikana jälleenrahoituksen varmistamiseksi pääomamarkkinoilla ”turvapuskurin”, jonka tehtävänä olisi osittain korvata täydellinen piilovarantojen puuttuminen. Siksi ennakoitu [...]* prosentin peruspääomaosuus olisi selvästi suurempi kuin Landesbank/Sparkasse-sektorin keskimääräinen 6,1 prosentin peruspääomaosuus vuosina 1995-2000. Noin [...]* prosentin turvapuskurin seurauksena - voiton ilman veroja pysyessä ennallaan - oman pääoman tuottoprosentti supistuisi myös noin [...]* prosenttia verrattuna kilpaileviin luottolaitoksiin, koska saatu voitto ilman veroja jouduttaisiin suhteuttamaan tavallista suurempaan omaan pääomaan.
(66)
Julkinen omistus sinänsä ei vaarantaisi konsernin tervehtymiskykyä ja -kelpoisuutta. Julkisten yritysten asettaminen muita epäsuotuisampaan asemaan olisi EY:n perustamissopimuksen 295 artiklan määräysten vastaista. Mahdollinen oikeudenvastainen vaikuttaminen julkiseen omaisuuteen alistettaisiin edustajainhuoneen tutkintavaliokunnan ja Berliinin syyttäjänviraston tutkittavaksi. Berliinin osavaltion suunnitelmissa olisi lisäksi BGB: n yksityistäminen.
(67)
Lisäksi on kaksi erityistä asiaa, jotka vaikuttaisivat ratkaisevasti LBB: n liiketoimintaan. LBB-lain 3 pykälän 6 kohdan mukaisesti LBB: n on vastattava myös tulevaisuudessa tukitehtävistä, kuten esimerkiksi säästämisen edistämisestä ja siirtotilien tarjoamisesta myös yksityisasiakkaille, joiden luottokelpoisuus on heikko (”jokamiehen tilit”). Tästä syystä sillä olisi keskimääräistä enemmän asiakkaita, joiden tulotaso on heikko, mikä rajoittaisi merkittävästi sen tuottomahdollisuuksia. Muutoksia olisi mahdollista toteuttaa vain pitkällä aikavälillä. Lisäksi Berliinin alue kärsisi edelleen taloudellisten rakenteiden heikkouden seurauksista, minkä vuoksi sikäläisten yksityisasiakkaiden tulotaso on noin 15 prosenttia alempi kuin Saksassa keskimäärin. Useimmat muut Berliinin alueella toimivat kilpailijat voivat kompensoida tämän puutteen toimimalla myös muilla alueilla. Koska LBB on sulauttanut itseensä entisen Ost-Berliner Sparkasse -pankin, huomattavasti keskimääräistä suurempi osa sen asiakaskunnasta on kotoisin rakenteiltaan erityisen heikosta Itä-Berliinistä. LBB: n asiakaskunnasta 55 prosenttia on peräisin Itä-Berliinistä, jonka asukasmäärä kuitenkin käsittää vain 37,5 prosenttia kaikista berliiniläisistä. Näiden erityispiirteiden vaikutukset jatkuisivat myös mahdollisen yksityistämisen jälkeen.
(68)
Saksa toimitti myös 24 päivänä kesäkuuta 2003 ilmoitettuun muutettuun keskipitkän aikavälin suunnitelmaan perustuvan kuvauksen komission käyttämien konsulttien ehdotusten vaikutuksista (esim. riskeihin varautumisen tehostaminen), jo luvatusta kiinteistöpankkipalvelutoimintojen irrottamisesta ja IBB: n erottamisesta erilliseksi yhtiöksi. Samalla se esitti, että näiden kolmen toimenpiteen keskipitkän tai pitkän aikavälin vaikutukset jäisivät vähäisiksi.
(69)
Vastauksena komission lisäkyselyyn Saksa tai pankki esittivät vielä Berliner Bankin erillisestä myynnistä jäljelle jäävän konsernin elinkelpoisuudelle vuoden 2005 loppuun mennessä aiheutuvat seuraukset. Saksan mukaan myynnistä konsernin toiminnan keskipitkän aikavälin suunnittelulle aiheutuvat seuraukset olisivat kielteiset. Kaiken kaikkiaan kertaluontoisia vaikutuksia kertyisi ajanjaksolla 2003-2005 noin [...]* euroa, josta [...]* euroa olisi myynnistä aiheutuvia ylimääräisiä kustannuksia ja loput varauksia henkilöstöä, tietotekniikkaa, rakennuksia ja ylimääräistä rakenneuudistusta varten. Suunnitelman mukainen tulos ilman veroja supistuisi keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä vuonna 2006 [...]* eurosta (edellä mainittujen kolmen toimenpiteen vuoksi ja muutetun keskipitkän aikavälin suunnitelman mukaisesti) noin [...]* eurolla vähän alle [...]* euroon. Tästä noin [...]* euroa johtuisi Berliner Bankilta konsernille tulevan voitto-osuuden poisjäännistä ja loput henkilöstön määrän vähentämisen viivästymisestä, suunniteltujen provisiotuoton korotusten poisjäännistä ja muista (kiinteistä) kustannuksista (joiden syynä ovat ennen kaikkea Backoffice-toimintojen mittakaavahaitat). Oman pääoman tuotto supistuisi vuonna 2006 [...]* prosenttiyksiköllä [...]* prosenttiin. Tämä laskelma perustui tosin oletukseen, että Berliner Bank myytäisiin tarjoajien määrän maksimoimiseksi itsenäisenä pankkina. Tästä aiheutuisi suuremmat kustannukset kuin pelkästä omaisuuden tai liiketoimintojen osien myynnistä. Berliner Bankin konsernista irrottamisesta johtuisi myös, että vähittäispankkitoimintojen runsaiden [...]* prosentin voitto-osuus BGB: n kokonaistoiminnasta supistuisi noin [...]* prosenttiin ja pääomamarkkinatoimintojen osuus kasvaisi vastaavasti runsaista [...]* prosentista noin [...]* prosenttiin [...]*.
(70)
Komissio kysyi Saksalta tai pankilta erittelyä myös BerlinHypin keskipitkällä aikavälillä tapahtuvasta erillisestä myynnistä jäljelle jäävän konsernin elinkelpoisuudelle vuoden 2006 loppuun mennessä aiheutuvista seurauksista. Tällä toimenpiteellä olisi Saksan tai pankin antamien tietojen mukaan jäljelle jäävään konserniin seuraavat kielteiset vaikutukset, tai se toisi mukanaan seuraavat vaatimukset, jotka eivät olisi välttämättä ostajan täytettävissä: Ostajan olisi kyettävä ottamaan suurimmaksi osaksi vastuulleen konsernin sisäinen jälleenrahoitus (nykyisin noin [...]* euroa) vertailukelpoisin ehdoin, toisin sanoen sen luokituksen olisi oltava vähintään yhtä hyvä kuin Landesbank Berlinin luokitus, jotta ostaja voisi ottaa vastuulleen BGB: n BerlinHypin puolesta antamat takaukset ja välttää suurten luottojen määrittelyn pääomarajan ylittäviksi luotoiksi (nykyinen määrällinen arvio on noin [...]* euroa). Ostajan tulisi myös tarjota kauppahintana vähintään BerlinHypin kirjanpitoarvo, koska muussa tapauksessa jouduttaisiin turvautumaan [...]* kirjanpitoarvon alentamiseen, mikä voisi vaarantaa jäljelle jäävän konsernin elinkelpoisuuden. Myös tarjouskilpailun päättyminen epäonnistumiseen aiheuttaisi riskin kirjanpitoarvojen edelleen alentamisesta. Myynti ilman rakenneuudistussuunnitelman vakavaa vaarantumista olisi myös mahdollista vain, jos BerlinHypin ja konsernin markkinointiyhteistyötä voitaisiin jatkaa. Velvoite toteuttaa erillinen myynti aiheuttaisi nykyisen [...]* euron kirjanpitoarvon kertaluontoisen alentamisen[...]* eurolla BerlinHypin 519 miljoonan euron omaan pääomaan. Jäljelle jäävältä konsernilta odotettu vuoden 2006 tulos ilman veroja supistuisi vielä [...]* eurolla (BerlinHypin suunnitelman mukaisen noin [...]* euron tuloksen poisjäännin ja odotetun [...]* euron myyntihinnan korkotuoton välinen erotus). Tämä johtaisi yhdessä Berliner Bankin erillisen myynnin kanssa vuodelle 2006 tavoitteeksi asetetun oman pääoman tuoton supistumiseen vielä noin [...]* prosentilla runsaisiin [...]* prosenttiin sekä peruspääomaosuuteen, joka olisi vain hieman yli [...]* prosenttia.
(71)
Saksa on toimittanut tiettyjen tase-erien ja tuloslaskelman kehittymistä koskevan niin kutsutun keskipitkän aikavälin suunnitelman vuodesta 2001 (toteutunut taso) vuoteen 2006 (suunnitelma). Menettelyn aikana se on päivittänyt suunnitelmaa useita kertoja lupaamiensa uusien myynti-, sulkemis- ja supistamistoimenpiteiden mukaisesti. Kesäkuussa 2003 toimitetun keskipitkän aikavälin suunnitelmassa, jossa otetaan jo huomioon kiinteistöpankkipalvelutoimintojen ja IBB: n irrottaminen konsernista sekä kaikki alun perin suunnitellut toimenpiteet, mainitaan rakenneuudistuskaudella 2001-2006 yksittäisillä liiketoiminta-alueilla ilmenevät jäljempänä luetellut vaikutukset. Keskipitkän aikavälin suunnitelmassa mainituista positioista esitetään tässä esimerkinomaisesti kuitenkin lähinnä vain pääoma lohkoittain ja henkilöstön määrä.
(72)
Yksityisasiakkaiden liiketoiminta-alueella lohkon pääoma supistuisi myynti-, sulkemis- ja muiden supistustoimenpiteiden vuoksi runsaista [...]* eurosta vajaisiin [...]* euroon eli [...]* prosenttia, jolloin noin 90 prosenttia myynneistä koskisi osakkuuksia (lähinnä Allbank, Weberbank, BG Polska ja Zivnostenka Banka). Henkilöstön määrä supistuisi suhteellisesti enemmän, eli noin [...]* prosenttia. Myöhemmin luvattua Berliner Bankin myyntiä ei ole tässä vielä otettu huomioon.
(73)
Toisella vähittäispankkitoimintaan liittyvällä liiketoiminta-alueella, yritysasiakkaiden alueella, eli pienten ja keskisuurten yritysten liiketoiminnoissa (ilman suurasiakkaita) toimintalohkon pääoman odotetaan supistuvan vuoden 2001 vajaista [...]* eurosta noin [...]* euroon vuonna 2006 (vajaat [...]* euroa eli [...]* prosenttia). Samalla työntekijöiden määrä supistuisi runsaat [...]* prosenttia. Myöhemmin luvattua Berliner Bankin myyntiä ei ole myöskään tässä otettu vielä huomioon.
(74)
Kiinteistörahoituksen liiketoiminta-alueella korvaava toimenpide käsittää ennen kaikkea riskisijoitusten määrän supistamista ja keskittymistä vähäriskisiin liiketoimiin. Tällöin toimintalohkon pääoma vähenisi noin [...]* eurosta vuonna 2001 noin [...]* euroon vuonna 2006 (noin [...]* prosenttia). Henkilöstön määrää on tarkoitus vähentää noin [...]* prosenttia.
(75)
Pääomamarkkinatoimintojen supistaminen vähentäisi työntekijöiden lukumäärää noin [...]* prosenttia ja toimintalohkon pääoma supistuisi noin [...]* prosenttia vuoden 2001 noin [...]* eurosta vuoden 2006 noin [...]* euroon. Alkuperäiseen suunnitelmaan verrattuna toiminnassa keskityttäisiin voimakkaammin vähäriskisiin asiakastoimintoihin. Toimintalohkon velvoitteet vähenisivät suhteellisen paljon, eli yli [...]* prosenttia.
(76)
Ulkomaisten suurasiakkaiden liiketoiminta-alueen asteittainen purkaminen johtaisi toimintalohkon pääoman vähenemiseen noin [...]* eurolla ja henkilöstömäärän supistumiseen noin [...]* prosentilla. Rakenneuudistusvaiheen lopussa lähinnä tiettyjen sopimusten pitkän voimassaolon vuoksi edelleen jäljellä olevia positioita purettaisiin vielä vuoden 2006 jälkeen.
(77)
Kaikista useita alueita käsittävistä liiketoimista luopuminen julkishallintoon kuuluvien asiakkaiden liiketoiminta-alueella supistaisi toimintalohkon pääomaa lähes [...]* prosenttia. Julkishallintoon kuuluvien asiakkaiden liiketoiminta-alue liitettäisiin yritysasiakkaiden alueeseen.
(78)
Suunniteltu kiinteistöpankkipalvelutoiminnan lopettaminen, jota tarjottiin täydentävänä korvaavana toimenpiteenä, purkaisi kyseisen liiketoiminta-alueen lohkopääoman lähes täysin.
(79)
Yhdistettynä muiden pääomapositioiden kuten korkojen hallinnan supistuksiin tai IBB: n tukiliiketoimintojen (lohkon pääoma noin 20 miljardia euroa) konsernista irrottamiseen sekä toimintojen keskittämisen vaikutuksiin taseen loppusumma pienenisi kaikkiaan vuoden 2001 noin 189 miljardista eurosta noin [...]* eurolla tai [...]* prosentilla vuoden 2006 noin [...]* euroon. Kun IBB: n irrottamista konsernista ei oteta huomioon, koska sen määrittely korvaavaksi toimenpiteeksi on kyseenalainen (19), taseen loppusumma supistuisi noin [...]*.
(80)
Markkinaosuudet määriteltäisiin yksityisten ja yritysasiakkaiden osalta Berliinin perusteella, koska kyseiset toiminnot ovat alueellista liiketoimintaa. Kiinteistörahoitus- ja pääomamarkkinatoiminnot sen sijaan olisivat kansallisia ja viimeksi mainitussa olisi suureksi osaksi myös kansainvälisiä piirteitä. Berliinin yksityis- ja yritysasiakkaiden liiketoimintalohkoilla markkinaosuuksia oli korjattu ilmoituksessa mainittuja lukuja pienemmiksi (osuuksiin, jotka vaihtelivat runsaista 20 prosentista yli 40 prosenttiin yksityisasiakkaiden liiketoiminnoissa ja runsaisiin tai vajaisiin 25 prosenttiin yritysasiakkaiden liiketoiminnoissa), koska BGB: n ilmoitukset Landeszentralbankille oli tehty tässä yhteydessä käytetyn tilaston osalta ilman tarvittavaa alueellista ja asiaan liittyvää rajausta (ks. 291 kappale ja seuraavat).
(81)
Yksityisasiakkaiden luottoliiketoimintojen osalta Berliinin markkinoille ennustettiin vuoteen 2006 mennessä BGB: n osuuden hienoista kasvua, mutta saman asiakassegmentin talletustoimintojen markkinaosuus supistuisi hieman. Tämä kehitys johtuisi BGB: n liiketoimintojen kohdistamisesta Berliinin markkinoille. Samalla se vetäytyisi rakenneuudistussuunnitelman mukaisesti täysin useita alueita käsittäviltä markkinoilta. Yksityisasiakkaiden liiketoimintoja koskevat korvaavat toimenpiteet vaikuttaisivat tuskin havaittavasti Berliinin markkinaosuuksiin, koska liiketoimintojen supistaminen liittyisi lähinnä useille alueille ulottuviin liiketoimintoihin.
(82)
Yritysasiakkaiden liiketoiminta-alueella markkinaosuus supistuisi hieman vuosina 2001-2006 luottoliiketoiminnoissa, kun taas talletustoimintojen markkinaosuus pysyisi lähes ennallaan.
(83)
Kiinteistörahoitusliiketoiminnoissa alun perin ilmoitettua kansallista markkinaosuutta olisi korjattava ajantasaistettujen tilastojen perusteella noin 5 prosentista noin 3 prosenttiin, ja vuoteen 2006 mennessä markkinaosuus supistuisi noin 2 prosenttiin. Pääomamarkkinoiden osalta ei vuoteen 2006 mennessä odoteta tapahtuvan muutoksia.
(84)
Saksa esitti menettelyn kuluessa, että BGB oli tutkinut tarkoin muiden korvaavien toimenpiteiden mahdollisuutta. Jo varhaisessa vaiheessa alkuperäisen suunnitelman täydennykseksi luvatun kiinteistöpankkipalvelutoimintojen myynnin lisäksi muiden vastasuoritteiden toteuttaminen ei kuitenkaan olisi mahdollista [...]*.
(85)
Korvaavat toimenpiteet olisivat kaiken kaikkiaan myös riittävät. Tukien kokonaismäärä, jota käytettäisiin vertailukohtana riittävyyttä arvioitaessa, käsittäisi osavaltion toteuttaman 1,755 miljardin euron pääomanlisäyksen ja riskisuojan tukiarvon, joka vastaisi taloudellisesti enintään 6,07 miljardia euroa huonoimman vaihtoehdon mukaisen skenaarion toteutuessa. Korvauksena riskisuojasta BGB maksaisi takausprovision, joka käsittäisi 15 miljoonaa euroa vuodessa.
(86)
Osoituksena markkinoita vääristävästä vaikutuksesta komissio olisi käyttänyt menettelyn aloittamista koskevaa päätöstä tehdessään mahdollisuutta laajentaa liiketoimintaa ottaen huomioon vakavaraisuusastetta koskevat pankkivalvontaoikeudelliset vaatimukset. Oletusta, jonka mukaan 1 miljardin euron lisäys peruspääomaan kasvattaisi riskipainotettuja vastaavia jopa 25 miljardilla eurolla, ei Saksan mukaan voitaisi kuitenkaan tehdä suoraan pankkivalvonnallisten ehtojen perusteella. Vain lisäämällä samanaikaisesti sekä perus- että täydennyspääomaansa pankki voisi nostaa riskipainotetut vastaavansa peruspääoman lisäykseen nähden 25-kertaisiksi. Jos pankilla ei ole aiemmin ollut peruspääoman lisäystä vastaavaa määrää huomioon otettavaa täydennyspääomaa, kerrointa 25 ei voitaisi noin vain käyttää. Saksan mukaan ei vaikuttaisi asianmukaiselta pitää liiketoiminnan laajentamista, joka tulisi mahdolliseksi vasta pankin saatua vapaasti käyttöönsä täydennyspääomaa, markkinoita vääristävänä tekijänä, jonka aiheuttaisi tueksi luokiteltava peruspääoman lisäys. Siksi olisi aiheellista rajoittaa jo lähtökohtaisesti suurin mahdollinen markkinoiden vääristyminen määrään, joka vastaa tukena maksettua pääomanlisäystä kerrottuna 12,5: llä.
(87)
Berliinin osavaltio oli lisännyt 1,755 miljardilla eurolla vain BGB: n peruspääomaa, mutta ei täydennyspääomaa. Peruspääoman lisäyksen seurauksena siihen saakka huomioon otettavaksi kelpuutettu 877,5 miljoonan euron lisäpääoma voitiin ottaa huomioon, mutta sitä ei edellä kuvatuista syistä voitaisi luokitella peruspääoman lisäyksestä johtuvaksi markkinoita vääristäväksi vaikutukseksi.
(88)
Lisäksi 4 prosentin (teoreettinen) peruspääomaosuus tai 8 prosentin oman pääoman osuus vastasivat laissa määrättyjä omaa pääomaa koskevia vähimmäisvaatimuksia. Säännöllisen liiketoiminnan ja rahoitusmarkkinoille osallistumisen välttämättä edellyttämän liikkumavapauden toteutumiseksi laitokset tarvitsevat tätä merkittävästi enemmän omaa pääomaa. BAFinin arvion mukaan nykyinen markkinoiden kannalta välttämätön peruspääomaosuus oli [...]* prosenttia ja oman pääoman osuus [...]* prosenttia, jotta BGB voisi taata maksuvalmiutensa ja olla vaarantamatta rakenneuudistuksensa jatkumista (ks. BAKredin 29 päivänä kesäkuuta 2001 päivätty kirje).
(89)
Näiden seikkojen perusteella ja nykyiset pääomaosuutta koskevat vaatimukset huomioon ottaen pääomanlisäys aiheuttaisi näin ollen markkinoiden vääristymisen noin 18 miljardin euron arvosta (noin 1,8 miljardin euron peruspääoman lisäys kerrottuna noin 10: llä).
(90)
Väitteensä mukaan Saksa oli reagoinut jo komission ilmoitukseen menettelyn aloittamisesta ja tarjonnut korvaavana lisätoimenpiteenä kiinteistöpankkipalvelutoimintojen (IBAG, IBG, LPFV) erottamista BGB: stä. Riskisuojan vaikutus kohdistuisi kiinteistöpankkipalvelutoimintaan, jota vakavaraisuusastetta koskevat vaatimukset eivät sinänsä koske ja jota mikä tahansa muu yritys voisi harjoittaa tarvitsematta lupaa toimia pankkina. Riskisuoja koskisi vanhoja liiketoimia, lähinnä jo sijoitettuja rahastoja, eikä uusia liiketoimia. Mahdollisesti voitaisiin kuitenkin katsoa, että uudet liiketoiminnot olisivat mahdollisia vain riskisuojauksen avulla. Markkinoiden vääristyminen voisi siinä tapauksessa kuitenkin saavuttaa enintään uusien liiketoimintojen kokonaismäärän. IBV: n markkinoimien rahaostojen määrän odotettiin kohoavan vuonna 2002 kaikkiaan [...]* euroon. Bavarian hankkeiden määräksi odotettiin muodostuvan vuonna 2002 kaikkiaan [...]* euroa. IBAG: n uusien liiketoimintojen kokonaismäärä oli näin ollen noin [...]* euroa. IBAG: n uusiin liiketoimintoihin riskisuojaus voisi vaikuttaa enintään rakenneuudistuskauden päättymiseen saakka vuoden 2006 lopussa. Sen jälkeen IBAG olisi saneerattu ja suorituskykyinen yritys, joka pystyisi selviytymään kilpailussa omin voimin. Näin ollen riskisuojaa voitaisiin pitää markkinoita vääristävänä enintään IBAG: n uusien liiketoimien osalta ja vuoden 2005 loppuun saakka. Määräksi vuosilta 2002-2005 tulisi yhteensä [...]* euroa. Tämä markkinoiden vääristymisen kokonaismäärä sijoittuisi Berliinin osavaltion riskisuojan todellista käyttöä kuvaavan parhaan vaihtoehdon mukaisen skenaarion (2,7 miljardia euroa) ja huonoimman vaihtoehdon mukaisen skenaarion (6,1 miljardia euroa) välille. Tästä syystä vaikuttaisi asianmukaiselta, että määrittäessään riskisuojasta johtuvaa markkinoiden vääristymistä komissio käyttäisi perustana rakenneuudistuskauden loppuun mennessä toteutuvien IBAG: n uusien liiketoimintojen laskennallista arvoa, joka on [...]* euroa. Tosin riskisuojasta johtuva markkinoiden vääristyminen voitaisiin sen sijaan määrittää myös riskisuojan tukiarvon perusteella, joka vastaa huonoimman vaihtoehdon mukaista skenaariota, 6,07 miljardia euroa.
(91)
Tulokseksi saataisiin seuraava korvaavien toimenpiteiden mittauksen perustana käytettävä markkinoiden vääristymisen arvo:
-
uuden BGB: n hyväksi pääomanlisäyksenä 18,3 miljardia euroa,
-
irrotettavien kiinteistöpankkipalvelutoimintojen hyväksi riskisuojauksena [...]* euroa - 6,1 miljardia euroa.
(92)
Poiketen siitä, mitä komissio oli menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään tuolloin käytettävissä olevien tietojen perusteella olettanut, BGB: n tosiasiassa alhaisemmiksi jäävät markkinaosuudet eivät oikeuttaisi pitämään sen markkina-asemaa äärimmäisen vahvana eikä tekemään vastaavia johtopäätöksiä korvaavien toimenpiteiden määrittämiseksi. Ehdotetut toimenpiteet markkinoiden vääristymän korvaamiseksi vaikuttaisivat kaiken kaikkiaan riittäviltä, myös ottaen huomioon mahdolliset WBK: n omaisuudesta johtuvat LBB: hen kohdistuvat tukioikeudelliset ongelmat.
(93)
Saksa esitti myös, että Berliner Bankin myyntiä ennen Berliinin osavaltion omistamia BGB: n osuuksien myyntiä ei oltu ilmoitettu kilpailuun liittyvistä syistä. Vähittäispankkitoimintojen alueeseen liittyvät vastasuoritteet olisivat Saksan mukaan Weberbankin, Allbankin ja ulkomaisten tytäryhtiöiden BGB Polskan ja Zivnostenska Bankan sekä kuudesta Saksan sisäisestä yksityisasiakaskeskuksesta luopumisen ja noin 90: n suurimmaksi osaksi Berliinissä sijaitsevan sivukonttorin sulkemisen jälkeen riittävät. Kaiken lisäksi yhteenlasketut korvaavat toimenpiteet vastaisivat komission aikaisemmissa päätöksissä pankkien rakenneuudistuksia varten vaadittuja määriä tai jopa ylittäisivät ne.
(94)
Komission esitettyä uusia väitteitä, joiden mukaan ennen kaikkea tähän mennessä toteutetut tai vielä toteuttamistaan odottavat sulkemis- ja myyntitoimenpiteet jättäisivät BGB: n aseman Berliinin vähittäispankkipalvelujen markkinoilla lähes ennalleen, Saksa ja Berliinin osavaltio päättivät kuitenkin lopulta antaa Berliner Bankin myyntiä koskevan lupauksen. Tämän lupauksen mukaisesti Saksa sitoutuu varmistamaan, että BGB-konserni myy Berliner Bank -osastonsa taloudellisena yksikkönä, tavaramerkki, kaikki asiakassuhteet, sivukonttorit ja asiaan kuuluva henkilöstö mukaan lukien, avointa, läpinäkyvää ja syrjimätöntä menettelyä noudattaen niin, että kauppa on sitovasti päätetty 1 päivään lokakuuta 2006 mennessä.
(95)
Berliner Bankin myynti vähentää toimintalohkon pääomaa koko vähittäispankkipalvelujen alueella [...]* eurolla ([...]* eurolla yksityisasiakkaiden ja [...]* eurolla yritysasiakkaiden osalta). Yhdessä jo suunniteltujen toimenpiteiden kanssa toimintalohkon pääoma supistuu kaikkiaan [...]* euroa. Taseen loppusumma pienenee rakenneuudistuksen aikana 189 miljardista eurosta nyt [...]* euroon.
(96)
Riskejä ei ole Saksan mukaan rakenneuudistuksen kuluessa yliarvioitu. Ne perustuvat tosin LPFV: n tietoihin tammikuulta 2002. Niiden arviointi voisi muuttua makrotaloudellisten tekijöiden vuoksi ja kiinteistöjen tehokkaan hallinnoinnin ansiosta takuiden voimassaoloaikana. LPFV: n IBG: n kanssa tekemillä vastuista vapauttamista koskevilla sopimuksilla ja Berliinin osavaltion asettamilla LPFV: n suojaamismekanismeilla varmistettaisiin, että vain takuiden tosiasialliset hyödyntämistapaukset tulisivat Berliinin osavaltion korvattaviksi. Laadullisesti tasokkaan johtamisen varmistamiseksi Berliinin osavaltiolla olisi LPFV: n suhteen asioihin puuttumis- ja ohjeiden antamisoikeus.
(97)
Riittävät valvontatoimenpiteet riskien moninkertaisen kattamisen välttämiseksi käytännössä oli Saksan mukaan myös otettu käyttöön. Kunnostuksesta ja lunastusoikeuksista johtuvat riskit eivät näet olleet kumuloituvia vaan keskenään korvautuvia. Tämä otettaisiin huomioon määritettäessä LPFV: n riskejä. BGB-konsernin vuokratakuut ja luottotakuut sen sijaan merkitsisivät tosiasiassa moninkertaista riskien kattamista. LPFV tutkisi vuokratakuiden käytön oikeudellisen, asiallisen ja laskennallisen säännöstenmukaisuuden. Valvontaa, jolla luottotakuun samanaikainen käyttö suljettaisiin pois, harjoittaisi Berliinin osavaltion toimeksiannosta tammikuusta 2003 alkaen toiminut ja sen kokonaan omistama BCIA Berliner Gesellschaft zum Controlling der Immobilien-Altrisiken mbH -yhtiö. BCIA tekisi yksityiskohtaisen oikeudellisen, asiallisen ja laskennallisen tarkastuksen kaikille LPFV: n suorituksille, jotka osavaltio on ilmoittanut ottavansa vastuulleen. Samoin se tarkastaisi kaikkien luottotakuun ja tasetakuiden käyttötapausten oikeellisuuden. BCIA: n muodossa osavaltiolla olisi käytössään iskukykyinen ja tehokas väline, jolla vahingot saadaan supistumaan mahdollisimman vähäisiksi. Huhtikuun 16 päivänä 2002 annetussa takuulaissa näet edellytettäisiin nimenomaisesti, että suojattujen riskien perusteella ei saa suorittaa mitään maksuja kolmansille ilman oikeudellista velvoitetta.
(98)
Osavaltiolla tai BCIA: lla, jonka toiminnasta on annettava edustajainhuoneelle raportti neljännesvuosittain, olisi nimittäin riskisuojauksesta hyötyvien yhtiöiden suhteen yksityiskohtaiseen sopimukseen perustuvat jäljempänä luetellut suostumus-, valvonta-, ohjeistus- ja muut vastaavat oikeudet, joiden käyttöä säännellään tarkemmin vastuita ja menettelyjä koskevissa säännöissä:
-
suostumusvaraus luottolupausten täyttämiseksi suoritetuille maksuille, jos tietyt arvorajat ylittyvät,
-
osallistuminen hyväksyntäluettelon laatimiseen ja vuotuiseen tasetakuiden laskentaan,
-
suostumusvaraus kirjanpitoarvoa koskevan takuun piiriin kuuluvien tietyt arvorajat ylittävien taseen vastaavien myyntitapauksissa,
-
suostumusvaraus investointitapauksissa, joista aiheutuu takautuvia hankinta- ja tuotantokustannuksia, jos tietyt arvorajat ylittyvät,
-
suostumusvaraus tiettyjen LPFV: n suorittamien maksujen osalta,
-
ohjeistusoikeus IBG: n ja LPFV: n suhteen koskien puolustautumista vastuukysymyksissä,
-
suostumusvaraus yksityiskohtaiseen sopimukseen perustuvien vaatimusten mukaisiin luovutuksiin ja muihin toimenpiteisiin,
-
laaja tiedonsaanti- ja tarkastusoikeus,
-
suostumusvaraus koskien IBG: n, IBAG: n ja LPFV: n tilintarkastajien valintaa,
-
Berliinin tilintarkastustuomioistuimen tarkastusoikeus,
-
suostumusvaraus rakenneuudistusasioissa.
(99)
Saksan mukaan pankki oli tehnyt merkittävän oman suorituksen myymällä omaisuuseriä tai tytäryhtiöitä, jotka eivät olleet sen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden kannalta välttämättömiä. Kyseessä oli merkittäviä ja myös tuottoisia osuuksia, jotka oli myyty avoimen ja läpinäkyvän menettelyn mukaisesti. Lisäksi se oli ilmoittanut myyvänsä kiinteistöpankkipalvelutoimintonsa. Muut omat suoritukset eivät olisi mahdollisia, koska BGB oli jo vuonna 2001 riskivastaaviaan vähentämällä toteuttanut kaikki sen vallassa olevat toimenpiteet torjuakseen mahdollisimman tehokkaasti omien varojen supistumisen ja turvatakseen oman pääoman osuuksien säilymisen.
(100)
Pelastustukena alustavasti hyväksytyt ja vuodesta 2003 rakenneuudistussuunnitelman mukaisesti saavutetut peruspääomaosuudet ja oman pääoman osuudet olivat myös välttämättömiä. Alustavasti hyväksytty peruspääomaosuuden nostaminen 5 prosenttiin ja oman pääoman osuuden nostaminen 9,7 prosenttiin sekä vuodesta 2006 tavoitteeksi asetettu 7,5 prosentin peruspääomaosuus ja noin 12 prosentin oman pääoman osuus olivat erittäin tarpeellisia yrityksen toiminnan jatkumiselle ja sille, että luokituslaitokset arvioisivat sen vakavaraiseksi. Erityisesti BGB: n [...]* sekä [...]* maksuvalmius huomioon ottaen keskimääräistä suurempi oman pääoman lisäys oli välttämätön, jotta [...]*.
(101)
Vuosina 1995-2000 Landesbank/Sparkasse-sektorilla keskimääräinen peruspääomaosuus vaihteli 5,7 prosentista 6,8 prosenttiin ja oman pääoman osuus 8,9 prosentista 10,2 prosenttiin. BGB: lle alustavasti hyväksytty 5 prosentin peruspääomaosuus oli näin ollen vertailukelpoisten pankkien pitkäaikaista keskiarvoa pienempi, kun taas alustavasti hyväksytty oman pääoman osuus oli asettunut vain hieman, eli 0,1 prosenttia vuosien 1995-2000 keskiarvon yläpuolelle. Nämä osuudet vaikuttivat hyvin maltillisilta eikä niitä määriteltäessä oltu otettu huomioon BGB: n erityisongelmia.
(102)
Kokonaismarkkinoiden, eli Saksan yksityisten ja julkisten pankkien omavaraisuusasteet vaihtelivat muun muassa yksityiseltä pankkisektorilta puuttuvan valtion takausvastuun (Gewährträgerhaftung) vuoksi 6,3 prosentista 7,3 prosenttiin (peruspääomaosuus) ja 10,4 prosentista 11,3 prosenttiin (oman pääoman osuus). Jo ennen julkisia pankkeja koskevan valtion takausvastuun kumoutumista Landesbank/Sparkasse-sektorin vakavaraisuusasteet olisivat uutta tilannetta ennakoiden hitaasti lähestyneet yksityisten pankkien korkeampaa tasoa. Tämä vaikutus korottaisi muiden muuttujien pysyessä ennallaan Landesbank/Sparkasse-sektorin keskimääräisiä oman pääoman osuuksia vuoteen 2006 mennessä 9,6 prosentista noin 10,9 prosenttiin. Näin ollen BGB: n oma puskuripääoma supistuisi BGB: n tervehdyttämiskonseptissa vuodelle 2006 ennustetun [...]* prosentin oman pääoman osuuden mukaan vain noin [...]* prosenttiin.
(103)
Oman pääoman osuuden arvioinnissa säännösten mukaisella 8 prosentin vähimmäisosuudella ei olisi näin ollen merkitystä, sillä BAFin olisi käytännössä nostanut sen jo 8,4 prosenttiin ja maksuvalmiuden vuoksi se olisi käytännössä jo 8,6 prosentin tasolla. Pääomamarkkinat ja luokituslaitokset käyttäisivät tyypillisesti ohjenuoranaan pikemminkin asianmukaisia esikuvia, joiden oman pääoman osuudet ovat merkittävästi suuremmat ja vastaavasti ne supistaisivat näennäisen suuria omia puskuripääomiaan vajaista [...]* prosentista noin [...]* prosenttiin.
(104)
Keskimääräistä suurempi oman pääoman osuus olisi vuonna 2006 [...]* välttämätön. Saksan mukaan luokituslaitokset pitävät pääomarakennetta erittäin merkittävänä luokitukseen vaikuttavana tekijänä ja ovat myös jo aiemmin kehottaneet BGB: tä kasvattamaan peruspääomaosuuttaan. Koska arviolla rahoitusaseman vahvuudesta ja pitkän aikavälin luokituksella on läheinen yhteys tulevaan valtion takausvastuun poistumiseen, rahoitusaseman vahvuutta koskeva luokitus on saatava merkittävästi paranemaan jälleenrahoituksen määrään ja kustannuksiin kohdistuvien kielteisten vaikutusten välttämiseksi. Lisäksi riskivastaavien arviointi uudelleen Basel II -sopimuksen mukaisesti lisäisi nähtävästi vuodesta 2006 alkaen oman pääoman tarvetta riskivastaavien kasvaneen volatiliteetin vuoksi.
IV MUIDEN ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET
(105)
Sen jälkeen, kun menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus oli julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, komissio vastaanotti huomautukset kahdelta muulta asianomaiselta. Ne olivat Berliner Volksbank ja eräs kolmas osapuoli, joka on pyytänyt pitämään henkilöllisyytensä salassa.
(106)
Berliner Volksbank esitti, että ilmoitettujen rakenneuudistustukien hyväksyminen EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan mukaisesti ei tulisi kysymykseen. Sen mukaan tuet eivät myöskään kuuluneet julkisen pankin asemaa ja valtion takausvastuuta koskevien säännösten piiriin, joten ne eivät olleet voimassa olevaa tukea.
(107)
BGB: n hyväksi toteutetut tukitoimenpiteet ylittävät huomautuksen mukaan tähän saakka tunnetun laajuuden. BGB: n taloudellisten vaikeuksien syynä olisivat ennen kaikkea yrityksen erittäin tappiolliset liiketoiminnot suljettuine kiinteistörahastoineen. BGB: n tappiot johtuisivat siitä, että kohteita hankittaessa ei oltu käytännössä suoritettu minkäänlaista tarkastusta. Siitä huolimatta tuottoja oli taattu rahastosijoittajille. Yritystä oli pidetty - ilmeisesti lähinnä sijoittajille tarjottujen edullisien ehtojen vuoksi - koko liittotasavallan markkinajohtajana.
(108)
Rakenneuudistustukia on yksittäistapauksissa mahdollista perustella yhden pankin konkurssista pankkijärjestelmälle ja yleisön luottamukselle aiheutuvilla vakavilla kielteisillä vaikutuksilla. Komission tähän saakka ratkaisemista asioista poiketen kyseessä olisi kuitenkin tuensaaja, jonka alueellinen vaikutuspiiri on vähäinen, joten tukien vaikutus keskittyy muutamiin harvoihin kilpailijoihin. Kilpailua vääristävät vaikutukset kohdistuisivat niihin sitäkin voimakkaampina. Erityisesti niistä kärsisi Berliner Volksbank, joka on kaikilla liiketoiminta-alueillaan BGB: n kilpailija.
(109)
Tuen määrä ja intensiteetti tulisi rajoittaa rakenneuudistuksen kannalta ehdottoman välttämättömään vähimmäismäärään. Näin ei voida kuitenkaan todeta tapahtuvan. Osavaltion takuut kiinteistöalan riskeille vastaavat rajoittamatonta lisätukivelvoitetta, koska tähän liittyvää Berliinin osavaltion takuuvelvoitetta ei voida tässä vaiheessa arvioida, joten se vastaisi ”avointa sekkiä” tulevien tappioiden varalta. Yritykseen ei saisi kuitenkaan maksaa ylimääräisiä käteisvaroja. Jo määrältään (21,6 miljardia euroa) ja kestoltaan (30 vuotta) takuu olisi suhteeton ja toisi pankille käytännössä rajoittamattoman maksukyvyn, joten sillä olisi näin ollen merkittävä kilpailua vääristävä vaikutus. Pankin täydellinen vapauttaminen kiinteistöpankkipalvelutoimintoihin liittyvistä riskeistä operatiivisessa pankkitoiminnassa antaisi BGB: lle vapaat kädet tehdä tarjouksia millä tahansa ehdoilla esimerkiksi kiinteistöjen myynti- tai vuokraustilanteissa. Vaikka pankille koituisi niiden vuoksi tappioita, Berliinin osavaltio korvaisi ne jälleen täysimääräisinä. Näin ollen takuu vastaisi suuruudeltaan rajoittamatonta lisätukivelvoitetta, jota ei pelkän olemuksensakaan perusteella voitaisi hyväksyä ja jolta puuttuvat myös järjestelmän perustana olevassa laissa annetut välttämättömät perusteet. Pääomanlisäyksen ja riskisuojatakuun kumulatiivinen myöntäminen johtaisivat myös kaksinkertaiseen riskien kattamiseen. Takuun tukivastaavuutta määritettäessä olisi otettava huomioon, että sitä tultaisiin varmasti käyttämään huomattavan laajasti. Epäsuotuisimmassa tapauksessa osavaltio joutuisi maksamaan 6,1 miljardia euroa. Jos takuutapauksien esiintymiseen varauduttaisiin realistisesti (mitä ei ilmeisesti ole mahdollista määrittää luvuin), takuusta aiheutuvan tuen suuruus vastaisi takuun nimellismäärää.
(110)
Rahoituspalvelumarkkinoilla käydään tiukkaa kilpailua ehdoilla ja voittomarginaaleihin kohdistuu huomattava paine. Tästä syystä olisi odotettavissa, että BGB hyödyntäisi tukien myötä saamansa edut kokonaan markkinoilla ja aiheuttaisi näin ollen merkittävää kilpailun vääristymistä kilpailijoidensa vahingoksi. Tämä olisi erityisen epäilyttävää, koska tuet myönnetään Berliinin/Brandenburgin alueen markkinajohtajalle, jonka oman arvion mukainen markkinaosuus alueella on yrityksen kaikki aktiiviset liiketoiminnot huomioon ottaen lähes 50 prosenttia ja jonka hallussa on runsaat 50 prosenttia Berliinin luottolaitosten kaikista konttoreista. BGB olisi Berliner Volksbankin suora kilpailija sen tärkeimmillä toimintalohkoilla, yksityisasiakkaiden ja keskikokoisten yritysasiakkaiden alueella, ja jo sen nykyinen osuus markkinoista olisi Berliner Volksbankin markkinaosuutta ylivoimaisesti suurempi. Tuki edistäisi näin ollen BGB: n taloudellista valta-asemaa Berliinin pankkimarkkinoilla. BGB: n suhteellisen vahva läsnäolo markkinoilla johtuisi myös BGB: n useiden merkkien strategiasta, joka ilmenee eri merkkien alla toimivien eri laitosten ja yritysten muodossa. BGB noudattaisi liiketoimintastrategiaa, jossa ei tarvitsisi ottaa huomioon kannattavuusstrategioita ja joka olisi tukiin perustuvien ehtojensa ansiosta johtanut kilpailijoiden poissulkemiseen.
(111)
Esitetty rakennemuutossuunnitelma ei soveltuisi vakuuttavan toimintamallin puuttumisen vuoksi yrityksen kestävään tervehdyttämiseen, joka mahdollistaisi sen pitkän aikavälin kannattavuuden. Suunnitelman perustana olisivat liian optimistiset oletukset, se ei olisi riittävän konkreettinen ja siinä korostettaisiin liikaa myönteisiä näkökohtia. Se ei myöskään soveltuisi varmistamaan yrityksen pitkän aikavälin kannattavuutta eikä sen elinkelpoisuutta, koska sen perustuisi vain 6-7 prosentin kannattavuustavoitteeseen, joka olisi vain puolet alan tavanomaisesta keskiarvosta. Rakenneuudistussuunnitelmassa ei myöskään mainittaisi tulevia tukioikeudellisia takaisinmaksuvelvoitteita, jotka liittyvät vuonna 1993 toteutettua WBK: n siirtämistä Landesbankille koskevaan käsiteltävänä olevaan asiaan.
(112)
Tukien kielteisiä vaikutuksia kilpailijoihin on komission suuntaviivojen mukaisesti lievennettävä rajoittamalla tuen vastaanottajan läsnäoloa merkityksellisillä markkinoilla rakenneuudistuksen jälkeen. Tätä ei olisi otettu riittävästi huomioon, koska liiketoimintoja merkityksellisillä markkinoilla on tarkoitus jopa laajentaa. Rakenneuudistussuunnitelman mukaisesti tulosten parantaminen yksityis- ja yritysasiakkaiden alueella sekä useiden Berliinin ulkopuolella sijaitsevien toimipaikkojen sulkemisen korvaaminen olisi tarkoitus saavuttaa lähinnä keskittämällä ja laajentamalla samoja toimintoja Berliinissä. BGB olisi suunnittelemassa vetäytymistä vain niiltä alueellisilta markkinoilta, joilla sille ei ole tähän saakka kehittynyt mainittavaa merkitystä. Ilmoitettu sivukonttoreiden sulkeminen ei voisi vähentää BGB: n läsnäoloa markkinoilla, vaan vastaisi pikemminkin yleistä Saksan rahoituspalvelumarkkinoilla vallitsevaa trendiä liian tiheänä pidetyn konttoriverkon purkamiseksi. BGB: n tarjoamien vastasuoritteiden laajuutta olisi arvioitava ottaen huomioon sen nykyinen määräävä markkina-asema, koska kilpailua vääristävät vaikutukset näkyvät siinä kaikkein voimakkaimpina. Komission määräämänä velvoitteena korvata tukien aiheuttamat kilpailun vääristymät voitaisiin käyttää BGB-konsernin jonkin osa-alueen myyntiä. Tähän tarkoitukseen soveltuisi esimerkiksi Berliner Bank -toimintojen myynti, koska kyseisen yksikön markkinaosuudet merkityksellisillä markkinasegmenteillä vastaavat Berliner Volksbankin markkinaosuuksia. Berliner Bankin myynnistä olisi se etu, että kyseessä on organisaatioltaan hyvin itsenäinen laitos, joka esiintyy omalla nimellään markkinoilla ja joka voitaisiin liittää ilman suuria muutoksia kilpailijan organisaatioon. Tällä toimenpiteellä luovutettujen liiketoimintojen koko olisi tuen määrä ja siitä aiheutunut kilpailun vääristyminen huomioon ottaen kohtuullinen korvaus.
(113)
Tarkasteltavana oleva tuki olisi valtiollisten takuuvelvoitteiden (julkisen pankin asema ja valtion takausvastuu) sekä Wohnbau-Kreditanstaltin Landesbank Berliniin siirron ohella vain yksi monista julkishallinnon taloudellisista tukitoimenpiteistä BGB: n hyväksi. Tämä aiheuttaisi tukien kasautumista, joka olisi otettava huomioon myös määritettäessä rakenneuudistustukien vastasuoritteita.
(114)
Oman pääoman osuuden nostaminen 9,7 prosenttiin ei olisi tarpeen. Vain KWG: ssä säädettyä 8 prosentin vähimmäisosuutta olisi noudatettava oikeudellisesti sitovana ja komission suuntaviivoissa säädettynä ehdottomana vähimmäismääränä.
(115)
Riskisuojan ja pääomanlisäyksen kumulointi ei olisi tarpeen, koska jo ensin mainitun toimenpiteen on määrä kattaa kiinteistöpankkipalvelutoimintojen tappioista aiheutuvat riskit. Pääomanlisäys johtaisi Berliinin osavaltion suorittamaan kaksinkertaiseen tappioiden tasaukseen. BGB voisi käyttää saamansa ylimääräiset varat muiden liiketoiminta-alueiden hyväksi.
(116)
Lisäksi olisi olemassa viitteitä myös muista tuista. Senaatti neuvottelisi valikoitujen sijoittajien kanssa pankin ostosta. Myyntiä ei olisi tarkoitus toteuttaa markkinahintaan, koska tarjousmenettely ei olisi kaikille avoin, läpinäkyvä eikä syrjimätön.
(117)
Pankin tuleva strategia näyttäisi perustuvan ennen kaikkea sen toimintojen, kapasiteetin ja infrastruktuurin supistamiseen sekä keskittymiseen alueelliseen yksityis- ja yritysasiakkaiden liiketoimintoihin. Tämän konseptin tulisi perustua oletukseen, että kyseiset alueelliset markkinat ja pankin osuus niistä kasvaisivat. Pankin markkinaosuuksiin näillä markkinoilla kohdistuisi kuitenkin joitakin epäilyksiä ja vastalauseita. Lisäksi olisi epäselvää, onko pankilla yleensä vankkaa asiakaspohjaa, jolle se voisi rakentaa toimintaansa. Berliner Bank -tavaramerkillä olisi tässä suhteessa heikkouksia. Kiinteistörahoitustoimintoihin aiemmin liittyneiden ongelmien vuoksi sen tulevaan menestykseen kohdistuisi epäilyksiä. Huomattavan pääomamarkkinatoimintojen osuuden säilyttäminen ei olisi tyypillistä alueelliselle pankille.
(118)
Rakenneuudistussuunnitelman onnistuminen riippuisi ratkaisevasti siitä, onnistutaanko sillä toteuttamaan kunnianhimoiset suunnitelmat työntekijämäärän supistamiseksi ja uuden riskinhallintajärjestelmän ottamiseksi käyttöön sekä tietojärjestelmien parantamiseksi. Tätä pidettäisiin kuitenkin epävarmana, koska tähän saakka toteutetut toimenpiteet henkilöstömäärän vähentämiseksi olisivat jääneet jälkeen tavoitteista ja henkilöstön sekä ammattijärjestön vastustusta olisi odotettavissa. Lisäksi suuri osa tähän saakka toteutetuista supistuksista olisi tulosta ulkoistamistoimenpiteistä. Niiden perusteella ei kuitenkaan voitaisi odottaa, että kustannukset vähenisivät pitkällä aikavälillä. Pikemminkin olisi odotettavissa, että siirretyistä työntekijöistä pankille aiheutuvat kustannukset tulisivat maksettavaksi kasvavina palvelumaksuina.
(119)
Pankin tulisi pystyä suuntaviivojen 34 kohdan mukaisesti tulevaisuudessa toimimaan markkinoilla omin voimin. Epäilyksiä kuitenkin herättäisi se, olisiko vuodelle 2006 tavoitteeksi asetettu 7 prosentin oman pääoman tuotto tähän tarkoitukseen riittävä. Tästä syystä ei voitaisi olettaa, että pitkän aikavälin elinkelpoisuus olisi mahdollista palauttaa. Alhaista oman pääoman tuottoa ei voitaisi myöskään perustella julkisten tehtävien suorittamisella Sparkassen välityksellä, koska tällä seikalla ei olisi tuoton arvioinnin kannalta merkitystä.
(120)
Julkisen omistuksen jatkuminen herättäisi huomattavia epäilyksiä pankin mahdollisuuksista palauttaa ja varmistaa elinkelpoisuutensa. Berliinin osavaltioon kohdistuisi työsuhteiden päättämisen vuoksi merkittäviä poliittisia paineita. Berliinin osavaltiolla ei olisi yleisesti katsoen mahdollisuuksia toteuttaa rakenneuudistussuunnitelmaa. Paikat pankin johtoelimissä täytettäisiin edelleen poliittisin perustein, mikä aiheuttaisi eturistiriitoja. Myöskään siirto toisen saksalaisen Landesbankin omistukseen ei poistaisi näitä ongelmia.
V SAKSAN VASTAUS MUIDEN ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSIIN
(121)
Saksa on ilmoittanut kantansa Berliner Volksbankin ja nimettömän kolmannen osapuolen huomautuksiin. Berliner Volksbankin esittämä väite vanhoista tuista olisi harhaanjohtava. Saksan mukaan olemassa ei ole mitään väitettyjen tukien avulla luotuja merkittäviä rahoitusvaroja. Muussa tapauksessa konsernilla ei olisi sen nykyisiä vaikeuksia. Lisäksi komissio olisi hyväksynyt julkisen pankin asemaan ja valtion takausvastuuseen liittyvät järjestelyt voimassa oleviksi tuiksi, eikä niitä saisi sen vuoksi lukea BGB: n vahingoksi. Pelastustuen myötä toteutettu pääomanlisäys tulisi itse asiassa antaa ajan mittaan pankin käytettäväksi, mikä vastaisikin suuntaviivojen säännöksiä ja komission rakenneuudistustukien yhteydessä noudattamaa vakiintunutta käytäntöä. WBK: n liittäminen LBB: hen olisi komission tutkittavana erillisessä menettelyssä, mutta Saksan mukaan se ei olisi tukea.
(122)
Saksa myöntää, että BGB on Berliinin pankkimarkkinoilla sekä yksityis- että yritysasiakastoimintojen osalta suhteellisen vahvassa asemassa. Sen markkinaosuudet eivät kuitenkaan yltäisi Berliner Volksbankin väittämälle tasolle. Määrälliset markkinaosuudet olisivat huomattavasti vähäisemmät kuin asiakkaiden lukumäärän mukaan lasketut. Syynä olisi se, että Berliner Sparkassella on suuri määrä tilejä, joiden luotto- ja talletusmäärät ovat pienet ja jotka merkitsisivät pankille pikemminkin lisäkustannuksia.
(123)
Rakenneuudistussuunnitelma sisältäisi kaikki tarvittavat asiakirjat riittävän yksityiskohtaisina. Saksan mielestä esitetty suunnitelma muodostaisi vakaan pohjan BGB: n kannattavuuden varmistamiseksi. Saksan koko pankkisektorin kannattavuus olisi vaikean kokonaistaloudellisen tilanteen vuoksi taantunut voimakkaasti. Keskimääräinen oman pääoman tuotto olisi supistunut vuoden 1999 11,2 prosentista vuoteen 2000 mennessä 9,3 prosenttiin ja vuonna 2001 se olisi ollut enää 6,2 prosenttia. Liittotasavallan hallituksen tiedonannoissa jokaisen liiketoimintalohkon tulokset vuosilta 2001-2006 olisi ilmoitettu johdonmukaisesti erikseen ja todennettavasti portaittain johdettuna. Kokonaissuunnittelu tehtäisiin porrastettuna tasoille kokonaistuotot, liiketoiminnan tulos ennen ja jälkeen riskisuojauksen sekä voitto ilman veroja.
(124)
Rakenneuudistussuunnitelman toteuttamiseksi välttämättömät toimenpiteet olisi BGB: n suunnitelmassa porrastettu kahteen osaan:
-
Käsitteellisellä tasolla olisi ensin luotu osasuunnitelma kutakin nykyistä liiketoiminta-aluetta varten riippumatta siitä, kuuluuko se säilytettäviin, lopetettaviin, supistettaviin vai myytäviin liiketoimintoihin.
-
Käytännön tasolla olisi kuhunkin osasuunnitelmaan sen jälkeen liitetty konkreettiset, toteuttamisen kannalta välttämättömät toimenpiteet ja määritetty toimenpiteiden kustannukset.
(125)
Tämä olisi merkinnyt täydellistä suunnitelmaa. Sen jälkeen yksittäisiä toimenpiteitä olisi konkretisoitu edelleen, tarkennettu liiketoimintalohkojen tason toimenpiteet yksityiskohtaisemmin ja koottu ne kattavaan kokonaissuunnitelmaan. Täytäntöönpanoa varten olisi kehitetty kaksi erityistä, tavanomaista tulosseurantaa täydentävää välinettä. Toisella seurattaisiin yleisiä toimenpiteitä ja toisella henkilöstötoimenpiteitä. Nämä toimenpiteet mahdollistaisivat toteutuneiden ja suunniteltujen arvojen tasoittamisen kuukausittain, mikä mahdollistaisi toteutuksen onnistumisen jatkuvan valvonnan.
(126)
Pankki pitäisi vain kiinteistörahoitusta tyypillisenä alueelliselle pankille kuuluvana tehtävänä. Siihen ei kuuluisi kiinteistöpankkipalvelutoiminta, jonka puitteissa pankin tervehdyttämisen ja valtiollisen riskisuojan välttämättömäksi tehneet tappiot olisivat pitkälle syntyneet. BGB olisi tarjonnut korvaavana toimenpiteenä luopumista kyseisestä liiketoiminta-alueesta. Kiinteistöluottojen myöntämistä ei estäisi myöskään liian vähäinen varautumisaste.
(127)
Jatkossa toteutettaisiin monia toimenpiteitä sekä uusien että jo olemassa olevien liiketoimintojen osalta. Myös valvonnassa tapahtuisi muutoksia, jotta kiinteistörahoitustoimintoihin liittyvät riskit saataisiin selvästi vähenemään. Uusissa liiketoiminnoissa keskityttäisiin houkutteleviin sijaintipaikkoihin, riskiä hajautettaisiin Saksan sisäisten alueiden rajat ylittävien toimintojen avulla, ulkomaantoiminnoista luovuttaisiin suurelta osin kuten myös riskipitoisista liiketoimintalohkoista, esimerkiksi rakennusyhtiöistä. Olemassa olevien liiketoimintojen osalta riskiasiantuntijoille annettaisiin tehtäväksi tarkastella vaarantuneita sitoumuksia ja laatia toiminnoista kriittisiä eritelmiä sekä uudelleenarviointeja. Valvonnan alalla otettiin käyttöön koko konsernin käsittävä riskinseuranta, jonka puitteissa puolestaan toimisivat yksittäiset valvontavälineet. Näihin kuuluisivat markkina- ja osoiteriskien rajoittamisjärjestelmä, ennakkovaroitusjärjestelmä, tervehdyttämisstrategiat ja tytäryhtiöpankkia laajempia sitoumuksia käsittelevä työryhmä.
(128)
Rakenneuudistus vähentäisi Berliner Volksbankin käsityksestä poiketen BGB: n läsnäoloa markkinoilla, koska se merkitsisi luopumista suurasiakkaiden ja julkishallintoon kuuluvien asiakkaiden liiketoiminta-alueista sekä muiden liiketoiminta-alueiden supistamista. Vähittäispankkitoiminnoista luopuminen ei olisi liiketaloudellisesti mielekästä, koska se rajoittaisi yrityksen ydintoimintoja ja heikentäisi samalla sen yksityistämismahdollisuuksia. Lisäksi läsnäolo markkinoilla ei lisääntyisi myöskään vähittäispankkitoiminnoissa. Brandenburgin osavaltiosta pankki vetäytyisi kokonaan kaikkialta muualta paitsi Potsdamista. Berliinin osavaltiossa läsnäolo markkinoilla supistuisi huomattavasti konttoreiden sulkemisen takia.
(129)
Riskisuoja ei merkitsisi ”avointa sekkiä tulevien tappioiden varalta”, koska suojauksen piiriin kuuluvat riskit olisivat kaikki vanhoja riskejä. Riskit vuoden 2001 joulukuun 31 päivän jälkeisistä liiketoimista eivät yleensä kuuluisi riskisuojauksen piiriin ja riskit kiinteistörahastoista vain siinä tapauksessa, että kyseiset rahastot oli laskettu liikkeeseen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2000.
(130)
Riskisuoja ei antaisi myöskään ”vapaita käsiä tehdä tarjouksia millä tahansa ehdoilla esimerkiksi kiinteistöjen myynti- tai vuokraustilanteissa”. Yksityiskohtaisen sopimuksen 17 kohdan 2 alakohdassa, 35 kohdan 2 alakohdassa ja 42 kohdan 5 alakohdassa oli useita osavaltion tekemiä suostumusvarauksia. Yksityiskohtaisen sopimuksen 46 kohdassa määrättiin myös laaja vahinkojen lievittämisvelvoite, jonka mukaan edunsaajayhtiöillä oli velvollisuus pitää osavaltion puuttuminen asioihin mahdollisimman vähäisenä ja arvostaa kirjanpitoarvoa koskevan takuun piiriin kuuluvat vastaavat mahdollisimman suotuisasti sekä vuokrata tai muuten hyödyntää kohteita mahdollisimman edullisin ehdoin. Tämän velvoitteen noudattamisen laiminlyönti aiheuttaisi kyseiselle yhtiölle velvollisuuden korvata vahingot.
(131)
Riskisuoja ei myöskään merkitsisi suuruudeltaan rajoittamatonta lisätukivelvoitetta. Berliinin osavaltion lisätukivelvoite poikkeaisi nimittäin esimerkiksi yhtiöoikeudellisesta lisämaksuvelvoitteesta siten, että se olisi määrätyn suuruinen ja myös siten, että se olisi rajallinen myös käyttökohteen mukaan, toisin sanoen sitä voitaisiin soveltaa vain sellaisiin riskeihin, jotka olisi mainittu yksityiskohtaisen sopimuksen lopullisessa luettelossa ja jotka olisivat olleet olemassa jo 31 päivänä joulukuuta 2001. Riskisuoja olisi myös määritelty riittävän konkreettisesti. Jo 20 päivänä joulukuuta 2001 tehdyssä periaatesopimuksessa olisi ollut lopullinen luettelo luottotakuun ja tasetakuun piiriin kuuluvista yhtiöistä, ja tästä luettelosta olisi muutettu yksityiskohtaista sopimusta varten vain joitakin yksityiskohtia. Osakkuudet ja oikeudelliset suhteet olisi lueteltu tarkoin yksityiskohtaisessa sopimuksessa ja muissa sopimuksissa, joihin se viittaa. Myös riskisuojan kattamien riskien laajuus olisi määritelty riittävän tarkasti.
(132)
BGB: n tavoittelema oman pääoman osuus ei ole Saksan mielestä liian suuri, koska rahoittajien ja sijoittajien luottamus BGB: hen oli pysyvästi häiriintynyt. Pankilla ei olisi myöskään [...]*, mitä pidetään tavallisesti oman pääoman osuuden ohella tärkeänä edellytyksenä pankin toimintamahdollisuuksille pääomamarkkinoilla. Pankin yksityistäminen edellyttäisi myös, että osavaltion osuuden jäätyä pois sillä olisi mahdollisuuksia saada pääomamarkkinoilta omaa pääomaa kohtuullisin ehdoin. Tämä vaatisi pysyvästi ja merkittävästi laissa määrätyn vähimmäisvaatimuksen ylittävää oman pääoman osuutta.
(133)
Yksityistämismenettelyyn ei myöskään kuuluisi tukia eikä siihen liittyvässä menettelyssä olisi puutteita. Menettelyn kuluessa ei olisi harjoitettu syrjintää.
VI TUKITOIMENPITEIDEN ARVIOINTI
(134)
Pääomanlisäyksestä, riskisuojasta ja takaisinmaksusopimuksessa luvatusta pääomatuesta vastaa Berliinin osavaltio, joten ne sisältävät valtion varoja. Varat on luvattu ehdoilla, joita markkinataloussijoittaja ei olisi voinut hyväksyä. Yhteensä kyseessä on useiden miljardien eurojen määrä, joka annetaan vakavissa taloudellisissa vaikeuksissa olevan yrityksen käyttöön pysyvästi.
(135)
Määrältään 1,755 miljardin euron pääomanlisäys, jolle osavaltio ei voinut odottaa saavansa kohtuullista tuottoa, on kasvattanut sen alle 57 prosentin omistusosuuden BGB: stä noin 81 prosenttiin.
(136)
Riskisuoja myönnettiin 30 vuodeksi. Sovitut takuut vastaavat 21,6 miljardin euron nimellistä teoreettista enimmäismäärää. Tähän määrään sisältyvät kaikki teoriassa ajateltavissa olevat riskit. Siitä korvattaisiin esimerkiksi kaikkien vuokrien täydellinen saamatta jääminen vuokratakuisiin ([...]* euroa), kaikkien rakennusten ja ulkotilojen täydelliset tuotantokustannukset niin kutsuttuihin kunnostustakuisiin ([...]* euroa) tai IBG/IBAG: n ja sen tytäryhtiöiden taattujen kirjanpitoarvojen täydellinen menetys ([...]* euroa). Vuokrien jääminen 100-prosenttisesti maksamatta ja kaikkien rakennusten purkaminen ja rakentaminen uudelleen sekä kirjanpitoarvojen täydellinen menetys on kuitenkin jopa erittäin pessimististen oletusten mukaisesti epätodennäköistä. Tästä syystä Saksa on ilmoittanut seuraavat arvioidut määrät, jotka todennäköisesti tarvittaisiin käyttöön: optimistisesti arvioidussa tapauksessa 2,7 miljardia euroa (parhaan vaihtoehdon skenaario), 3,7 miljardia euroa ”perustapauksessa” (perusvaihtoehdon skenaario) ja 6,1 miljardia euroa pessimistisesti arvioidussa tapauksessa (niin kutsuttu huonoimman vaihtoehdon skenaario).
(137)
Menettelyn aikana Saksa toimitti myös näiden arvioitujen määrien laskentaperusteet. Kolmen skenaarion mukaisissa laskelmissa oli otettu huomioon oletukset eri riskien toteutumisesta. Vuokratakuiden osalta erilaiset oletukset koskivat esimerkiksi vuokratuottojen pienenemistä inflaation (tosiasiallinen inflaatio jää jälkeen inflaatioennusteesta), odotettua alhaisemman vuokratason tai vuokraamatta jäämisen vuoksi. Tällöin ennustettu vuokratuoton pieneneminen olisi parhaan vaihtoehdon mukaisessa skenaariossa 1,4 miljardia euroa, perusvaihtoehdon skenaariossa 1,9 miljardia euroa ja pessimistisesti arvioidussa skenaariossa 3,5 miljardia euroa.
(138)
Saksa on myös ilmoittanut, että yritystaloudellisesta näkökulmasta kaiken kaikkiaan odotettavissa oleva tukien käyttömäärä vastaa huonoimman vaihtoehdon skenaariota, joka on arvioitu 6,1 miljardiksi euroksi ([...]* euroa vuokratakuista, [...]* euroa enimmäishintatakuista, [...]* euroa kunnostustakuista, [...]* euroa kirjanpitoarvoja koskevista takuista ja [...]* euroa jälkeenpäin korvattavista määristä) ja joka siten vastaa tuen taloudellista arvoa. Saksa perusteli tätä taloudellista arvoa pohtimalla vaihtoehtoista näkökulmaa. Sen mukaan kaikki riskit olisi ilman riskisuojaan kuuluvia takuita jouduttu torjumaan pääomanlisäyksellä, jonka suuruus olisi ollut noin [...]*-[...]* euroa. Tällöin olisi noin [...]* euron pääoma tullut osaksi edellä kuvattujen takuiden käteisarvoa (nimellinen taloudellinen arvo 6,1 miljardia euroa). Pääoma olisi koostunut [...]*-[...]* euron pääomanlisäyksestä kiinteistöpankkipalveluja tarjoaville yhtiöille (joilta olisi vaadittu jopa [...]* euron riskivastaavia tapauksessa, että nimellisiä teoreettisia enimmäisriskejä vuokra-, kunnostus- ja kirjanpitoarvotakuista ei olisi täysimääräisesti katettu) samaan tarkoitukseen luvattujen ja käytettyjen konsernipankkien luottojen perustaksi sekä [...]*-[...]* euron varmuuslisästä.
(139)
Tässä yhteydessä Saksa on myös ilmoittanut, että riskisuojan enimmäistakausmäärän rajoittaminen runsaiden 6 miljardin euron taloudelliseen arvoon ei ole kuitenkaan valvontaoikeudellisista syistä mahdollista. Vain 21,6 miljardin euron määrällä voidaan kattaa kaikki teoriassa ajateltavissa olevat edellä mainitut riskit, joten konsernipankkien kiinteistöpankkipalveluja tarjoaville yhtiöille myöntämillä luotoilla, jotka on myös annettu ja otettu käyttöön vuokra-, kunnostus- ja muiden edellä mainittujen takuiden vuoksi, ei ole tytäryhtiöpankkien ja konsernin omavaraisuusastetta laskettaessa merkitystä, koska niiden laskennallinen painotus on 0 prosenttia eikä niitä sen vuoksi huomioida. Samasta syystä niitä ei myöskään sisällytetä suurluottorajan laskentaan. Enimmäisvastuun rajaaminen taloudellisesti realistista riskiä vastaavaksi johtaisi toisaalta valvontasäännökset huomioon ottaen siihen, että jopa [...]* euron riskivastaavat olisi otettava huomioon, suurluottojen enimmäisraja ylittyisi ja omavaraisuustunnuslukujen lasku tekisi välttämättömäksi uudet merkittävät pääomanlisäykset. BAFin on vahvistanut 7 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä, että valvontasäännösten mukaan kaikki teoreettiset riskit on otettava huomioon niiden vähäisestä taloudellisesta arvosta huolimatta.
(140)
Komissio tunnustaa, että on valvontaoikeudellisesti välttämätöntä ottaa huomioon kaikki teoreettisesti ajateltavissa olevat yhteensä 21,6 miljardin suuruiset riskit. Lisäksi se katsoo, että toimenpiteen tukioikeudellisessa arvioinnissa on käytettävä pohjana Saksan perustelemaa riskisuojan taloudellista arvoa, joka on 6,1 miljardia euroa. Tämä määrä vastaa Saksan oletuksiin perustuvaa realistista huonoimman tai pessimistisen vaihtoehdon skenaariota ja näin ollen sitä on jo pelkästään varovaisuussyistä aiheellista käyttää arvioinnissa. Suunnilleen samansuuruinen arvo saatiin myös arvioitaessa vaihtoehtoista riskien torjuntatapaa pääomanlisäyksen avulla.
(141)
Berliinin osavaltion takaisinmaksusopimuksessa lupaamasta pääomatuesta on todettava, että se toteutuu vain, jos komissio tekee menettelyssä C 48/02 (LBB/IBB) (20) takaisinmaksuun velvoittavan päätöksen ja myös kyseisessä tapauksessa maksetaan tervehdyttämisavustus, joka tarvitaan vain sopimuksessa mainittujen LBB: n ja/tai BGB-konsernin pääomaosuuksien alittamisen ehkäisemiseksi. Koska menettelyn LBB/IBB tutkinta ei ole vielä päättynyt, kyseisen tuen taloudellisen arvon määrittäminen ei tässä vaiheessa ole mahdollista. Kilpailuoikeudellista arviointia varten voidaan kuitenkin ilmoittaa tuen teoreettinen enimmäismäärä, joka on 1,8 miljardia euroa (21).
(142)
Toimenpiteet ovat omiaan merkittävästi parantamaan BGB: n taloudellista tilannetta. Ne ovat tähän mennessä estäneet valvontaoikeudelliset toimenpiteet, kuten väliaikaisen sulkemisen, ja konsernin olennaisten osien todennäköisiä konkursseja, joten ne ovat omiaan vääristämään kilpailua. Tytäryhtiöineen yritys on yksi Saksan suurimmista pankeista. Vuonna 2002 konserni oli noin 175 miljardin euron taseineen suuruusjärjestyksessä 12. sijalla. BGB: n liiketoiminta on tärkeimmiltä osiltaan alueellista, kansallista ja kansainvälistä. Rahoituspalvelualalle on kaiken kaikkiaan ominaista yhdentymisen eteneminen, ja sen olennaisilla osa-alueilla sisämarkkinat ovat toteutuneet. Eri jäsenvaltioiden rahoituslaitokset kilpailevat tiukasti keskenään ja kilpailu on yhteisvaluutan käyttöönoton jälkeen kiristynyt entisestään. Toimenpiteet ja niiden vaikutukset nykyisiin ja potentiaalisiin kilpailijoihin vääristävät - tai uhkaavat vääristää - kilpailua. Kilpailun vääristymiset vaikuttavat näin ollen myös jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tästä syystä toimenpiteet ovat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtiontukia. Saksa ei ole kiistänyt tätä arviota.
(143)
Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio huomautti, että pääomanlisäykseen osallistui Berliinin osavaltion lisäksi myös NordLB. Tosin sen maksama määrä oli suhteessa pienempi kuin sen osakeomistus ennen pääomanlisäystä (166 miljoonaa euroa eli 8,3 prosenttia pääomanlisäyksestä, kun sen omistama osuus osakkeista oli ennen maksusuoritusta 20 prosenttia). Komissio ei voinut aikoinaan arvioida tätä toimenpidettä, koska sillä ei ollut muita tietoja käytettävissään. Tästä syystä se ei voinut sulkea pois mahdollisuutta, että NordLB: n suorittama pääomalisäys olisi myös ollut EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio pyysi Saksaa toimittamaan tarvittavat tiedot.
(144)
Vastauksessaan Saksa ilmoitti, ettei NordLB: n maksama pääomanlisäys ollut valtiontukea, koska se oli suoritettu markkinataloussijoittajan periaatteen mukaisesti. NordLB olisi - yksityisen osakkaan Parionin ja hajanaisten osakkaiden tavoin - osallistunut pääomanlisäykseen omistusosuuttaan alhaisemmalla määrällä, vaikka Berliinin osavaltio ja BGB olivat odottaneet kultakin omistajalta sen omistusta vastaavaa osallistumista. NordLB: n 20 prosentin omistusosuus ennen pääomanlisäystä olisi vastannut runsaiden 400 miljoonan Saksan markan suoritusta. NordLB ei olisi kuitenkaan pitänyt sitoutumista tällaisella osuudella yritystaloudellisesti järkevänä. Toisaalta jääminen osallistumatta pääomanlisäykseen olisi pienentänyt NordLB: n omistusosuuden 4 prosenttiin. Tällöin NordLB olisi menettänyt vähintään 10-prosenttiseen osakkeenomistukseen kuuluvat vaikuttamisoikeudet, kuten esimerkiksi mahdollisuuden vaatia oikeudessa erityistilintarkastajien nimittämistä tai johtokunnan tai hallintoneuvoston jäseniin kohdistuvien yhtiön vaatimusten esittäminen. Lisäksi NordLB oli antanut elokuussa 2001 vielä kesken oleviin yhteistyön syventämistä koskeviin valmisteluihin ja mahdolliseen fuusioon liittyvän ”edut turvaavan tarjouksen”. Ilman osallistumista pääomanlisäykseen tämä tarjous olisi tuskin vaikuttanut uskottavalta. Kaiken kaikkiaan kyseessä olisi ollut päätös, jossa otettiin tarkoin huomioon NordLB: n yritystaloudelliset edut.
(145)
Koska toimenpiteen painoarvo suhteessa tarkasteltavana olevien valtiontukien kokonaisuuteen on hyvin vähäinen ja NordLB: n maksaman pääomanlisäyksen luokittelu valtiontueksi tai markkinaehtoiseksi toiminnaksi ei vaikuttaisi tätä asiaa koskevaan komission arvioon, komission ei tarvitse tehdä kysymyksessä lopullista ratkaisua.
(146)
Komissio on menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään huomauttanut, että pääomanlisäystä ja riskisuojaa on käsiteltävä yhdessä ilmoittamattomina tukina, joiden oikeudelliset seuraamukset ovat asetuksen (EY) N:o 659/1999 13 artiklan 2 kohdan mukaiset. Tämä johtuu siitä, että ilmoituksesta ja yksityiskohtaisessa sopimuksessa olevasta tukioikeudellista lupaa lykkäävästä ehdosta huolimatta ei kumpaakaan toimenpidettä voida keskeyttää ilman, että siitä seuraisi BAFinin valvontaoikeudellisia toimenpiteitä, kuten BGB: n väliaikainen sulkeminen. Myös Saksa on ilmoittanut, että molemmat toimenpiteet, sekä riskisuoja että väliaikaisesti pelastustukena hyväksytty pääomanlisäys, kuuluvat samaan rakenneuudistussuunnitelmaan. Komission on kuitenkin arvioitava niitä yhtenä kokonaisuutena. Näiden kahden toimenpiteen oikeudellista käsittelyä ei näin ollen voida eriyttää.
(147)
Saksa on huomautuksissaan myös esittänyt, että lykkäävä ehto jättäisi toteutettujen järjestelyjen oikeudellisen sitovuuden avoimeksi. Se on tosin myöntänyt, että pääomanlisäys ja riskisuoja ovat yhdessä tuoneet mukanaan tosiasiallisia vaikutuksia, koska BGB on pystynyt vain näiden toimenpiteiden ansiosta jatkamaan liiketoimintaansa. Tässä yhteydessä Saksa on myös painottanut toteamusta, että vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettyjen tukien toteuttamiskielto ennen komission lopullista päätöstä merkitsee luvanantomenettelyn hitaus huomioon ottaen menettelyyn liittyvää ongelmaa.
(148)
Kuten Saksakin on tunnustanut, tukikokonaisuus on aiheuttanut tosiasiallisia vaikutuksia ennen komission lopullista päätöstä, koska BGB on pystynyt jatkamaan liiketoimintaansa vain kyseisten toimenpiteiden avulla. Tämä koskee pääomanlisäyksen ja riskisuojan lisäksi myös takaisinmaksusopimuksessa määrättyä osavaltion pääomatukivelvoitetta. Tätä sovelletaan tosin vain siinä tapauksessa, että komissio vaatii LBB/IBB-menettelyn tuloksena takaisinmaksua, ja silloinkin vain, jos takaisin maksettava määrä johtaisi sopimuksessa mainittujen pääomaosuuksien alittumiseen. Rakenneuudistuksen ja molempien muiden toimenpiteiden onnistuminen olisi kuitenkin vaarantunut ilman sellaista varotoimenpidettä, joten myös tämä toimenpide on komission lupaa koskevasta lykkäävästä ehdosta huolimatta aiheuttanut taloudellisia vaikutuksia ennen komission päätöstä ja näin ollen ennen luvan antamista toimenpiteelle. Komissio tosin toteaa, että myös Saksa on takaisinmaksusopimukseen sisällyttämällään komission antamaa tukioikeudellista lupaa koskevalla lykkäävällä ehdolla ja laajat tiedot viipymättä antamalla osoittanut suurta yhteistyövalmiutta.
(149)
Rakenneuudistustukina BGB: n hyväksi toteutetut Berliinin osavaltion taloudelliset sitoumukset ovat jäljempänä esitetyllä tavalla vähäisempiä kuin sitoumukset, jotka olisivat syntyneet sovellettaessa vielä vuoteen 2005 voimassa olevia Landesbank-pankeille myönnettyjä julkisen pankin asemaan ja valtion takausvastuuseen liittyviä valtiontakuita. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että BGB: n hyväksi toteutetut toimenpiteet vastaisivat markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatetta eivätkä siksi olisi valtiontukea. Voimassa olevat valtiontakuut ovat sinänsä, vaikkakin vain vuoteen 2005 saakka, yhteismarkkinoille soveltuvia tukia (22). Lisäksi komissio toteaa, että tarkasteltavana olevat tuet mahdollistavat BGB: lle liiketoiminnan jatkamisen rakenneuudistuksen toteuttamiseksi, joten ne hyödyttävät koko konsernia, siihen kuuluvat erilaiset yksityisoikeudelliset yritykset mukaan lukien. Siksi ne poikkeavat oikeudellisen luonteensa ja yksilöllisen ulottuvuutensa puolesta puhtaasti julkisen pankin asemaan ja valtion takausvastuuseen liittyvän valtiontakuun täytäntöönpanosta, joka koskee vain Landesbank LBB: tä ja siten vain osaa konsernista. Edellä esitetyistä syistä kaikki tässä tarkasteltavat tuet ovat uusia tukitoimenpiteitä.
(150)
Koska tukitoimenpiteitä ei ollut toteutettu hyväksytyn tukiohjelman mukaisesti, komission on tutkittava niiden soveltuvuus yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan mukaisesti.
(151)
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa määrätään, että ellei perustamissopimuksessa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(152)
EY:n perustamissopimuksessa 87 artiklassa on kuitenkin tiettyjä poikkeuksia valtiontukien soveltumattomuutta yhteismarkkinoille koskevasta periaatteesta. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan poikkeusmääräyksillä on mahdollista perustella tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Nyt tutkittavana olevia tukitoimenpiteitä ei kuitenkaan voida pitää luonteeltaan sosiaalisina yksittäisille kuluttajille myönnettyinä tukina (a alakohta) eikä tukina, joiden tarkoituksena on korvata luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttamia vahinkoja (b alakohta). Niitä ei voida myöskään pitää tukina talouden edistämiseksi sellaisilla Saksan liittotasavallan alueilla, joihin Saksan jako on vaikuttanut (c alakohta). Näin ollen kyseisiä poikkeuksia ei voida soveltaa tässä asiassa.
(153)
Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b ja d alakohdan poikkeusmääräysten osalta on todettava, etteivät tuet ole tarpeen Euroopan yhteistä etua koskevien tärkeiden hankkeiden edistämiseksi eivätkä jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseksi. Niitä ei voida myöskään pitää tukina kulttuurin edistämiseksi tai kulttuuriperinnön säilyttämiseksi.
(154)
Tästä syytä komissio tutkii tukitoimenpiteet EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa olevien poikkeusmääräysten mukaisesti. Arvioidessaan tukia tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla, komissio käyttää perustana asiaa koskevia yhteisön suuntaviivoja. Komission käsityksen mukaan tässä asiassa voidaan soveltaa vain edellä mainittuja suuntaviivoja valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi (23) (jäljempänä ”suuntaviivat”). Komissio katsoo myös, että kuvatut tukitoimenpiteet edistävät yrityksen rakenneuudistuksen rahoittamista, joten ne on katsottava rakenneuudistustuiksi.
(155)
Suuntaviivojen mukaisesti rakenneuudistustuet ovat luvallisia vain, jos ne eivät ole ristiriidassa yhteisen edun kanssa. Suuntaviivoissa komission tuille antamaan hyväksyntään liittyy tiettyjä ehtoja.
(156)
Komission mielestä on riittävästi osoitettu, että BGB: tä on pidettävä suuntaviivojen 2.1 luvussa (30 kohta yhdessä 4-8 kohdan kanssa) tarkoitettuna vaikeuksissa olevana yrityksenä.
(157)
Suuntaviivojen 4 kohdassa katsotaan kuitenkin, että kysymys on vaikeuksissa olevasta yrityksestä, ”jos yritys ei pysty omilla taikka omistajilta/osakkailta tai luotonantajilta saaduilla varoilla pysäyttämään tappiollista kehitystä, joka johtaa lähes varmasti yrityksen loppumiseen lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä, jos viranomaiset eivät puutu tilanteeseen”. Nämä olosuhteet pitävät BGB: n osalta yksiselitteisesti paikkansa. Tosin tässä tarkasteltavana olevien toimenpiteiden, jotka ovat pelastaneet BGB: n liiketoimintojen keskeyttämiseltä, toteuttaja on Berliinin osavaltio, eli BGB: n enemmistöosakas. On kuitenkin jo todettu, että markkinataloudessa toimiva sijoittaja ei olisi antanut käytettäväksi kyseisiä varoja vastaavin ehdoin.
(158)
Ilman osavaltion toteuttamia tukitoimenpiteitä pääomaosuudet olisivat laskeneet KWG: ssä määrättyjen vähimmäisarvojen alle, joten BAFin (silloinen BAKred) olisi joutunut ryhtymään KWG: n 45-46a pykälässä säädettyihin välttämättömiin toimenpiteisiin, joihin kuuluu muun muassa yrityksen väliaikainen sulkeminen. Lisäksi BGB täytti tukien myöntämisajankohtana myös muita suuntaviivojen 6 kohdassa mainittuja edellytyksiä täyttääkseen vaikeuksissa olevan yrityksen määritelmän. Näitä edellytyksiä olivat tappioiden kasvu, lisääntyvä velkaantuminen ja rahoituskulujen nousu sekä nettovarallisuuden arvon heikentyminen.
(159)
Rakenneuudistustukia voidaan suuntaviivojen 28 kohdan mukaisesti myöntää vain, jos ne täyttävät tiukat perusteet ja jos on varmistettu, että mahdolliset kilpailua vääristävät vaikutukset hyvitetään yrityksen toiminnan jatkumisen tuomilla eduilla varsinkin, jos yrityksen konkurssista johtuvien irtisanomisten nettomääräiset vaikutukset todistettavasti aiheuttaisivat paikallisia, alueellisia tai valtakunnallisia työllisyysongelmia tai poikkeuksellisesti, jos yrityksen lopettaminen johtaisi monopoli- tai oligopolitilanteeseen.
(160)
Viimeksi mainittu mahdollisuus voidaan Berliinin alueella siellä edustettuina olevien pankkien määrän ja yksityisten ja yritysasiakkaiden markkinoiden rakenteen perusteella sulkea pois, vaikka BGB on ollut ja on edelleen Berliner Bank ja Berliner Sparkasse -tuotemerkeillään markkinajohtaja. Alueellisessa johtoasemassa olevan pankin mahdollisen konkurssin ja sitä oletettavasti seuraavan pankin osien myynnin tapauksessa ei näin ollen ole oletettavissa, että markkinoiden kilpailurakenne heikkenisi. Tämä on ajateltavissa vain äärimmäisen epätodennäköisen ja siksi teoreettisen skenaarion mukaan, jossa konkurssin jälkeen yksi vahvimmista alueellisista kilpailijoista ostaisi BGB: n kaikki sellaiset tytäryhtiöt/omaisuuserät, jotka muodostavat sen alueellisesti vahvan aseman perustan. Silloinkin on kuitenkin sulautumien valvonnan ansiosta suljettava pois mahdollisuus monopolin tai oligopolin syntymisestä. Kansallisilla ja kansainvälisillä markkinoilla BGB: n asema ei ole riittävän vahva, jotta sen mahdollinen konkurssi ja sitä seuraavat myyntitoimenpiteet voisivat johtaa monopoli- tai oligopolitilanteeseen. Saksa ei ole kiistänyt tätä jo menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esitettyä arviota.
(161)
Berliinissä aiheutuvista taloudellisista ja yhteiskunnallisista vaikutuksista Saksa oli esittänyt arvion, jonka mukaan BGB: n rakenneuudistuksen vaikutuksia verrattiin sen liiketoiminnasta luopumisen tai konkurssin vaikutuksiin, ottaen ennen kaikkea huomioon Berliinin osavaltion työllisyystilanne ja verotulot. Arvion mukaan konkurssi johtaisi vuoteen 2006 mennessä 7 200 työpaikan menetykseen Berliinissä (59 prosentin lasku), kun taas rakenneuudistusskenaarion mukaan työpaikkoja menetettäisiin 3 200 (26 prosentin lasku). Osavaltion verotulot vuodelta 2006 laskisivat rakenneuudistuksen vuoksi 70 miljoonaa euroa ja ilman rakenneuudistusta 150 miljoonaa euroa. Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio huomautti, että se ei pystynyt tarkempien tietojen puutteen vuoksi tarkistamaan näitä arvioita.
(162)
Saksa on tämän jälkeen toimittanut lisätietoja, joihin kuuluu myös taloustutkimuslaitos DIW: n (Deutsches Institut für Wirtschaftsforschung) laatima laskelma. Sen mukaan BGB: n tuolloin tapahtunut konkurssi olisi johtanut yli 7 000: sta lähes 10 000: een työpaikan menetykseen Berliinissä (Berliinin vuoden 2001 12 200 työpaikasta), kun taas uudistetun suunnitelman mukainen rakenneuudistus johtaisi vuoteen 2006 mennessä noin 3 500 berliiniläisen työpaikan menetykseen. Komissio pitää konkurssitapaukseen liittyvää oletettua työpaikkojen menetystä liioiteltuna, koska myös siinä skenaariossa ostajat olisivat voineet jatkaa samaan tapaan rakenneuudistuksen läpikäyneitä perusteiltaan kannattaviksi arvioituja liiketoimintoja. Rakenneuudistuksesta johtuva työpaikkojen väheneminen Berliinissä on nykyisten arvioiden mukaan noin 5 000 työpaikkaa, eli alun perin oletettua huomattavasti suurempi. Saksan arviosta on tosin oltava samaa mieltä siinä, että äkillisessä konkurssitapauksessa olisi menetetty periaatteessa huomattavasti enemmän työpaikkoja kuin järjestäytyneen pitkäkestoisen rakenneuudistuksen myötä, koska ensin mainitussa tapauksessa olisi jouduttu toteuttamaan niin kutsuttuja ”tulipalomyyntejä” ja lopettamaan rakenneuudistuskelpoisia toimialueita. Tällöin on otettava huomioon myös dominovaikutusten vuoksi välillisesti menetettävät työpaikat. Tästä syystä Berliini olisi menettänyt suorien ja välillisten verotuottoihin kohdistuvien vaikutusten vuoksi noin 300 miljoonaa euroa vuodessa, ja varsinkin koska vaikutus ulottuu monelle vuodelle, määrä on luokiteltava merkittäväksi. Tästä syystä komissio on Saksan kanssa yhtä mieltä siitä, että yrityksen säilymiseen liittyy taloudellisia ja yhteiskunnallisia etuja.
(163)
Saksa oli viitannut hypoteettista konkurssiskenaariota koskevassa ilmoituksessaan myös LBB: n tappionlähteisiin ja osavaltion velvoitteisiin niiden takaamiseksi. Koska näitä takausriskejä ei oltu selvästi lueteltu eikä määritetty, komissiolla ei kuitenkaan ollut mahdollisuuksia tehdä asianmukaista arviota niiden taloudellisista vaikutuksista. Tästä syystä Saksa on menettelyn aikana esittänyt oikeudellisen lausunnon ja laskelmat Berliinin osavaltiolle hypoteettisessa BGB: n konkurssitapauksessa aiheutuvista edellä mainitut tulonmenetykset ylittävistä vaikutuksista. Nämä ovat vaikutuksia, jotka aiheutuisivat hyvin monimutkaisista konsernin sisäisistä riskien kanavoinnista (muun muassa sisäiset luototukset, takausjärjestelyt, voittojen ja tappioiden siirtosopimukset) yhdessä LBB: tä vielä vuoteen 2005 saakka koskevan julkisen pankin aseman ja valtion takausvastuun kanssa.
(164)
Saksan mukaan BGB: n konkurssia koskeva skenaario johtaisi siihen epätavallisella äänettömällä osakkuudella, luotoilla ja takuilla sidotussa LBB: ssä noin 18,5-25 miljardin euron tappioihin. Nämä koostuisivat pääasiassa BGB: ltä saamatta jäävien LBB: n luottosaamisten arvonmenetyksistä (tasearvo [...]* euroa, joten saamatta jäävästä osuudesta riippuen tappio olisi noin [...]*-[...]* euroa), asiakassaamisten arvonmenetyksistä (tasearvo noin [...]* euroa, saamatta jäävästä osuudesta riippuen tappio [...]*-[...]* euroa), BGB Financelle Dublinissa myönnettyjen takuiden käytöstä (noin [...]*-[...]* euroa) sekä konkurssimenettelyn kustannuksista (noin [...]* euroa).
(165)
Saksan antamien tietojen mukaan tämä skenaario aiheuttaisi osavaltiolle noin 31-40 miljardin euron tappiot. Saksa väitti myös, että osavaltio päättäisi lopettaa LBB: n liiketoiminnot, joten tappioita ei aiheuttaisi julkisen pankin asema vaan osavaltiolle kuuluva takausvastuu - vastuu kaikista LBB: n tekemistä sen pääoman ylittävistä sitoumuksista (24). Takausvastuun vaikutuksen määräksi arvioitiin noin [...]*eurosta (perusvaihtoehto) [...]* euroon (huonoin vaihtoehto). Muut osavaltioon kohdistuvat velvoitteet, joiden määrä on noin [...]*eurosta (perusvaihtoehto) [...]* euroon (huonoin vaihtoehto), koostuisivat tässä skenaariossa yksityisten saksalaisten pankkien talletustakuurahaston takautuvista vaateista (25). Osavaltion toteuttamasta vähän alle 2 miljardin euron pääomanlisäyksestä sekä yritykselle lakkauttamisvaiheen ajaksi annetusta maksuvalmiusluotosta syntyvistä noin 5 miljardin euron korkokuluista odotettiin myös kertyvän tappiota.
(166)
Komissio on tutkinut nämä tiedot ja pyytänyt lisäselvityksiä. Se on päätynyt lopputulokseen, jonka mukaan hypoteettisen konkurssiskenaarion toteutuessa vielä voimassa olevat LBB: n puolesta annetut valtiontakaukset aiheuttaisivat osavaltiolle merkittäviä, vaikkakin vain summittaisesti arvioitavissa olevia velvoitteita. Tässä on kuitenkin erotettava toisistaan alaskenaariot, joissa LBB: n toiminta jatkuu tai ei jatku julkisen pankin asemassa.
(167)
Komissio katsoo Saksan antamiin tietoihin perustuvien omien arviointiensa pohjalta, että osavaltioon kohdistuvat velvoitteet LBB: n jatkaessa toimintaansa olisivat noin 13 miljardista eurosta yli 20 miljardiin euroon. Berliinin osavaltioon kohdistuisi suoraan lähinnä sen osuuden BGB: n peruspääomasta (vajaat 2 miljardia euroa) menettäminen. Osavaltiolle koituisivat myös sen LBB: n julkisen pankin aseman vuoksi kantamaan vastuuseen perustuvat seuraukset tämän BGB Financelle Dublinissa myöntämistä takuista (komission arvion mukaan noin [...]* euroa) sekä LBB: n BGB: lle myöntämiin luottoihin perustuvien saamisten (arviolta noin [...]* euroa) arvonmenetys sellaiseen määrään saakka, että kyseisten yritysten toimintaa pystyttäisiin maksuvalmiusvaatimukset huomioon ottaen asianmukaisesti jatkamaan. Saksan ilmoittamat mahdolliset Saksan yksityisten pankkien talletustakuurahaston takautuvat vaatimukset ovat epävarmoja - [...]*. Merkittäviä oikeudellisia epäilyksiä herättävät myös LBB: n tietyille kolmansille antamien kiinteistöpankkipalvelutoiminnan rahastoliiketoimiin liittyvien vastuiden (esimerkiksi odotuksia koskeva vastuu, vastuusta vapauttamisilmoitukset henkilökohtaisia takauksia antaneille rahasto- ja kohdeyhtiöiden osakkaille) oikeudellinen pätevyys. Mahdollisten riskien määrällinen arviointi ei ole tästä syystä mahdollista.
(168)
LBB: n liiketoimintojen lopettamisskenaariossa osavaltiolle oletetaan koituvan noin 8 miljardin euron lisäkustannukset (LBB: n noin 6 miljardin euron arvonmenetykset asiakasvaateista, jotka johtuvat konkurssin aiheuttamista osaksi dominovaikutuksen vuoksi syntyvistä asiakkaiden maksuvaikeuksista erityisesti rahasto-, varasto- ja asunnonrakennusyhtiöissä, sekä noin 2 miljardin euron arvonalennukset omistusosuuksissa).
(169)
Saksa on menettelyn kuluessa myös esittänyt, että nämä skenaariot eivät olennaisesti muuttuisi kiinteistöpankkipalvelutoimintoja koskevan hypoteettisen konkurssin tapauksessa (irrottaminen konsernista ja konkurssimenettely ilman riskisuojaa), konsernin sisäisen riskien kanavoinnin vuoksi. Tämä johtuu toisaalta suurista luotoista, joita laajenevan ja samalla kasvaviin vaikeuksiin joutuneet kiinteistöpankkipalvelualan tytäryhtiöt (IBAG/IBG/LPFV sekä IBAG-tytäryhtiöt IBV ja Bavaria) ovat saaneet konsernin tytäryhtiöpankeilta (BGB, LBB ja BerlinHyp). Toisaalta se johtuu IBAG: n ja sen tytäryhtiöiden Bavarian ja IBV: n välisistä sekä myös BGB: n ja IBAG: n välisistä voittojen ja tappioiden siirtosopimuksista. BGB on myös antanut kaikkia vuoden 1998 loppuun mennessä syntyneitä IBG: n, Bavarian ja IBV: n sitoumuksia koskevat takausilmoitukset. Komissiolla ei ole syytä epäillä näiden Saksan ilmoittamien seikkojen todenperäisyyttä. Se on samaa mieltä Saksan kanssa sikäli, että IBAG/IBG/LPFV: n kiinteistöpankkipalvelutoimintojen irrottaminen konsernista ja hakeminen konkurssiin ilman riskisuojaa johtaisi riskien kanavoinnin vuoksi BGB: n konkurssiin edellä kuvatuin seurauksin.
(170)
Lopuksi on todettava, että BGB: n hypoteettisen konkurssin vaikutuksia - LBB: n toiminnan jatkumisesta tai päättymisestä huolimatta - on vaikea määrittää ja arvioihin liittyy suuria epävarmuustekijöitä. Osavaltion vastuut ovat tästä syystä arvioitavissa vain summittaisesti ja ne vaihtelevat noin 13 miljardista yli 30 miljardiin euroon. Vaikka vastuiden todennäköinen arvo sijoittuu näiden ääripäiden väliin, voidaan kuitenkin pitää varmana, että tarkasteltavana olevien tukien avulla toteutettavan rakenneuudistuksen ansiosta Berliinin osavaltiolle koituvat velvoitteet jäävät edellä kuvattua vähäisemmiksi.
(171)
Saksa ei ole menettelyn aikana väittänyt, että BGB tai muut konserniin kuuluvat yritykset tarjoaisivat EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja yleistä taloudellista etua edistäviä palveluja. Tästä syystä komissio katsoo, kuten jo menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä on todettu, ettei tällä näkökohdalla ole kyseistä toimenpidettä arvioitaessa merkitystä ja ettei tukia voida hyväksyä EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan nojalla.
(172)
Suuntaviivojen 3.2.2 luvun b alakohdan mukaan edellytyksenä tuen myöntämiselle on sellaisen rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpano, jonka komissio on vahvistanut jokaisen yksittäisen tuen osalta ja jonka soveltuvuuden yrityksen pitkän aikavälin kannattavuuden palauttamiseen kohtuullisessa ajassa komissio on tutkinut. Rakenneuudistussuunnitelman on oltava toteuttamisajaltaan rajallinen ja sen on perustuttava realistisiin oletuksiin. Siinä on kuvailtava erityisesti yrityksen vaikeuksiin johtaneet olosuhteet. Tämä antaa mahdollisuuden arvioida, ovatko ehdotetut toimenpiteet sopivia. Rakenneuudistussuunnitelma mahdollistaa yrityksen rakenteen uudistamisen sellaiseksi, että yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuus ja mahdollisuus toimia omilla varoilla sen avulla palautuvat. Näin ollen yritys pystyy rakenneuudistuksen jälkeen vastaamaan itse kaikista kustannuksistaan, mukaan lukien poistot ja rahoituskulut, ja sen oman pääoman tuotto muodostuu riittävän korkeaksi, jotta yritys voi menestyä kilpailussa.
(173)
Komissio on perustanut arvionsa Saksan antamiin tietoihin, jotka koskevat muun muassa eri rakenneuudistustoimenpiteiden yksityiskohtaista suunnittelua, optimistisen, pessimistisen ja perusskenaarion mukaisia tuloslaskelmaennusteita rakenneuudistuskaudelle 2001-2006, ongelmien taustalla olevia rakenteellisia puutteita ja suunniteltujen rakenneuudistustoimenpiteiden kustannuksia. Komissio on käyttänyt arvionsa perustana myös Saksan ilmoituksia rakenneuudistussuunnitelman jatkuvasta etenemisestä ja yksittäisten toimenpiteiden muutoksista koskien esimerkiksi tiettyjen myyntien aikatauluja.
(174)
Koska alkuperäinen yksityistämisyritys epäonnistui ja BGB kirjasi vuodelta 2002 suuren, noin 700 miljoonan euron tappion, maaliskuussa 2003 Saksalta tätä koskevan ilmoituksen saatuaan komissio katsoi tarpeelliseksi tutkia uudelleen tarkasti pankin elinkelpoisuuden aluksi komission omia välineitä käyttäen. Ellei tässä tutkimuksessa saavutettaisi yksiselitteisiä tuloksia, pankki olisi syytä alistaa riippumattomien ulkopuolisten asiantuntijoiden tutkittavaksi. Komission tavoitteena oli hankkia riittävä varmuus siitä, että BGB pystyisi tulevaisuudessa kilpailemaan omin voimin ilman uusia valtiontukia. Ilman riittävää varmuutta tästä tai epäilysten jatkuessa komissio olisi joutunut tekemään kielteisen päätöksen kaikista tarkasteltavana olevista esitetyn rakenneuudistussuunnitelman mukaisista tuista. Yksityistämismenettelyn epäonnistuminen oli herättänyt erityisesti jäljellä olevien kiinteistörahoitustoimien onnistumista koskevia epäilyksiä. Vuotuinen noin 700 miljoonan euron tappio (verojen jälkeen) johtui tosin suurimmaksi osaksi epätavanomaisista syistä (- 593 miljoonaa euroa), kuten erityisesti suurista Euro-Stoxx-osakkeisiin liittyvistä 399 miljoonan euron arvonalennuksista. Liiketoiminnan tulos sen sijaan jäi riskisuojauksen jälkeen vain vähän negatiiviseksi (- 23 miljoonaa euroa) ja oli jopa noin 30 miljoonaa euroa vuodelle 2002 suunniteltua (- 53 miljoonaa euroa) parempi. Tällä suurella tappiolla oli kuitenkin suuri kielteinen vaikutus mahdollisten tulevien tappioiden varalle puskureiksi tarkoitettuun ja sellaisena yrityksen elinkelpoisuuden kannalta ratkaisevaan peruspääomaosuuteen, joka pieneni tästä syystä 5,6 prosenttiin ja oli näin ollen lähes [...]* eli huomattavasti vuodelle 2002 suunniteltua [...]* alhaisempi.
(175)
Tässä yhteydessä on syytä huomata, että komissio oli jo vuoden 2003 alussa käynyt Saksan kanssa keskusteluja mahdollisista muista yksityisasiakastoimintojen alueella toteutettavista korvaavista toimenpiteistä. Saksa määritti tuolloin vallinneessa tilanteessa Berliner Bankin erillisen myynnin vaikutukset tavalla, joka ei antanut komissiolle riittävää varmuutta siitä, että jäljelle jäävä konserni voisi jatkaa omin voimin toimintaansa markkinoilla.
(176)
Komission tutkimukset koskivat erityisesti luottoriskejä ja riskeihin varautumista kiinteistörahoituksen alueella sekä vähäisemmässä määrin myös pääomamarkkinoiden alueella. Komission käsityksen mukaan pankin elinkelpoisuutta koskevat epäilykset olisi voitu poistaa, jos kiinteistörahoitustoiminnot tai ainakin suurin osa niistä olisi voitu tehokkaasti irrottaa riskeineen muusta konsernista esimerkiksi myymällä kyseiset toiminnot jo varhaisessa vaiheessa. Saksa esitti kuitenkin kesäkuuhun 2003 saakka lukuja, joiden perusteella komissio sai käsityksen, että tällainen kyseisten toimintojen välittömän ja tehokkaan irrottamisen sisältävä skenaario ei olisi toteutettavissa. Suurimmaksi syyksi ilmoitettiin, että myynti olisi johtanut välittömästi kiinteistörahoitustoimintoihin liittyvien pääomien (erityisesti BGB: n BerlinHypistä omistaman kirjanpitoarvoltaan [...]* euron osuuden) kirjaamiseen käyttöomaisuudesta vaihto-omaisuudeksi. Tämä olisi vaatinut kyseisten omaisuuserien arvostamista niiden todelliseen markkina-arvoon, [...]*. Tästä seuraavat ylimääräiset tappiot olisivat rasittaneet BGB: n omaa pääomaa niin voimakkaasti, että se ei olisi enää säilynyt elinkelpoisena ilman uusia valtiontukia.
(177)
Koska jäljelle jäävän konsernin irrottaminen lyhyellä aikavälillä kiinteistörahoitustoimintoihin liittyvistä riskeistä ei vaikuttanut mahdolliselta, komissiolle ei jäänyt muuta mahdollisuutta kuin antaa ulkopuolisille asiantuntijoille toimeksi tutkia BGB: n elinkelpoisuus olemassa olevan rakenneuudistussuunnitelman perusteella. Tässä yhteydessä kiinnitettiin erityistä huomiota kysymykseen, voitiinko kiinteistörahoitustoimintoihin liittyviin olemassa oleviin riskeihin varautuminen katsoa riittäväksi. Komission valitsemalle Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Mazars -tutkimuslaitokselle 14 päivänä heinäkuuta 2003 annettu toimeksianto lausuntopyynnön laatimiseksi oli kuitenkin laaja ja kattoi myös muut pankin elinkelpoisuuteen kohdistuvat riskit (esimerkiksi pääomamarkkinatoiminnot ja ulkomaisten suurasiakkaiden toiminnot).
(178)
Lausuntoluonnos toimitettiin sopimuksen mukaan 30 päivänä syyskuuta 2003. Tärkeimmistä tuloksista keskusteltiin Saksan kanssa 3 päivänä lokakuuta 2003. Lausunnon lopullinen versio lähetettiin Saksalle 20 päivänä marraskuuta 2003. Mazarsin lausunnon avulla komissio teki jäljempänä esitetyt pankin elinkelpoisuutta koskevat päätelmät perustuen kesällä 2003 voimassa olleeseen rakenneuudistussuunnitelmaan, joka ei siinä vaiheessa vielä sisältänyt Saksan vasta lausunnon valmistumisen jälkeen antamaa lupausta Berliner Bankin irrottamisesta.
(179)
Saksa esitti komissiolle tammikuussa 2002 antamassaan ilmoituksessa yksityiskohtaisen, pankin ja Morgan Stanleyn laatiman markkinatutkimuksen, jossa kuvattiin Saksan ja erityisesti Berliinin pankkimarkkinoiden nykytila sekä tulevaisuudennäkymät. Komissio pitää markkinatutkimusta menettelyn aloittamisen jälkeen esitetyt tiedot mukaan lukien täydellisenä ja sellaisenaan lopullisena. Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä mainittujen kohtien osalta komissio viittaa täydentäviin päätöksen 58 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa toistettuihin Saksan huomautuksiin.
(180)
Saksa huomautti erityisesti, että BGB: n vähittäispankkitoiminnot (yksityis- ja yritysasiakkaat) keskittyivät Berliinin osavaltioon ja sen välittömään läheisyyteen, joten tämä alue muodostaisi alueellisesti merkitykselliset markkinat. Tärkeimmillä markkinalohkoilla, eli varsinkin talletus- ja luottotoiminnoissa BGB: n markkinaosuudessa oli tapahtunut kriisiä edeltävinä vuosina vain vähäisiä myönteisiä tai kielteisiä muutoksia tai se oli pysynyt ennallaan. Berliinissä yksi pankkikonttori palveli lähes 4 000 asiakasta eli selvästi useampaa asukasta kuin Saksassa (1 300) tai Euroopassa (1 800) keskimäärin. Tulevaisuudessa konttoreiden määrä supistuisi vähitellen edelleen, koska asiakkaat hoitaisivat yhä enenevässä määrin pankkiasioitaan Internetin välityksellä. Pankilla ei myöskään muuten olisi periaatteessa ylikapasiteettia, vaan se toimisi tiukassa kilpailutilanteessa, mikä lisäisi entisestään marginaaleihin kohdistuvaa painetta ja johtaisi todennäköisesti alan edelleen keskittymiseen.
(181)
Kiinteistörahoituksen alalla Saksan kiinnelainakorko olisi eurooppalaiseen tasoon nähden hyvin alhainen, ja kiinnelainoja tarjoavien rahoittajien keskittymisprosessi olisi jatkuvasti voimistumassa. Kiinnelainojan alalla ei olisi myöskään viime aikoina perustettu merkittäviä uusia yrityksiä. Tarjoajien vaihteleva rakenne ja siitä seuraava kilpailu olisivat myös merkittävä syy Saksan kiinnelainatoimintojen heikkoon tuottavuuteen ja kannattavuuteen. Markkinatoimijat olisivat aikaisemmin voineet toimia kannattavasti vain noudattamalla hyvin aggressiivista hinnoittelua, mikä olisi kuitenkin myöhemmässä vaiheessa johtanut merkittäviin arvonkorjauksiin, kuten esimerkiksi BerlinHypin tai BGB: n tapauksessa. Markkinoiden voimakas pirstoutuminen olisi kiristänyt kilpailua ja aiheuttanut suuria korkomarginaaleihin kohdistuvia paineita. Samalla, kun kysyntä olisi kasvanut Saksan länsiosissa, vuokrat ja valmiiden asuntojen hinnat olisivat idässä edelleen laskussa. Kaiken kaikkiaan voitaisiin joillakin Saksan kiinteistömarkkinoiden osa-alueilla olettaa kysynnän lähivuosina kasvavan. Kireän kilpailun ja tiukkenevan sääntely-ympäristön vuoksi ei Saksan kiinnelainamarkkinoilla olisi kuitenkaan kokonaisuudessaan odotettavissa merkittävää elpymistä.
(182)
Kiinteistöpankkipalvelutoimintojen alalla (rahastotoiminnot ja rakennuttaja-/rakennusyhtiötoiminnot) ei kansallisissa rahastotoiminnoissa olisi havaittavissa välitöntä ylikapasiteettia. Kilpailu jatkuisi kuitenkin kovana, vaikkakin pitkällä aikavälillä varsin muuttumattomana. Tässä yhteydessä on huomautettava, että menettelyn kuluessa koko kiinteistöpankkipalvelujen alue on luvattu irrottaa BGB: stä.
(183)
Pääomamarkkinoilla BGB harjoittaa Saksan ilmoituksen mukaan aktiivista osake- ja velkapaperikauppaa (omasta ja asiakkaiden puolesta), johdannaisten liikkeeseenlaskua ja johdannaiskauppaa sekä valuuttakauppaa ja muita rahamarkkinatoimintoja pääasiassa saksalaisten asiakkaiden kanssa. Pääomamarkkinoilla vallitseva kriisi on Saksan mukaan supistanut näitä toimintoja voimakkaasti. Kysymykseen ylikapasiteetista ei olisi nykytilanteessa mahdollista antaa lopullista vastausta. Odotettavissa olisi kuitenkin, että kilpailu kiristyy ja pienehköt kilpailijat kuten BGB joutuisivat entistä enemmän suurempien tarjoajien syrjäyttämiksi.
(184)
Yhteenvetona Saksan esittämistä seikoista komissio toteaa, että markkinaympäristön ja BGB: n vähittäispankkitoimintojen ja pääomamarkkinoiden alan markkinanäkymien tuleva kehitys on arvioitava periaatteessa myönteiseksi. Uusimpien tietojen mukaan lähivuosina odotettavissa oleva taloudellisen kehityksen elpyminen viittaa siihen, että kyseisten alojen tuottavuus olisi muodostumassa suhteellisen vakaaksi. Yritysten markkinastrategioiden toteuttamisen tehokkuus riippuu ratkaisevalla tavalla niistä itsestään. Sen sijaan kiinteistörahoitustoimintojen tilanne vaikuttaisi ilmeisesti vielä keskeneräisen keskittymisprosessin vuoksi vähemmän suotuisalta. Näin ollen pankki joutuisi edelleen mukauttamaan strategiaansa alan tulevaan kehitykseen mahdollisesti lopettamalla vielä valikoituja liiketoimintoja, mikäli tämä osoittautuisi tarpeelliseksi. Kun kiinteistöpankkipalvelutoiminnot on erotettu pankista vuoden 2005 loppuun mennessä, tämän alan markkinoiden kehityksellä ei ole enää pankin kannalta suurta merkitystä.
(185)
Komissio perustaa pankin ongelmien syynä olevien rakenteellisten ja toiminnallisten puutteiden analyysinsä Saksan esittämiin tietoihin. Komissio pitää aikaisempia puutteita koskevaa analyysiä kokonaisuudessaan asianmukaisena ja soveltuvana lähtökohtana puutteiden korjaamiselle sekä rakenneuudistussuunnitelman muuttamiselle.
(186)
Analyysin perusteella komissio päättelee, että BGB: n kriisi johtui erityisesti kiinteistöpankkipalvelutoimintoihin liittyvien riskien kasautumisesta, kun monivuotisia vuokra-, tuotto- ja kunnostustakuita, jotka eivät olleet liiketaloudellisesti hallittavissa ja joiden kustannus-hyötysuhdetta ei myöskään voitu pitää kohtuullisena, myönnettiin aina vain enemmän. Pikemminkin ne perustuivat markkinoita koskeviin täysin epärealistisiin arvioihin, joita voidaan pitää lähinnä toiveajatteluna. Tämä koski myös kiinteistöpankkipalvelutoimintoja. Niiden aggressiivinen markkinaosuuksien kasvattamiseen tähtäävä hinnoittelu, joka ei kattanut riittävässä määrin luotonannon riskejä ja jonka tuloksena syntyi varomattomuudesta johtuvia vakuuksien virhearviointeja, aiheutti 1990-luvun lopussa alkaneen talouden laskukauden aikana valtavia luottotappioita ja vastaavia menetyksiä.
(187)
Lisäksi jotkin osavaltion poliitikot vaikuttivat voimakkaasti sekä kiinteistöpankkipalvelutoimintoihin että kiinteistörahoitukseen ottamatta huomioon pankin liiketaloudellisia etuja tai ilman tarvittavaa liiketaloudellista osaamista ja asettamalla tietoisesti etusijalle osavaltion poliittiset kehitystavoitteet. Näiden vaikutusten rikosoikeudelliset vastuukysymykset ovat Berliinin oikeusviranomaisten tutkittavana. Nämä liiketaloudellisesti kestämättömät käytännöt paranivat ratkaisevasti, kun käyttöön otettiin riskien havaitsemis- ja hallintajärjestelmä, jota voitiin tosin pitää alkeellisena ja joka ei missään mielessä vastannut markkinoilla tavanomaisia tehokkaan riskienhallinnan vaatimuksia. Siihen aikaan pankin johto ja hallintoneuvosto eivät ilmeisesti kantaneet riittävää vastuuta yrityksen asianmukaisesta johtamisesta tai sen valvonnasta. On kuitenkin todettava, että kulloinkin asiaa hoitaneet tilintarkastajat ja vastuulliset valvontaviranomaiset havaitsivat aivan liian myöhään lopulta pankin hallinnasta riistäytyneiden riskien jatkuvan kasautumisen ja ryhtyivät tilanteen edellyttämiin toimenpiteisiin vasta vähän ennen kriisin julkistamista.
(188)
Kriisin puhkeamista pystyttiin osittain myös viivyttämään niin pitkään, koska konserniin kuuluvalla Landesbank Berlinillä oli mahdollisuus hyödyntää kattavaa julkisen pankin asemaa ja valtiontakuita. Se pystyi hankkimaan koko konsernille halpaa jälleenrahoitusta pääomamarkkinoilta välittämättä todellisista liiketoiminnallisista riskeistä tai ulottamaan julkisen pankin asemasta tai valtiontakuista johtuvat taloudelliset vaikutukset yksityisoikeudellisten vastuurakennelmien välityksellä koskemaan muita konserniyhtiöitä. Vain tämän mahdollisuuden ansiosta monet pankin kannalta järjettömät liiketoiminnot olivat yleensä mahdollisia. Julkisen pankin aseman ja valtiontakuiden kumoaminen heinäkuusta 2005 alkaen aiheuttaa sen, että vastaavalla tavalla syntyvä kriisi ei enää tulevaisuudessa ole mahdollinen tai se voidaan havaita markkinoilla hyvissä ajoin, eikä veronmaksajien tarvitse enää suoraan kustantaa sellaista miljardien suuruisilla rahamäärillä.
(189)
Mazars tutki yksityiskohtaisen rakenneuudistussuunnitelman sellaisena, kuin se oli kesällä 2003, ja joka ei näin ollen sisältänyt Berliner Bankin irrottamista konsernista. Suunnitelma sisältää toimenpiteitä, jotka ovat komission käsityksen ja Mazarsin arvion mukaan kaiken kaikkiaan omiaan poistamaan aiempien ongelmien syynä olleet rakenteelliset ja toiminnalliset puutteet sekä palauttamaan yrityksen pitkän aikavälin kannattavuuden.
(190)
Rakenneuudistussuunnitelma pankin rakenteellisten ja toiminnallisten puutteiden korjaamiseksi koostuu toisaalta toimenpiteistä, jotka koskevat tytäryhtiöiden tai liiketoiminta-alueiden myyntiä, yhdistämistä ja lakkauttamista tavoitteena pankin keskittyminen tulevaisuudessa ydinliiketoimintaansa, ja toisaalta toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on parantaa pankin varsinaisten ydintoimintojen tehokkuutta ja kannattavuutta (tervehdyttämispiiri) alentamalla kustannuksia, keskittämällä toimintoja ja supistamalla riskipositioita. Jotkin rakenneuudistustoimenpiteistä, sekä ydintoimintojen piirissä että niiden ulkopuolella, voidaan katsoa samalla myös kilpailijoille koituneita vahinkoja korvaaviksi toimenpiteiksi, sikäli kun ne vähentävät pankin läsnäoloa markkinoilla. Rakenneuudistussuunnitelma koskee ajanjaksoa 2001-2006.
(191)
Rakenneuudistussuunnitelmassa, joka oli komission käytettävissä kesällä 2003, tavoitteeksi asetettu rakenne on alueellinen pankki, joka keskittyy vähittäispankkitoimintojen ydinliiketoimintaan (yksityis- ja yritysasiakkaiden liiketoiminnot nimillä Berliner Sparkasse ja Berliner Bank), jota täydennetään suuremman katemarginaalin mahdollistavilla pääomamarkkinatoiminnoilla (BGB ja LBB) sekä kiinteistörahoitustoiminnoilla (BGB, LBB ja BerlinHyp). Vähittäispankkitoimintojen pitäisi suunnitelman mukaan tuottaa vuonna 2006 runsaat [...]* konsernin tuotosta (vajaat [...]* euroa), pääomamarkkinatoimintojen noin [...]* prosenttia (noin [...]* euroa) ja kiinteistörahoituksen noin [...]* prosenttia (noin [...]* euroa). Vähittäispankkitoimintojen suhteellisen suuren kustannusosuuden perusteella vähittäis- ja pääomamarkkinatoimintojen pitäisi tosin tuottaa yrityksen tuloksesta [...]*.
(192)
Rakenneuudistuksen tärkeitä periaatteita ovat pankin pitkän aikavälin tuottavuuden palauttaminen sekä kustannusten kestävä alentaminen, riskien supistaminen markkinoilla tavanomaiseen määrään sekä tämän ansiosta saavutettava toimintakelpoisuuden paraneminen pääomamarkkinoilla. Konkreettisesti rakenneuudistuskaudella 2001-2006 oli tarkoitus, komission käytettävissä kesällä 2003 olleen suunnitelman mukaisesti, parantaa yrityksen tulosta riskeihin varautumisen jälkeen selvästi yli [...]* vuodessa, ja tätä tarkoitusta varten supistaa suhteellisesti eniten varsinkin hallintokustannuksia, runsaat [...]*. Peruspääomaosuuden laskemisen kannalta ratkaisevia riskipositioita on tarkoitus alentaa vuoden 2001 hieman alle [...]* eurosta vuoteen 2006 mennessä noin [...]* prosenttia vähän yli [...]* euroon. Pankki pyrkii keskipitkällä aikavälillä korottamaan peruspääomaosuuden vähintään 7 prosenttiin.
(193)
BGB: n aikaisemman haitallisen kehityksen pääasiallisten syiden poistamiseksi toteutettavat tärkeimmät toimenpiteet, kuten henkilöstömäärän jyrkkä supistaminen kaikkiaan alle puoleen alkuperäisestä (noin 15 000: sta noin 6 500: aan), riskialttiiden tai alueellisen vähittäisliiketoimintoja harjoittavan pankin ydintoimintoihin kuulumattomista toimialueista luopuminen, niiden pienentäminen tai hallittu lopettaminen, sisäisten valvontamekanismien parantaminen ja sisäisten organisaatiorakenteiden sekä omistusten keventäminen, ovat komission ja sen käyttämän asiantuntijan käsityksen mukaan järkeviä pyrittäessä tekemään yrityksestä jälleen kannattava ja korjaamaan aikaisemmat virheet. Toiminnalliset parannukset johtuvat sisäisistä toimenpiteistä, joihin myös tappiollisista toiminnoista luopuminen kuuluu. Komissio on yhtä mieltä Mazarsin laatiman analyysin kanssa siitä, että suunnitellut toimenpiteet ovat periaatteessa toteuttamiskelpoisia. Monet niistä on jo toteutettu ja toiset sisältyvät suunnitelmaan. Eriteltynä ne ovat seuraavat:
(194)
Yksityisasiakkaiden alueen vähittäisliiketoiminnot oli alkuperäisen rakenneuudistussuunnitelman mukaan tarkoitus keskittää alueellisiin liiketoimintoihin nimillä Berliner Sparkasse ja Berliner Bank (viimeksi mainittu on nyt Saksan lupauksen mukaan tarkoitus irrottaa konsernista) optimoimalla toimintoja ja supistamalla merkittävästi henkilöstömäärää. Suureksi osaksi jo toteutetun suunnitelman mukaan määriteltyihin alueellisiin ydinliiketoimintoihin kuulumattomat omistusosuudet myydään ja konttoreita suljetaan. Tuottojen määrän olisi tarkoitus supistua tervehdyttämispiirissä vuosina 2001-2006 [...]*, kun taas hallinnollisten kulujen kokonaismäärä supistuisi samana ajanjaksona yli [...]* prosenttia ja voitto ilman veroja kasvaisi alle miinus [...]* eurosta [...]* euroon. Riskipositioita on tarkoitus huomattavasti pienentää. Henkilöstömäärää on tarkoitus vähentää vuoden 2001 noin 6 000: sta saneeratun konsernin yli [...]* vuonna 2006. Yksityisasiakastoimintojen kustannus-tuottosuhdetta on tarkoitus nostaa vuoden 2001 vähän alle [...]* prosentista vähän alle [...]* prosenttiin vuonna 2006.
(195)
Nämä toimenpiteet on jo suurimmaksi osaksi toteutettu lähes suunnitelmien mukaan. Vain Weberbankin, jolla on yhteensä noin 4,4 miljardin euron pääoma, myynti on viivästynyt, mutta se toteutuu todennäköisesti vuoden 2004 aikana. Mazarsin tekemää analyysiä vastaavasti komissio pitää suunnitelmaa tässä vaiheessa asianmukaisena perustana yksityisasiakastoimintojen pitkän aikavälin kannattavuuden palauttamiselle.
(196)
Alkuperäisen suunnitelman mukaan yksityisasiakkaiden alueella toteutetuista tai suunnitelluista toimenpiteistä suurin osa vaikuttaa samalla myös yritysasiakkaisiin, joihin liitetään tulevaisuudessa myös jäljelle jäävät julkishallinnon asiakkaiden toiminnot. Suunnitelman mukaan Berliinin ulkopuoliset yritysasiakastoiminnot lopetetaan. Tuottojen määrän olisi tarkoitus supistua vain vähän, mutta hallinnollisten kulujen kokonaismäärä supistuisi samana ajanjaksona vähän alle [...]* prosenttia ja voitto ilman veroja kasvaisi [...]* eurosta noin [...]* euroon. Riskipositioita on myös tarkoitus huomattavasti pienentää. Henkilöstön määrää supistettaisiin yli [...]* prosenttia. Yritysasiakastoimintojen kustannus-tuottosuhdetta on tarkoitus parantaa vuoden 2001 vähän alle [...]* prosentista yli [...]* prosenttiin.
(197)
Kuten Mazars on vahvistanut, nämä toimenpiteet oli jo suureksi osaksi toteutettu tai niiden toteutus edistyi täysin suunnitelmien mukaan. Komissio pitää todennäköisenä, että suunnitelman tässä vaiheessa toteutettavat toimenpiteet takaavat yritysasiakkaiden ja julkishallintoon kuuluvien asiakkaiden liiketoimintojen tyydyttävän kannattavuuden ja rajaavat pankin nämäkin toiminnot sen ydinliiketoimintaan Berliinin/Brandenburgin alueella.
(198)
Pääomamarkkinatoimintojen rakenne uudistetaan tarkoituksena vapauttaa omaa pääomaa vähentämällä vastaavasti riskipositioita ja parantamalla toimintojen tehokkuutta. Tätä tarkoitusta varten on tarkoitus yhdistää kaikkien pääomamarkkina-alueiden omat kaupankäyntitoiminnot (osakkeiden ja korkopapereiden osalta), erottaa ne selvästi asiakastoiminnoista ja supistaa niiden kokonaismäärää. Toiminnot on tarkoitus rajoittaa Saksaan, Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin, mutta luopua kehittyvien markkinoiden toiminnoista. Korkojohdannaisten määrää oli myös määrä supistaa huomattavasti ja rajoittua asiakaslähtöisiin positioihin. Toisaalta tarkoitus oli laajentaa vähemmän riskialtista asiakaskauppaa ennen kaikkea korkoinstrumenttien ja omaan pääomaan perustuvien tuotteiden osalta. Tuottojen määrää on tarkoitus supistaa vuosina 2001-2006 vain vähän, mutta hallinnollisten kulujen kokonaismäärä vähenisi samana ajanjaksona noin [...]* prosenttia ja voitto ilman veroja kasvaisi noin [...]* prosenttia. Riskipositioita ja henkilöstön määrää on tarkoitus vähentää noin [...]* prosenttia. Tavoitteena on pääomamarkkinatoimintojen kustannus-tuottosuhteen nostaminen vuoden 2001 yli [...]* prosentista noin [...]* prosenttiin vuonna 2006.
(199)
Suunnitelluista toimenpiteistä on - kuten Mazars vahvistaa - sittemmin toteutettu suurin osa tai ne edistyvät aikataulun mukaisesti. Komissio pitää tätä riittävänä kyseisen liiketoiminta-alueen tulevan tuottavuuden varmistamiseksi ja samalla pankin riskien rajoittamiseksi hallittavissa olevaan määrään. Toimintojen kohdistaminen asiakaskauppaan ja omien kaupankäyntitoimintojen niputtaminen yhteen sekä erottaminen organisatorisesti lisää komission mielestä avoimuutta, vähentää riskejä ja auttaa pankkia hallitsemaan ne aiempaa paremmin. Tämä riskipositioiden selkeä vähentäminen vapauttaa omaa pääomaa, mikä kasvattaa oman pääoman osuutta ja auttaa samalla varmistamaan pankin tulevaa kelpoisuutta toimia pääomamarkkinoilla, kun julkisen pankin asema ja valtion takausvastuu ovat poistuneet.
(200)
Kiinteistörahoitusliiketoimintojen rakenneuudistuksen alalla etusijalla on riskin pienentäminen. Tätä tarkoitusta varten olisi laadittava riskeistä luettelo, josta vakavimmat riskit pyrittäisiin asteittain poistamaan ja uudet liiketoimet rajoitettaisiin asiakkaisiin, jotka eivät merkitse suurta riskiä. Riskinhallintaa olisi laajennettava. Työskentelyprosessit on optimoitava ja riskien hallintaa on parannettava. Ydinliiketoimintoihin on tulevaisuudessa tarkoitus sisällyttää investointiyritysten ja asuntoja rakentavien yhtiöiden rahoitus ennen kaikkea valikoiduissa läntisen Saksan suurkaupungeissa, joihin kiinteistömarkkinoiden kriisi ei ole vaikuttanut voimakkaasti, sekä edelleen jossain määrin myös Berliinissä ja Brandenburgissa. Investointiyritysten rahoitus olisi suhteellisen vakaata ja vähäriskistä liiketoimintaa. Alueiden rajat ylittävä toimintojen kohdistaminen on tarpeen riskien hajauttamiseksi ja sijoitusten riittävän monipuolisuuden turvaamiseksi sekä alueellisten kasvupotentiaalien ja jo olemassa olevan alueellisen markkinatuntemuksen hyödyntämiseksi. Ilman alueiden rajat ylittäviä kiinteistörahoituksen komponentteja pankin luokitus ja jälleenrahoitusmahdollisuudet uhkaisivat heiketä merkittävästi. Sen sijaan kiinteistöliiketoimintojen riskialttiit osa-alueet, joiden tuotto on liian vähäinen, tulisi häivyttää. Pankki pitää realistisena mahdollisuuksiaan parantaa tulosta uusien liiketoimintojen avulla niiden kohdistusta muuttamalla.
(201)
Olemassa olevien liiketoimintojen tuloksen parantamiseksi olisi lisättävä riskiasiantuntijoiden käyttöä hoidettaessa vaarantuneita sitoumuksia. Sijoituksia tulisi tarkastella ja arvioida kriittisesti uudelleen, käyttäen tarvittaessa apuna ulkoisia arvioitsijoita, jotka toimivat omien lausunnonantajien toimeksiannosta ja yhteistyössä heidän kanssaan. Suoria käsittelykustannuksia ja henkilöstökustannuksia tulisi vuoteen 2005 mennessä alentaa noin [...]* prosenttia. Tärkeä keino parantaa tulosta olisivat myös tervehdyttämisstrategioiden kehittäminen vaarantuneita sitoumuksia varten sekä konserninlaajuisen, aiemmin vain tietyillä alueilla sovelletun riskienhallinnan käyttöönotto vuonna 2002, ja asianmukaisten ennakkovaroitusvälineiden käytön vakiinnuttaminen.
(202)
Tuottojen määrän on tarkoitus muuttua vuosina 2001-2006 runsaat [...]* prosenttia [...]*. Hallintokulujen määrä on sen sijaan tarkoitus saada samana ajanjaksona supistumaan noin [...]* prosenttia. Voiton ilman veroja pitäisi kasvaa selvästi negatiivisista luvuista vuoteen 2006 mennessä noin [...]* euroon. Riskipositioita on määrä vähentää yli [...]* prosenttia ja kiinteistörahoitustoimintojen kustannus-tuottosuhde on tarkoitus nostaa noin [...]* prosentista, käyttäen myös kuvattuja huomattavan suuret kustannukset aiheuttavia toimenpiteitä, joilla on tarkoitus rakentaa entistä tehokkaampi riskinhallintajärjestelmä, yli [...]* prosenttiin.
(203)
Nämä toimenpiteet on jo suureksi osaksi pantu täytäntöön tai niiden toteutus on enimmäkseen aikataulussa. Komissio pitää tavoitteeksi asetettuja toimenpiteitä pääasiassa oikeansuuntaisina. Tavoitteeksi asetettujen tietojen laatua koskevien parannusten toteuttaminen on tosin komission ja sen käyttämien neuvonantajien käsityksen mukaan vielä jäljessä suunnitellusta aikataulusta. Tämä epätyydyttävä tilanne voisi mahdollisesti haitata riskinhallintajärjestelmän toimintakykyä.
(204)
Komissio epäili Mazarsin analyysin mukaisesti myös pankin mahdollisuuksia kehittää tulevaisuudessa riittävä määrä tavoitteita vastaaviin voittomarginaaleihin yltäviä liiketoimintoja sellaisten asiakkaiden kanssa, joilla olisi alhainen riskiprofiili. Saksan antamien tietojen mukaan kiinteistörahoitusmarkkinat ovat näet hyvin tiukasti kilpaillut ja niillä on parhaillaan meneillään myös keskittymisprosessi. BGB: n tavoittelemat asiakkaat houkuttelisivat kiinteistöalan kiinnostavimpaan markkinasegmenttiin kuuluvana kohderyhmänä voimakkaasti myös muita tarjoajia. Tavoitteen jääminen saavuttamatta heikentäisi suoraan mahdollisuuksia tulevaisuuden tavoitteeksi asetettuun korkoylijäämään. Komission neuvonantajien toimittamiin kesältä 2003 peräisin oleviin lukuihin perustuva tuolloin vallinnut jälkeenjääneisyys uusien liiketoimintojen kehittämistavoitteista johtaisi kehityksen jatkuessa samanlaisena huomattavaan korkotuottovajaukseen. Jos tulokset jäisivät tulevaisuudessa entistä pahemmin jälkeen tavoitteista, myös puuttuvien korkotuottojen vaikutukset jyrkkenisivät vastaavasti. Riittävän uusien liiketoimien määrän kehittäminen riippuu ratkaisevalla tavalla Berliinin/Brandenburgin alueen markkinakehityksestä, jossa BGB: n toiminnan painopiste on ollut aikaisemmin ja on edelleen. Jos pankki ei menestyisi toiminnoissaan riittävän hyvin, tällä olisi pitkäaikainen vaikutus erityisesti BGB: n BerlinHyp-omistusosuuden arvoon. Siinä tapauksessa olisi välttämätöntä alentaa omistuksen nykyistä [...]* euron kirjanpitoarvoa, mikä rasittaisi pankin tulosta ja heikentäisi mahdollisesti sen peruspääomaosuutta. Tätä kysymystä käsitellään vielä tarkemmin jäljempänä (249 kappale). Komissio on yhdessä Mazarsin kanssa sitä mieltä, että pankin yleinen elinkelpoisuus ei kuitenkaan ole kiinteistörahoitusalalla vielä jatkuvien ongelmien vuoksi uhattuna.
(205)
Pankin suunnitelmiin kuuluu lakkauttaa kokonaan ulkomaisten suurasiakkaiden liiketoiminta-alue, joka käsittää myös Mergers & Acquisitions -neuvontatoiminnot ja Structured Finance -hankerahoituksen ja jota ei pidetä pankin ydintoimintoihin kuuluvana. Siksi se ei ole vuodesta 2002 enää periaatteessa aloittanut uusia tämän alueen liiketoimia. Erityisesti Structured Finance -alueella voimassa olevien pitkäaikaisten sitoumusten vuoksi välitön irrottautuminen näistä toiminnoista ei olisi kuitenkaan mahdollista, vaan ainoastaan laaja vetäytyminen noin [...]* prosentista riskipositioita rakenneuudistuskauden loppuun 2006 mennessä. Loput toiminnot lakkautettaisiin mahdollisimman pian lukuun ottamatta rajallista määrää vientiluottolaitosten kautta hoidettuja kansainvälisiä vientirahoitustapauksia ja osoitettuun maantuntemukseen perustuvaa tavarakaupan rahoitusta keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä tietyissä Keski- ja Itä-Euroopan kohdemaissa. Nämä toimet on sisällytetty pääomamarkkinatoimintoihin ja ne on tarkoitus säilyttää.
(206)
Tähän mennessä toteutetut toimintojen supistukset ovat olleet suurimmaksi osaksi aikataulun mukaisia. Komission ja Mazarsin käsityksen mukaan toimenpiteillä voidaan mahdollisimman pian järjestyneesti lakkauttaa kokonaan kyseinen liiketoiminta-alue ja vapauttaa riskipositioiden laajan purkamisen avulla suuret määrät omaa pääomaa tulevan toimintakyvyn varmistamiseksi pääomamarkkinoilla. Tästä ydintoimintaan kuulumattomasta suhteellisen riskialttiista ja suurin yksittäisiin rahoitustoimintoihin perustuvasta alueesta luopuminen vapauttaa myös pankin johdon täyttämään paremmin ensisijaisia tehtäviään toiminnan painopistealueilla. Alkuperäistä toiminnoista luopumissuunnitelmaa tosin muutettiin kesäkuussa 2003 vuoden 2002 epäsuotuisten markkinaolosuhteiden vuoksi. Tämä voisi johtaa tiettyihin, vaikkakin kokonaisuuden kannalta vähämerkityksisiin viivästymisiin riskipositioiden vähentämisessä.
(207)
Ilmoituksensa täydennykseksi Saksa tarjosi komission menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen antamassaan vastauksessa kiinteistöpankkipalvelutoimintojen supistamisen lisäksi korvaavana lisätoimenpiteenä niiden täydellistä irrottamista ja - joitakin harvoja markkinoilla myyntikelpoisia vielä määrittelemättömiä yhtiöitä lukuun ottamatta - niiden siirtoa Berliinin osavaltiolle vuoden 2005 loppuun mennessä. Tästä toimenpiteestä tuli näin ollen osa rakenneuudistussuunnitelmaa. Siihen sisältyvät kaikki kiinteistöpankkipalveluja tarjoavat yhtiöt, joita huhtikuussa 2002 annettu riskisuoja koskee, kuten erityisesti IBAG, Bavaria, IBV, IBG ja LPFV.
(208)
Huhtikuussa 2002 syntynyt riskisuoja koskee kaikkia pankin vanhoista kiinteistöpankkipalveluihin kuuluvista liiketoimista johtuvia riskejä, jotka olivat syntyneet ennen edellä mainittuja kuhunkin tapaukseen sovellettavia määräpäiviä. Tästä seuraa, että pankkia koskivat enää sellaisten kiinteistöpankkipalvelutoimintojen riskit, jotka olivat syntyneet asianomaisten määräaikojen jälkeen. Koska kiinteistöpankkipalvelumarkkinoita on edelleen pidettävä ongelmallisina ja niitä koskevia ennusteita erittäin epävarmoina, komissio katsoo neuvonantajansa Mazarsin tavoin, että kiinteistöpankkipalveluun kuuluvien uusien liiketoimintojen jatkuva ja selkeä supistaminen edistää merkittävällä tavalla alueellisen pankin pitkän aikavälin elinkelpoisuutta ja keskittymistä ydinliiketoimintaansa. Riskisuojan piiriin kuuluvien vanhojen liiketoimintojen siirto Berliinin osavaltiolle markkinahintaan mahdollistaa pankille myös tähän saakka ydinliiketoiminnan ulkopuolelle sidottujen resurssien vapauttamisen, vaikka jo riskisuojattujen vanhojen liiketoimien siirto ei sellaisenaan vaikuttaisikaan merkittävästi pankin riskitilanteeseen.
(209)
Mazarsin tavoin komissio pitää täydellistä luopumista kiinteistöpankkipalvelujen liiketoiminta-alueesta selkeänä ja taloudellisesti järkevänä toimenpiteenä, joka todennäköisesti edistää pankin tuloksen vakauttamista pitkällä aikavälillä. Myös pääomamarkkinat suhtautunevat tähän toimenpiteeseen näin ollen myönteisesti, ja sen pitäisi helpottaa pankin suunniteltua yksityistämistä.
(210)
Suunniteltu henkilöstömäärän supistaminen rakenneuudistusajanjaksona 2001-2006 on koko konsernin osalta noin 8 500 henkeä, eli lähes 60 prosentin vähennys yli 15 000: sta runsaaseen 6 600: aan. Syyskuun 30 päivään 2003 mennessä oli päästy yhteensä noin 10 000 työntekijän tasolle, eli väheneminen oli ollut lähes 5 200 eli noin 35 prosenttia. Nämä luvut vastaavat hyvin asetettua aikataulua.
(211)
Rahoitustoimenpiteet ovat komission ja sen neuvonantajan Mazarsin käsityksen mukaan välttämättömiä ja oikeasuhteisia BGB: n taloudellisen vakauden palauttamiseksi maksukyvyn ja pääomasuhteen osalta, BGB: n jälleenrahoituksen varmistamiseksi pääomamarkkinoilla ja BGB: n rakenneuudistuksen rahoittamiseksi. Rahoitustoimenpiteet koostuvat sekä omaan pääomaan että myös vieraaseen pääomaan liittyvistä toimenpiteistä. Tarkemmin niistä voidaan todeta seuraavaa:
(212)
Komissio katsoo, että myymällä omaisuutta ja omistusosuuksiaan pankki saa käyttövaroja ja sen ydintoimintoihin kuulumattomat riskipositiot vähenevät. Ei voida kuitenkaan nähdä, että näillä toimenpiteillä voitaisiin lopulta saada merkittäviä kirjanpidollisia voittoja.
(213)
Pankin jälleenrahoitustoiminta tukeutuu lähinnä kolmeen pilariin: Säästötalletukset (noin kolmannes), pankkitalletukset (noin kolmannes) ja velkakirjasitoumukset (noin neljännes). Konsolidoidut sitoumukset supistuivat vuoden 2001 lopun 185 miljardista eurosta vuoden 2003 puoliväliin mennessä 32 miljardilla eurolla 153 miljardiin euroon. Tämä määrä ylitti selvästi vuodelle 2003 suunnitellun runsaiden 160 miljoonan euron tavoitteen. Vuoteen 2006 mennessä määrän pitäisi supistua edelleen alle [...]* euroon.
(214)
Valmistautuakseen valtion takausvelvoitteiden poistumiseen pankki pyrkii muuttamaan sillä olevan suhteellisen suuren määrän lyhytaikaisia sitoumuksia keskipitkän ja pitkän aikavälin sitoumuksiksi sekä palaamaan pääomamarkkinoille vakuudettomien sitoumusten alueella. Tätä tarkoitusta varten pankki on asettanut vakuudellisten ja vakuudettomien sitoumusten antamiselleen tavoitteita ja pyrkii näin rakentamaan uudelleen pääomamarkkinoiden luottamusta sekä laajentamaan sijoittajapohjaansa. Pankki on neuvotellut luokituslaitosten kanssa realistisesti saavutettavissa olevista luokituksista rakenneuudistussuunnitelman toteuttamisen onnistuessa perusvaihtoehdon mukaista skenaariota vastaavasti (A- tai A3-luokka). [...]*. Silloin jälleenrahoituskustannusten lasketaan kaiken kaikkiaan nousevan keskimäärin [...]* peruspistettä valtiontakausten jäätyä pois vuoden 2005 puolivälissä.
(215)
Komissio pitää Mazarsin vahvistamalla tavalla pankin jälleenrahoitusstrategiaa ja siihen liittyen erityisesti laadittua perusskenaariota sekä sen mukaisesti laskettuna vastaavasti nousevia jälleenrahoituskustannuksia periaatteessa uskottavina. Pankin tulevia jälleenrahoitusmahdollisuuksia tosin vaarantaa markkinaosapuolten mahdollinen pidättyvyys erityisesti silloin, jos pankin tulokset jäävät odotettua heikommiksi. Tällaisessa tapauksessa voitaisiin odottaa jälleenrahoituskustannusten nousevan. Nykytilanteessa ei voida myöskään täysin ennustaa, missä määrin markkinat ovat kyllästetyt vuoden 2005 puolivälissä, jolloin kaikki Saksan julkiset pankit menettävät valtiontakauksensa. Tiettyjen arvopapereiden kohdistaminen voisi tuolloin ainakin vaikeutua.
(216)
Tästä syystä komissio pitää riskipositioiden vähentämistä edelleen rakenneuudistussuunnitelman menestyksekkään toteuttamisen tärkeänä edellytyksenä. Jos kuvattuja ongelmia esiintyisi tulevaisuudessa, pankki voisi torjua niitä tehokkaasti lisäämällä ponnistuksiaan riskipositioiden purkamiseksi, mikä vaikuttaisi myönteisesti pääomamarkkinoiden luottamukseen.
(217)
Tärkeä edellytys pääomamarkkinoiden luottamuksen varmistamiseksi on myös riittävän peruspääomaosuuden luominen käytettäväksi puskurina mahdollisia tappioita vastaan. Peruspääomaosuus riippuu toisaalta riskipositioiden määrästä ja toisaalta varsinaisen peruspääoman määrästä. Pankki pyrkii rakenneuudistuskauden loppuun mennessä saavuttamaan yli 7 prosentin peruspääomaosuuden. Elokuun 2001 pääomanlisäyksen ylittävää pääomatukea muilta omistajilta pankin pääomaosuuden parantamiseksi ei kuitenkaan ole odotettavissa ennen yksityistämistä vuoden 2007 lopussa. Pankin on tästä syystä käytettävä peruspääomaosuutensa korottamiseen erityisesti riskipositioiden vähentämistä tai omaisuuden myyntiä.
(218)
Komissio tietää, että lain määräämä peruspääoman 4 prosentin vähimmäisosuus ei riitä takaamaan pankille sen päivittäisissä toiminnoissa tarvitsemaa liikkumavaraa. Pelastustukea koskevassa 25 päivänä heinäkuuta 2001 tehdyssä päätöksessä komissio oli sen vuoksi tunnustanut pankin toiminnan jatkuvuuden kannalta tarpeelliseksi peruspääomaosuudeksi 5 prosenttia. Tämä päätös perustui ennen kaikkea silloisen BAKredin kirjeeseen. Komissio tietää myös, että Mazarsin vahvistuksen mukaan 6 prosentin peruspääomaosuudet ovat tavallisia rahoitusmarkkinoiden asettamina kynnysarvoina, jota pienemmillä osuuksilla kyseisen laitoksen vakavaraisuus kyseenalaistetaan ja rahoitusmarkkinoiden luottamus siihen kärsii. Mazarsin mukaan luokituslaitokset ovat taipuvaisia pitämään peruspääomaosuutta osoituksena pankin taloudellisesta vahvuudesta, joten luottolaitokset tavallisesti ylittävät laissa määrätyn pääomaosuuden varmistaakseen itselleen sellaisen luokituksen, joka mahdollistaa niille pääsyn kansainvälisille pääomamarkkinoille siedettävin ehdoin. Yli 6 prosentin pääomaosuus voi olla järkevä ottaen huomioon Basel II: n puitteissa tehdyt kansainvälisten sopimusten uudistukset ja valtiontakausten poistuminen. Näin täytettäisiin markkinoiden vakavaraisuuden parantamista koskevat odotukset erityisesti Landesbank-pankkien osalta ja voitaisiin parantaa luottoluokitusta. Pankki tavoittelee pääsyä A-luokkaan ja pitää siksi tarpeellisena vähintään 7 prosentin peruspääomaosuutta. Perustuen markkinoilla havaittuihin vertailulukuihin (joiden mukaan sektorin keskimääräinen 6 prosentin peruspääomaosuus Saksassa on kansainvälisesti katsoen suhteellisen alhainen ja eurooppalaisella tasolla arvostettujen luottolaitosten keskiarvo on vähintään 8 prosenttia) komission neuvonantaja Mazars pitää keskipitkällä aikavälillä noin 6-7 prosentin peruspääomaosuutta välttämättömänä.
(219)
Myös komissio pitää Mazarsin tavoin keskipitkällä aikavälillä tarkoituksenmukaisena peruspääomaosuuden yli 6 prosentin korotustavoitetta. Osuuden korottaminen yli 6 prosenttiin on komission mielestä kuitenkin vain pankin omien etujen mukaista ja kuuluu sen vastuulle, eikä sen rahoittaminen valtiontuilla ole mahdollista. Pankin kilpailijat katsovat näet olevansa samassa markkinatilanteessa, mutta ne joutuvat kukin korottamaan omaa peruspääomaosuuttaan omin voimin ilman valtiontukia. Lupa korottaa peruspääomaosuutta valtion varoin 6 prosenttia ylittävälle tasolle asettaisi näin ollen pankin ansiottomasti sen kilpailijoita edullisempaan asemaan ilman, että se olisi päätösajankohtana pankin elinkelpoisuuden kannalta ehdottoman välttämätöntä. Siinä tapauksessa tukea ei olisi rajoitettu ehdottomasti tarvittavaan vähimmäismäärään.
(220)
Tästä syystä komissio on pitänyt kiinni kannastaan, että Euroopan komission valtiontukien tutkintamenettelyyn C 48/02 perustuvien osavaltion mahdollisten takaisinmaksuvaatimusten käsittelyä koskevan Berliinin osavaltion ja pankin välisen 26 päivänä joulukuuta 2002 tehdyn sopimuksen mukaisesti mahdollinen takaisin perittävä määrä jätettäisiin pankkiin pääomatukena vain sen suuruisena, kuin on välttämätöntä 6,0 prosentin peruspääomaosuuden (tai 9,7 prosentin kokonaispääomaosuuden, joka on tunnustettu jo pelastustukea koskevassa päätöksessä) saavuttamiseksi vuoden 2002 tilinpäätöksen perusteella. Komissio voi hyväksyä kyseisen sopimuksen kuitenkin vain niiltä osin, kuin sen mukaisesti laskettu määrä ei myöskään 1 päivänä tammikuuta 2004 ja samalla komission päätöksen tekoajankohtana ajankohtaisten lukujen perusteella johda 6,0 prosentin peruspääomaosuuden ylittymiseen BGB-konsernissa (ottaen huomioon Saksan lupaama 279 kappaleessa kuvattu IBB: n irrottaminen konsernista).
(221)
Samoista syistä komissio on pyrkinyt pitämään voimassa Saksan itselleen asettamaa velvoitetta jättää pankille tukiliiketoimintojen lopettamisen yhteydessä vuonna 2005 IBB-rahastosta vain sellainen määrä, kuin on tarpeen 6 prosentin peruspääomaosuuden säilyttämiseksi 1 päivästä tammikuuta 2004 laskettuna. Tätä toimenpidettä on pidettävä osana korvauksia, jotka pankin on suoritettava tuesta aiheutuvien kilpailun vääristymien rajoittamiseksi kilpailijoiden edun vaatimalla tavalla. Palauttamalla IBB-rahasto mainitussa laajuudessa varmistetaan, ettei pankki saa tukiliiketoimintojen lopettamisen yhteydessä haltuunsa pitkän aikavälin elinkelpoisuuden vuoksi välttämätöntä vähimmäismäärää ylittävää peruspääomaosuutta, jota se voisi käyttää toimintojensa laajentamiseen tähtäävien ja kilpailijoita vahingoittavien liiketoimintastrategioiden edistämiseen. Jos pankki haluaa myöhemmin korottaa peruspääomaosuuttaan, sen on saavutettava tämä tekemällä tarvittavat muutokset riskivastaaviinsa tai kasvattamalla rahastojaan omin ponnistuksin taikka hankkimalla yksityistämisen yhteydessä tai sen jälkeen markkinoilta lisää omia varoja.
(222)
Kaiken kaikkiaan komissio on yhtä mieltä Mazarsin kanssa siitä, että pankki tulee omien liiketoiminnallisten etujensa nimissä toteuttamaan pitkällä aikavälillä kaikki toimenpiteet saavuttaakseen sellaisen peruspääomaosuuden, joka takaa pankille tyydyttävän luokituksen. Pankin antamien tietojen mukaan osuus on vähintään 7 prosenttia. Peruspääomaosuuden kasvattamiseksi omin voimin [...]* prosentista vähintään 7 prosenttiin pankilla on käytettävissään rakenneuudistuskauden loppuun vuonna 2006 lähes kolme vuotta. Komissio pitää realistisina mahdollisuuksia toteuttaa tarvittavat toimenpiteet peruspääomaosuuden edelleen kasvattamiseksi kyseisen ajanjakson aikana.
(223)
Komissio ei pystynyt poistamaan keväällä 2003 sen oman analyysin perusteella jäljelle jääneitä yksityistämismenettelyn epäonnistumisesta ja vuoden 2002 hyvin negatiivisesta kokonaistuloksesta johtuvia pankin elinkelpoisuutta koskevia epäilyksiä. Ennen kaikkea kiinteistörahoitusalaan kuuluvia luottoriskejä ei myöskään näyttänyt Saksan antamien tietojen perusteella olevan mahdollista tehokkaasti irrottaa konsernista ilman uusia tukia. Näin ollen komissio varmisti riippumattomien asiantuntijoiden avulla, että pankki on joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta luonut myös riittävät varotoimenpiteet olemassa olevien riskien varalta ja muodostanut tarvittavat varaukset. Komission neuvonantaja Mazars on suositellut näitä yksityiskohtia ajatellen toimenpiteitä komission käytettävissä kesällä 2003 olleen rakenneuudistussuunnitelman mukauttamiseksi. Pankki muutti komission kehotuksesta suunnitelmaa näiden suositusten mukaisesti ja toimitti 29 päivänä tammikuuta 2004 muutetun rakenneuudistussuunnitelman komissiolle. Eriteltynä muutokset ovat seuraavat:
(224)
Pankin luottokannasta otetun tarkoitukseen soveltuvan pistokokeen analyyttisesti tutkittuaan komission neuvonantaja on ehdottanut, että riskeihin varautumista lisättäisiin asteittain rakenneuudistuskauden loppuun mennessä perusskenaarion mukaisesti [...]* eurolla ja huonoimman vaihtoehdon skenaarion mukaisesti [...]* eurolla. Se on myös havainnut huonoimman vaihtoehdon skenaariossa puutteen, jonka korjaaminen vaatii riskeihin varautumista vielä [...]* eurolla. Viimeksi mainittu määrä jakautuu [...]* euroon vuodelle 2003, [...]* euroon vuodelle 2004, [...]* euroon vuodelle 2005 ja [...]* euroon vuodelle 2006. Muutoin riskeihin varautumista on pidettävä asianmukaisena. Tosin yhden ainoan suuren lainan jääminen maksamatta johtaisi mahdollisesti riskeihin varautumisen ylitykseen. Tämä koskee erityisesti hankerahoitustoimintaa lentoliikenteen, energian ja teleliikenteen aloilla. Huonoimman vaihtoehdon skenaariossa varaudutaan tähän liittyviin riskeihin [...]* eurolla. Koska suurten lainojen suhteellinen osuus lainakannasta on suuri, komissio on - kuten myös Mazars vahvistaa - tietoinen siitä, että varautumisessa huomioon otettujen riskien ylittyminen yhden suuren lainan jäädessä maksamatta voi kohota vähintään [...]* euron määrään. Jos konkreettisia, aiemmin tuntemattomia merkkejä tällaisesta lainan maksamatta jäämisestä ilmenisi, pankin tulisi vastaavasti korottaa riskeihin varautumistaan. Komissio edellyttää Mazarsin analyysin pohjalta, että pankin on kyettävä omin voimin toteuttamaan tällainen toimenpide.
(225)
Kun rakenneuudistussuunnitelmaa on sittemmin parannettu sisällyttämällä siihen komission neuvonantajan Marzarsin ehdottamat toimenpiteet, komissio pitää varautumista tiedossa oleviin riskeihin riittävänä. Komissio pitää tässä yhteydessä myönteisenä, että pankin johto on ryhtynyt kaiken kaikkiaan riittäviin toimenpiteisiin tarvittavan riskinhallintajärjestelmän rakentamiseksi. Järjestelmän luominen on edennyt hyvin, mutta se on vielä kesken. Komissio luottaa siihen, että pankki jatkaa tätä prosessia hyvin tuntemansa oman edun nimissä yhtä päättäväisesti kuin tähänkin saakka. Komissio tietää, että pankin tuleva kannattavuus on merkittävästi riippuvainen talouskehityksen jatkumisesta ennen kaikkea Berliinissä ja viidessä uudessa osavaltiossa. Kyseisiä riskejä ei komission käsityksen mukaan voi kuitenkaan nykytilanteessa arvioida luotettavasti ja ne kohdistuvat eri tavoin kaikkiin alueella toimiviin yrityksiin. Komissio katsoo, että rakenneuudistussuunnitelmaan kuuluvat, kuitenkin oikeasuuntaiset toimenpiteet ovat riittävät. Ehdotonta varmuutta ei taloudellisessa prosessissa luonnollisesti voida koskaan saavuttaa.
(226)
Pankin liiketoiminnot pääomamarkkinoilla tuottavat rakenneuudistuskauden aikana noin prosenttia sen [...]* liiketuloksesta. Tämä osoittaa, että kyseiset liiketoimet ovat pankin kannattavuuden kannalta olennaisen tärkeitä. Vaikuttaa ilmeiseltä, että näihin liiketoimiin liittyvät riskit on pankin elinkelpoisuuden varmistamiseksi kyettävä hallitsemaan asianmukaisesti. Toisaalta tämä on mahdollista siirtämällä liiketoimien painopiste omasta kaupasta asiakaslähtöisiin toimintoihin. Pankin riskipositioita vähennetään tässä yhteydessä vuosina 2002-2006 [...]*, ja samalla pyritään [...]* euron keskimääräisiin tuottoihin. Toisaalta riskejä valvotaan käyttämällä riskinhallintajärjestelmää, jota komission neuvonantaja pitää tutkimustensa perusteella kaiken kaikkiaan riittävänä. Tosin se suosittelee, että pankin riippuvuutta koronmuutoksista tulisi vähentää purkamalla pankkitoimintoihin kuuluvia positioita. Komissio katsoo kyseinen suositus huomioon ottaen, että pääomamarkkinatoiminnoista johtuvat riskit ovat hallittavissa, ja pitää kyseisen liiketoiminta-alueen kannattavuutta varmistettuna.
(227)
Komission neuvonantaja Mazars on paneutunut perusteellisesti riskiongelmiin, joka johtuvat BGB: n BerlinHypistä omistaman osuuden arvostuksesta. BerlinHyp-osuuden kirjanpitoarvo on [...]* euroa. Jos BerlinHyp ei kiinteistömarkkinoilla vallitsevan tilanteen edelleen heiketessä pystyisi täyttämään tavoitteeksi asetettuja ehtoja, liiketoimintasuunnitelmaa olisi muutettava. Tässä tapauksessa mahdollisesti kasvaneiden riskien vuoksi jouduttaisiin silloin mukauttamaan myös diskonttauskerrointa, ja sovellettavaksi voisi tulla uusia riskipreemioita. Tällaisessa skenaariossa tuloksena voisi olla jopa BerlinHypin [...]* markkinahinta, [...]*.
(228)
Omistusosuuden kirjanpitoarvon [...]* euroa ja oman pääoman nettoarvon [...]* euroa välisestä erotuksesta aiheutuu perusskenaariossa arvonalennusriski. Näin ollen arvonalennusriskin määrä on noin [...]* euroa. Varovaisemmaksi muutetussa liiketoimintasuunnitelmassa tämä arvonalennusriski otettiin huomioon ja se sisällytettiin tilinpäätökseen vuosilta 2003 ja 2004. Komission kehotuksesta rakenneuudistussuunnitelmaa muutettiin ja arvonalennusriskit otettiin vastaavasti huomioon. Samalla korotettiin komission neuvonantajan suosituksen mukaisesti pessimistisen skenaarion arvonalennusriskiä [...]* eurolla. Tällä toimenpiteellä ei kuitenkaan ole komission kokonaisarvion kannalta ratkaisevaa vaikutusta.
(229)
Komissio pitäisi riskien rajoittamiseksi ja kiinteistörahoitusliiketoimintojen tulevan kehittämisen epävarmuuden vuoksi pankin pitkän aikavälin elinkelpoisuuden varmistamisen kannalta toivottavana, että konserni luopuisi ainakin suurimmasta osasta näitä liiketoimintoja tai supistaisi niitä. Tämän vuoksi komissio suosittelee Saksalle BerlinHypin myymistä erillisenä yksikkönä, mikä parantaisi muun konsernin yksityistämismahdollisuuksia. BerlinHyp käsittää noin kaksi kolmannesta konsernin kaikista kiinteistörahoitustoiminnoista ja sen myynti on teknisesti suhteellisen helppo toteuttaa myymällä BerlinHypin osakkeet. Jäljelle jäävä kolmannes on keskittynyt BGB: hen ja LBB: hen, ja sen rakenne tulisi uudistaa pankin kiinteistörahoitusliiketoimia varten laatiman strategian mukaisesti. Näillä toimenpiteillä jäljelle jäävän konsernin tulevien riskien kokonaismäärä supistuisi reilusti yli puolella.
(230)
Saksa tosin toimitti komissiolle tietoja, joiden mukaan BerlinHypin välittömästä myynnistä voisi aiheutua pankille kestämättömiä seurauksia. Siksi komissio pyytää Saksaa myöhempänä ajankohtana selvittämään, voitaisiinko BerlinHypin erillinen myynti toteuttaa realistisesti arvioiden onnistuneesti ja pankin kannalta hyväksyttävin ehdoin, eli suurin piirtein BerlinHypin omaa nettopääomaa vastaavan hintaan, ja milloin myynti siinä tapauksessa voitaisiin toteuttaa. Näin kirjanpitoarvon alennuksista aiheutuvia mahdollisia tappioita voitaisiin rajoittaa ja pankkiin sekä ohjautuisi käteisvaroja että sen omaa pääomaa vapautuisi. Saksa on vastaavasti ilmoittanut komissiolle aikomuksestaan joko myydä BerlinHyp erikseen tai koko BGB: n yksityistämisen yhteydessä vuoden 2007 loppuun mennessä.
(231)
BGB: llä on oikeus vaatia Berliinin osavaltiolta 24,99 prosenttia LBB: n voitoista ja sen lakkauttamisesta tulevista tuotoista, ja lisäksi se omistaa LBB: stä 75,01 prosentin äänettömän osuuden.
(232)
Komission neuvonantaja Mazarsin mielestä tämän vaateen arvostusta BGB: n kirjanpidossa on syytä tarkistaa, koska sen perustana oleva LBB: n arvo olisi laskelmien pohjana käytetyn vuoden 1998 jälkeen pienentynyt. Mahdollinen arvonalennus rasittaisi kertaluontoisesti konsernin voittoa ilman veroja vuonna 2005 pessimistisen skenaarion mukaan noin [...]* eurolla ja optimistisen skenaarion mukaan [...]* eurolla.
(233)
Neuvonantajansa suosituksen mukaisesti komissio pitää näin ollen tarpeellisena tämän arvonalennuksen vaikutuksen ottamista asianmukaisesti huomioon rakenneuudistussuunnitelmassa niin, että arvonalennus on [...]* euroa perusskenaariossa ja tähän saakka huomioon otetun [...]* euron arvonalennuksen ylittävä arvonalennus huonoimman vaihtoehdon skenaariossa on [...]* euroa. Nämä alustavasti arvioidut mukautukset riippuvat LBB: n tarkasta arvostuksesta yrityksenä ja lopullisesti ne olisi toteutettava vasta silloin, kun arvostus vielä nyt avoimien LBB: tä koskevien seikkojen konkretisoiduttua (IBB: n irrottamisen jälkeen jäävä IBB-varauksen tarkka suuruus, IBB: n tukiomaisuuden hyvittämistä koskeva komission päätös) on tehty. Komissio ei kuitenkaan katso, että tästä pankin konsolidoituun peruspääomaan kohdistuva vaikutus olisi omiaan vaarantamaan konsernin elinkelpoisuutta, koska pankki kykenee [...]* prosentin tai jopa sitä suuremman peruspääomaosuutensa turvin häivyttämään kyseisen vaikutuksen.
(234)
BGB: n konsolidoidun kirjanpidon muuntaminen IFRS: n (International Financial Reporting Standards) kansainvälisten tilinpäätösstandardien mukaiseksi vuonna 2005 vaatii muun muassa eläkerahastojen uudelleenarvostusta. Tämä voisi komission neuvonantaja Mazarsin arvion mukaan vaikuttaa kielteisesti konsolidoituun omaan pääomaan, joka on noin [...]* euroa. Lisäksi on tosin otettava huomioon, että IFRS-standardin käyttöönotosta voi aiheutua myös päinvastaisia vaikutuksia muita tase-eriä mukautettaessa. Nämä eivät ole komission eikä sen neuvonantajan mielestä tällä hetkellä luotettavasti arvioitavissa. Vaikka kyseiset tasevaikutukset olisivat kaiken kaikkiaan negatiivisia, ei ole odotettavissa, että ne voisivat kaiken kaikkiaan haitata pankin elinkelpoisuutta. IFRS-standardin käyttöönotto johtaa vain osittaiseen jo tunnettujen tosiasioiden uudelleenarviointiin, ei kuitenkaan uusien riskien paljastumiseen. Sitä paitsi se koskee kaikkia eurooppalaisia yrityksiä, joiden on tehtävä IFRS: n mukaiset muutokset ja ratkaistava mahdollisesti syntyvät siirtymäkauden ongelmat yhteistyössä toimivaltaisten valvontaviranomaisten kanssa. Pankin elinkelpoisuus riippuu pikemminkin sen taloudellisesta suorituskyvystä ja riskinhallintakyvystä, joita on arvioitava erikseen.
(235)
Pankin kyky luoda uutta liiketoimintaa eri toiminta-alueillaan on sen elinkelpoisuuden ja yksityistämismahdollisuuksien kannalta ratkaiseva tekijä. Pankki on tehnyt markkina-asemaansa ja tulevia mahdollisuuksiaan markkinoilla koskevia tutkimuksia, joita se on käyttänyt tulevan liiketoimintastrategiansa perustana.
(236)
Tämä osoittaa, että suunnitelmat ja strategiat ovat useimpien liiketoiminta-alueiden osalta realistisia. Pankin tarkoituksena on esitellä uusia tuotteita ja ottaa käyttöön markkinointikanavia. Kuten edellä on todettu, komissio pitää kuitenkin kiinteistörahoituksen alueeseen kuuluvia määrällisiä ja laadullisia tavoitteita sekä strategiaa liian optimistisina. [...]*. Tämä riippuu ratkaisevasti yleisen taloustilanteen kehittymisestä mutta myös pankin kyvystä reagoida markkinatilanteen muutoksiin ja asiakkaiden tarpeisiin, joten komissio ei pysty nykytilanteen pohjalta antamaan asiasta lopullista arviotaan. Jos pankki ei onnistuisi saavuttamaan kestävällä tavalla tavoitteitaan, sen elinkelpoisuus tuntuisi vaarantuvan erityisesti silloin, jos kiinteistörahoitustoiminnot jatkuisivat nykyisessä laajuudessaan. Jos tavoitteeksi asetettujen ehtojen saavuttaminen ei onnistuisi tilanteessa, jossa kiinteistörahoitustoimintoja on selvästi supistettu, myös määrälliset vaikutukset jäisivät huomattavasti pienemmiksi, ja ne olisi helpompi tasoittaa pankin muiden toimialueiden avulla.
(237)
Vasta saatuaan syksyllä 2003 neuvonantajansa Mazarsin rakenneuudistussuunnitelmaa koskevan lausunnon perusteella riittävän varmuuden pankin elinkelpoisuudesta ja erityisesti riskeihin varautumisen periaatteellisesta asianmukaisuudesta komissio pystyi harkitsemaan ehdotettuja tukia koskevaa myönteistä päätöstä, vaikkakin sillä ehdolla, että tarjotut korvaavat toimenpiteet voitaisiin katsoa riittäviksi. Kuten jäljempänä on esitetty (ks. 257 kappale ja seuraavat), komissiolla oli edelleen asiasta huomattavia epäilyksiä koskien erityisesti vähittäispankkitoimintaa, jossa pankin asema Berliinin alueellisilla markkinoilla oli merkittävä, mutta myös kiinteistörahoitustoimintaa, joka sekin hyötyi merkittävästi tuista. Kiinteistörahoitustoimintaa tarkasteltaessa on myös otettava huomioon, että komission asiantuntijat olivat ilmoittaneet epäilevänsä pankin kykyä hankkia riittävästi uusia tämän alan liikeyhteyksiä. Näin ollen komission käsityksen mukaan ainakin merkittävän osan kiinteistörahoitustoiminnasta erillinen myynti korvauksena kilpailijoille parantaisi periaatteessa myös jäljelle jäävän konsernin elinkelpoisuutta ja yksityistämisnäkymiä.
(238)
Tähän mennessä esitetyn rakenneuudistussuunnitelman ja neuvonantajansa päätelmien perusteella komissio pyysi syksyllä 2003 Saksaa määrittämään Berliner Bankin (liiketoimintojen määrällä laskettuna noin neljännes - kolmannes BGB: n vähittäisliiketoiminnoista) keskipitkällä aikavälillä toteutetun erillisen myynnin vaikutukset vuoden 2005 loppuun mennessä ja BerlinHypin (noin kaksi kolmannesta BGB: n kiinteistörahoitustoiminnoista) osalta vastaavat tiedot vuoden 2006 loppuun mennessä. Näin komissio saisi tilaisuuden todeta, voisivatko tällaiset lisäkorvaustoimenpiteet taas vaarantaa tähänastisen rakenneuudistussuunnitelman perusteella periaatteessa varmistetun pankin elinkelpoisuuden.
(239)
Saksa tai pankki tekivät aluksi yhteenvedon lähtötilanteesta. Kesäkuun 24 päivänä 2003 päivätyn keskipitkän aikavälin suunnitelman perusteella määritettiin odotettavissa olevat lisärasitteet, jotka aiheutuisivat komission neuvonantajan ehdotusten sisällyttämisestä suunnitelmaan, jo luvatusta kiinteistöpankkipalvelutoimintojen irrottamisesta konsernista ja IBB: n erottamisesta erilliseksi yhtiöksi. Kaiken kaikkiaan nämä kolme toimenpidettä aiheuttaisivat vuosina 2003-2006 perusskenaarion mukaan kertaluontoisina kokonaisrasituksina -[...]* euroa, mistä -[...]* euroa johtuisi riskeihin varautumisen tehostamisesta ja -[...]* euroa negatiivisesta myyntituotosta tai omistusosuuksien kirjanpitoarvojen arvostuksen alentamisesta ja muista kiinteistöpankkipalveluja tarjoavien tytäryhtiöiden IBG: n ja IBAG: n irrottamiseen konsernista liittyvien transaktioiden seurauksista. Edellä mainittujen kolmen toimenpiteen keskipitkän tai pitkän aikavälin vaikutukset olisivat kuitenkin vähäisiä. Suunnitelman mukainen tulos vuodelta 2006 ilman veroja supistuisi vain hyvin vähän, noin [...]* eurolla, eli [...]* eurosta (24 kesäkuuta 2003 laaditun keskipitkän aikavälin suunnitelman mukaisesti) [...]* euroon (uuden laskelman mukaisesti). Näin ollen pankki voisi kaiken kaikkiaan toteuttaa toimenpiteet ilman nykyiseen suunnitelmaan tehtäviä merkittäviä muutoksia. Kesäkuun 24 päivänä 2003 tehty keskipitkän aikavälin suunnitelma perustui konsernin [...]* tavoiteluokitukseen ja oman pääoman [...]* prosentin tuottotavoitteeseen vuodelta 2006.
(240)
Sen sijaan Saksan ja pankin antamien tietojen mukaan Berliner Bankin myynti vuoden 2005 loppuun mennessä vaikuttaisi konsernin keskipitkän aikavälin suunnitelmiin kielteisesti. Kaiken kaikkiaan kertaluontoisia vaikutuksia kertyisi ajanjaksolla 2003-2005 [...]* euroa, josta [...]* euroa olisi myynnistä aiheutuvia ylimääräisiä kustannuksia ja loput varauksia henkilöstöä, tietotekniikkaa, rakennuksia ja ylimääräistä rakenneuudistusta varten. Suunnitelman mukainen tulos ilman veroja supistuisi keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä vuonna 2006 [...]* eurosta (edellä mainittujen kolmen toimenpiteen vuoksi muutetun keskipitkän aikavälin suunnitelman mukaisesti) noin [...]* eurolla vähän alle [...]* euroon. Tästä noin puolet johtuisi Berliner Bankilta konsernille tulevan voitto-osuuden poisjäännistä ja loput henkilöstön määrän vähentämisen viivästymisestä, suunniteltujen provisiotuoton lisäysten poisjäännistä ja muista (kiinteistä) kustannuksista (joiden syynä ovat ennen kaikkea Back Office -toimintojen mittakaavahaitat). Tämä laskelma perustui tosin oletukseen, että tarjoajien määrän maksimoimiseksi Berliner Bank myytäisiin itsenäisenä pankkina, mikä lisäisi kustannuksia. Myynnistä aiheutuvien ylimääräisten kustannusten kertaluontoisen vaikutuksen yhteydessä olisi jo otettu huomioon Berliner Bankin myyntituottona saatava [...]*-[...]* euron hinta. Tämä ei pankin ilmoituksen mukaan kuitenkaan edes riittäisi Berliner Bankin varustamiseen tarvittavalla peruspääomalla, joka olisi [...]* prosenttia [...]* euron riskipositioista, joten negatiiviseksi vaikutukseksi jäisi [...]*-[...]* euroa. Berliner Bankin konsernista irrottaminen aiheuttaisi myös vähittäispankkitoimintojen yli [...]* prosentin voitto-osuuden BGB: n kokonaistoiminnasta supistumisen noin [...]* prosenttiin ja pääomamarkkinatoimintojen osuuden kasvun vastaavasti yli [...]* prosentista noin [...]* prosenttiin. Näin ollen kyseinen peruspääomaosuus uhkaisi heikentää pankin luokitusta, koska pääomamarkkinatoiminnot katsottaisiin vähittäispankkitoimintoja riskialttiimmiksi. Tämä vaikuttaisi kielteisesti jälleenrahoitukseen, niin että Berliner Bankin myynti aiheuttaisi rakenneuudistusvaiheen aikana myös operatiivisia ongelmia. Berliner Bankin myynti supistaisi oman pääoman tuottoa vuodelta 2006 noin [...]* prosenttia kesäkuun 24 päivänä 2003 tehdyn keskipitkän aikavälin suunnitelman mukaisesta [...]* prosentista noin [...]* prosenttiin.
(241)
Komissio on analysoinut huolellisesti Saksan tai pankin esittämät väitteet. Komission käsityksen mukaan niihin ei kuitenkaan sisälly ylitsepääsemättömiä esteitä Berliner Bankin kilpailullisista syistä tarpeelliselle irrottamiselle konsernista.
(242)
Pankilla on nimittäin oikeus tasoittaa sitä Berliner Bankin irrottamisen seurauksena uhkaava vähittäispankkitoiminnan tuottaman osuuden suhteellinen väheneminen pankin kokonaistuloksesta supistamalla asteittain muiden liiketoiminta-alueiden, eli pääomamarkkina- ja kiinteistörahoitustoimintojen osuutta. Näin pankin rakenne ja peruspääomaa koskevat vaatimukset jäisivät ennalleen. Tällainen riskipositioiden supistaminen vapauttaisi pikemminkin lisää omaa pääomaa, mikä edistäisi peruspääomaosuuden korottamista entisestään. Vaihtoehtona tällaisille supistuksille pankki voisi suuremman riskin vastapainoksi korottaa peruspääomaosuutta joko lisäämällä omia ponnistuksiaan valikoitujen riskipositioiden vähentämiseksi aiemmin suunniteltua tehokkaammin, mikä vapauttaisi peruspääomaa, tai hankkimalla keskipitkällä aikavälillä uutta pääomaa pääomamarkkinoilta. Tällä tavoin voitaisiin estää merkittävät kielteiset vaikutukset pankin luokitukseen ja samalla sen jälleenrahoitusehtoihin, jolloin pankki pystyisi selviytymään osien irrottamisesta myös operatiivisesti.
(243)
Saksa tai pankki olettivat Berliner Bankin irrottamisesta aiheutuvia kertaluontoisia vaikutuksia koskevien laskelmiensa yhteydessä, että se olisi myytävä tarjoajien määrän maksimoimiseksi itsenäisenä pankkina. Koska Berliner Bank on nykyisin Landesbank Berliniin kuuluva liiketoiminta-alue tai konttori, se olisi myyntiä varten erotettava itsenäiseksi oikeudelliseksi yksikökseen. Pankin ilmoituksen mukaan tämä edellyttäisi [...]* prosentin peruspääomaosuutta riskipositioista ja siten [...]* euron peruspääomaa, joka BGB: n olisi osoitettava erikseen tähän tarkoitukseen. [...]* euron peruspääomasta huolimatta pankki odottaa kuitenkin saavansa vain [...]*-[...]* euron myyntituoton. Komissio pitää tätä laskelmaa hyvin varovaisena. Omaa nettopääomaa käytetään tavallisesti yhtenä monista yrityksen arvon laskentaperusteista. Jos Berliner Bankin peruspääoma olisi noin [...]* euroa, komissio pitää varsin epätodennäköisenä, että sen myynnistä on saatavissa vain [...]*-[...]* euron tuotto. Ottaen huomioon, että Berliner Bankin nimi ja asiakaspohja ovat hyvin vakiintuneet, myyntituoton tulisi tavallisesti kohota ainakin pankin kustannukseksi katsoman peruspääoman arvoon tai jopa ylittää se, mikä vähentäisi BGB: n rasitteita huomattavasti sen ennakoimaa enemmän. Mutta jos nyt jostain komissiolle tuntemattomasta syystä kävisikin poikkeuksellisesti toisin, Berliner Bankin ei olisi järkevää myydä Berliner Bankia itsenäisenä pankkina. Pankin nimellä, asiakkailla, muilla jatkuvaan liiketoimintaan kuuluvilla omaisuuserillä ja muilla omilla varoilla on kaikilla positiivinen arvo. Jos BGB ei usko pystyvänsä saamaan yrityksen myynnistä edes sen käyttöön vasta antamaansa uutta peruspääomaa, Berliner Bankin omaisuuserien myynti on luonnollisesti mahdollista myös niin kutsutun Asset Deal -toimenpiteen avulla. Näin myynti johtaisi edes positiiviseen tulokseen, eikä Berliner Bankin myynti aiheuttaisi BGB: lle ylimääräistä tappiota. Tämä vähentäisi luonnollisesti huomattavasti [...]* euron kertaluontoista negatiivista vaikutusta.
(244)
Myös väitetty [...]* prosentin toistuva negatiivinen vaikutus oman pääoman tuottoon voitaisiin komission käsityksen mukaan kuitenkin selvästi alittaa pidentämällä myyntiaika yli vuodeksi.
(245)
Komission analyysin perusteella Saksa on viime aikoina myöntänyt, että BGB olisi elinkelpoinen myös Berliner Bankin erillisen myynnin jälkeen. Sen jälkeen Saksa on ilmoittanut olevansa valmis myymään erikseen Berliner Bankin 1 päivään helmikuuta 2007 mennessä (kaupan aineellinen pätevyys) ja aloittamaan myyntimenettelyn vuonna 2005 sekä päättämään sen sopimusteknisesti 1 päivään lokakuuta 2006 mennessä. Tätä koskeva muodollinen lupaus toimitettiin komissiolle 6 päivänä helmikuuta 2004.
(246)
Näin ollen koko vuoden 2006 tulos kuuluisi vielä BGB: lle ja lisäksi mukauttamiskustannukset voitaisiin jakaa pidemmälle aikavälille ja vaikutuksia lieventäviä toimenpiteitä, kuten siinä vaiheessa jo pitemmälle edistynyt tietotekniikasta, Back Office - henkilöstöstä ja rakennuksista aiheutuvien lyhyen aikavälin kiinteiden kustannusten purkaminen, olisi helpompi toteuttaa. BGB: n itsensä antamien tietojen mukaan LBB: n suunnitelman mukaisesta provisiotuottojen nousun saamatta jäämisestä organisaation muutoksen, työntekijöiden epävarmuuden ja johtamisresurssien sitomisen vuoksi aiheutuvat [...]* euron ja konsernin henkilöstömäärän supistamisen hidastumisesta aiheutuvat [...]* euron sekä mittakaavahaittojen jäljellä olevista kustannuksista aiheutuvat [...]* euron kielteiset vaikutukset eivät osittain olisikaan pysyviä. Myös komissio on tästä samaa mieltä.
(247)
Komission käsitystä vahvistaa BGB: n tekemä kertaluontoisia ja pysyvästi esiintyviä vaikutuksia oman pääoman tuottoon koskeva analyysi. Saksan tai pankin ilmoittamat luvut alitettaneen kuitenkin selvästi. Jos näin ei onnettomien olosuhteiden ketjuuntumisen tai epäsuotuisan markkinakehityksen vuoksi kuitenkaan kävisi, edes [...]* prosentin oman pääoman tuotto vuodelta 2007 (24 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyn suunnitelman mukainen [...]* prosentin oman pääoman tuotto vähennettynä [...]* prosentilla Berliner Bankin konsernista irrottamisen vuoksi) ei komission arvion mukaan johtaisi siihen, että jäljelle jäänyt konserni tulisi uudelleen riippuvaiseksi julkisesta tuesta, jota ei tukioikeudellisen ainutkertaisuusperiaatteen (one time - last time) vuoksi voitaisi enää myöntää. Pankin vallassa on lisätä vakauttaan omin voimin kasvattamalla peruspääomaosuuttaan 7 prosenttiin tai yli siitä. Tämä vaikuttaisi myönteisesti pankin luokitukseen ja operatiiviselta kannalta se takaisi pankille riittävän hyvät jälleenrahoitusehdot. Tosin vuodelta 2006 epäedullisissa olosuhteissa odotettavissa oleva [...]*-[...]*prosentin oman pääoman tuotto sijoittuisi komission käsityksen mukaan myös Saksan luottomarkkinoiden vaikeassa nykytilanteessa lähelle alapäätä asteikolla, jonka markkinat katsovat pankin pitkän aikavälin kannattavuuden kannalta riittäväksi. Komissio odottaa kuitenkin, että vuodelle 2007 luvattu yksityistäminen vahvistaa edelleen pankin asemaa. Jos näet uusi sijoittaja ei kuitenkaan pitäisi pankin olemassa olevaa oman pääoman tuottoa tai pääoman määrää tyydyttävänä, olisi odotettavissa, että se ryhtyisi oman etunsa vuoksi yritystä tervehdyttäviin lisätoimenpiteisiin esimerkiksi supistamalla kannattamattomia liiketoimialueita tai lisäämällä yrityksen pääomaa sen luokituksen ja jälleenrahoitusmahdollisuuksien parantamiseksi riittävästi.
(248)
Sen sijaan komissio yhtyy Saksan ja pankin käsitykseen siitä, ettei nykytilanteessa voida sulkea riittävän varmasti pois mahdollisuutta, että voimakas sitoutuminen BerlinHypin erilliseen myyntiin keskipitkällä aikavälillä voisi muodostaa pankin elinkelpoisuudelle liian suuren rasitteen. Komissiolla on kuitenkin edelleen riippumattomien neuvonantajiensa vahvistamia suuria epäilyksiä pankin mahdollisuuksista onnistua hankkimaan kiinteistörahoitusalalla uusia liiketoimia, joiden tuottomarginaali olisi nykyistä parempi. Tästä syystä komissio pitäisi pankin pitkän aikavälin kannattavuuden kannalta periaatteessa myönteisenä, jos se vetäytyisi kiinteistörahoitustoiminnasta tähän saakka suunniteltua selkeämmin. Tämä voisi tapahtua ennen kaikkea myymällä erikseen BerlinHyp, mitä mahdollisuutta komissio on tästä syystä tutkinut tarkoin.
(249)
Lopullisella sitoutumisella BerlinHypin erilliseen myyntiin keskipitkällä aikavälillä olisi Saksan tai pankin antamien tietojen mukaan jäljelle jäävään konserniin seuraavat kielteiset vaikutukset, tai se aiheuttaisi seuraavat ostajaa koskevat vaatimukset, jotka tämä ei välttämättä pystyisi täyttämään: Ostajan olisi kyettävä ottamaan suurimmaksi osaksi vastuulleen konsernin sisäinen jälleenrahoitus (nykyisin [...]* euroa) vertailukelpoisin ehdoin, toisin sanoen sen luokituksen olisi oltava vähintään yhtä hyvä kuin Landesbank Berlinin luokitus, ja ostajan tulisi ottaa vastuulleen BGB: n BerlinHypin puolesta antamat takaukset, jotta suurten luottojen määrittely pääomarajan ylittäviksi luotoiksi voitaisiin välttää (nykyinen määrällinen arvio on noin [...]* euroa). Ostajan tulisi myös tarjota kauppahintana vähintään BerlinHypin kirjanpitoarvo, koska muussa tapauksessa jouduttaisiin turvautumaan kirjanpitoarvon merkittävään alentamiseen, [...]*. Myös tarjouskilpailun päättyminen epäonnistumiseen aiheuttaisi riskin kirjanpitoarvojen edelleen alentamisesta. Myynti ilman rakenneuudistussuunnitelman vakavaa vaarantumista olisi myös mahdollista vain, jos BerlinHypin ja konsernin markkinointiyhteistyötä voitaisiin jatkaa. Velvoite toteuttaa erillinen myynti aiheuttaisi nykyisen [...]* euron kirjanpitoarvon kertaluontoisen alentamisen [...]* eurolla BerlinHypin 519 miljoonan euron omaan pääomaan. Jäljelle jäävältä konsernilta odotettu vuoden 2006 tulos ilman veroja supistuisi vielä [...]* eurolla (BerlinHypin suunnitelman mukaisen noin [...]* euron tuloksen poisjäännin ja odotetun [...]* euron myyntihinnan korkotuoton välinen erotus). Tämä johtaisi yhdessä Berliner Bankin erillisen myynnin kanssa vuodelle 2006 tavoitteeksi asetetun oman pääoman tuoton supistumiseen vielä noin [...]* prosentilla kaikkiaan yli [...]* prosenttiin sekä peruspääomaosuuteen, joka olisi vain hieman yli [...]* prosenttia.
(250)
Koska lopullinen sitoutuminen BerlinHypin erilliseen myyntiin voisi näin ollen aiheuttaa merkittäviä lisäriskejä pankin elinkelpoisuudelle, komissio ei pidä sitä nykytilanteessa asianmukaisena toimenpiteenä pitkäaikaisen kannattavuuden vahvistamiselle eikä käyttökelpoisena korvaavana toimenpiteenä, jota voitaisiin käyttää päätöksen perustana. Komissio toteaa siksi Saksan aikovan tutkia BerlinHypin erillisen myynnin toteuttamiskelpoisuutta myöhempänä ajankohtana ottaen huomioon jäljelle jäävän konsernin yksityistäminen. Tavoitteena olisi BerlinHypin myynti - riippuen siitä, kumpi vaihtoehto edistää yksityistämisnäkymiä paremmin - joko yhdessä muun konsernin kanssa tai erikseen vuoden 2007 loppuun mennessä läpinäkyvän, avoimen ja syrjimättömän menettelyn mukaisesti. Tästä syystä komissio pitää realistisena BerlinHypin mahdollisuuksia muuttua viimeistään vuodesta 2006 alkaen jälleen kiinnostavaksi strategiselle sijoittajalle. Myös BerlinHypin liiketoimintasuunnitelman lähtökohtana on kiinteistörahoitustoiminnan yleisen markkinatilanteen paraneminen siihen mennessä. Erillisen myynnin mahdollisuudet tulisi komission käsityksen mukaan näin ollen tutkia vuonna 2006. Lisäksi komissio odottaa neuvonantajansa suositusten ja sen perusteella muutetun rakenneuudistussuunnitelman mukaisesti, että pankki toteuttaa [...]* heti, kun pankin tähänastisia odotuksia heikommaksi osoittautunut liiketoimintojen kehitys sen sallii. Tällä toimenpiteellä voitaisiin luonnollisesti minimoida mahdollinen riski, jonka välttämättömäksi osoittautunut uusi arvonalennus voi aiheuttaa, [...]*. Tämän kaltaiset toimenpiteet vaikuttaisivat komission käsityksen mukaan myönteisesti jäljelle jäävän konsernin pitkän aikavälin elinkelpoisuuteen ja muun konsernin yksityistämismahdollisuuksiin.
(251)
Saksa toimitti 29 päivänä tammikuuta 2004 nykyisen rakenneuudistussuunnitelman ja keskipitkän aikavälin rahoitussuunnitelman, joka perustuu tammikuun puolivälissä 2004 käytettävissä olleisiin lukuihin. Suunnitelmassa on saatettu ajan tasalle tähänastinen kesäkuun 2003 versio, joka on ollut komission ja sen neuvonantajan Mazarsin tekemän elinkelpoisuusarvioinnin perustana. Siinä otetaan myös huomioon esimerkiksi riskeihin varautumista koskevat Mazarsin suositukset. Berliner Bankin muusta konsernista irrottamisesta, jota ei ole vielä sisällytetty uusimpaan keskipitkän aikavälin rahoitussuunnitelmaan, Saksa toimitti joulukuussa 2003 esitettyyn analyysiin perustuvan arvion. Nykyiseen suunnitelmaan sisältyvät luvut eivät poikkea merkittävästi kesäkuussa 2003 esitetystä versiosta eikä niiden perusteella ole sen vuoksi mahdollista muuttaa BGB: n elinkelpoisuutta koskevaa komission arviota.
(252)
Komissio pitää rakenneuudistussuunnitelmaa sen jälkeen, kun komission neuvonantajan Mazarsin suositukset on siihen sisällytetty, edellä kuvatuista vielä jäljellä olevista tulevaan kehitykseen liittyvistä epävarmuustekijöistä huolimatta kaiken kaikkiaan uskottavana ja täydellisenä. Tähän mennessä toteutettuja tai suunniteltuja operationaalisia, toiminnallisia ja rahoituksellisia toimenpiteitä komissio pitää soveltuvina pankin pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttamiseen. Komissio katsoo, että tähän mennessä tapahtuneet tavoitteista poikkeamiset eivät ole kaiken kaikkiaan omiaan aiheuttamaan kestäviä epäilyksiä rakenneuudistussuunnitelman kannattavuudesta. Jotkin toimenpiteet ovat jäljessä suunnitelmista. Niitä tasoittaa kuitenkin osittain se, että toisilla alueilla suunnitellut tavoitteet on ylitetty.
(253)
Elinkelpoisuusnäkymät olisivat suuresti riippuvaisia pankin tulevista voitoista ja peruspääomaperustan vahvistamisesta, erityisesti kyvystä luoda uutta liiketoimintaa ja rakenneuudistussuunnitelman täydellisestä toteuttamisesta. Erityisesti rakenneuudistusjakson aikana pankki on ratkaisevalla tavalla riippuvainen pääomamarkkinatoimintojen tuotosta. Kiinteistörahoituksen aluetta koskeva strategia on vaativa ja uhkaa jäädä jälkeen tavoitteista. Kiinteistömarkkinoiden tilanteen ja BKT: n heikkeneminen edelleen Berliinin alueella vaarantaisi pankin elinkelpoisuuden. Komissio pitää periaatteessa toivottavana, että tämän riskin pienentämiseksi suurin osa kiinteistörahoitustoiminnoista irrotettaisiin konsernista myymällä BerlinHyp erikseen, ja toivoo, että Saksa tutkisi tarkoin tämän vaihtoehdon. BGB: n/LBB: n sisälle jäävästä kiinteistörahoitustoimintojen pienestä osasta aiheutuvat mahdolliset tappiot pankin olisi helpompi korvata odotettavissa olevilla vähittäisliiketoiminnoista ja pääomamarkkinatoiminnoista saatavilla positiivisilla tuloksilla.
(254)
Pankilla ei ole nykyisellään käytettävissään piilovarantoja eikä muita rahoitusvaroja, joilla se voisi kattaa rakenneuudistuskauden aikana syntyviä suurehkoja tappioita. Tästä syystä komissio pitää 6,0 prosentin peruspääomaosuutta pankin elinkelpoisuuden kannalta välttämättömänä vähimmäismääränä ja siten enimmäismääränä, joka on rahoituskelpoinen valtion tuilla. Komissio odottaa, että pankki ryhtyy kaikkiin toimenpiteisiin peruspääomaosuuden kasvattamiseksi omin voimin supistamalla edelleen riskivastaavien määrää tai hankkimalla lisää varoja markkinoilta sen nostamiseksi noin 7 prosenttiin tai korkeammalle. Pankin pääomamarkkinakelpoisuus ja yksityistämisnäkymät paranisivat näin merkittävästi.
(255)
Berliner Bankin konsernista irrottamisen muodossa toteutettavasta ylimääräisestä korvaavasta toimenpiteestä vuodelta 2006 suurimmillaan odotettavissa olevan oman pääoman tuoton lasku noin[...]*-[...]* prosentista noin [...]*-[...]* prosenttiin ei komission käsityksen mukaan uhkaa pankin elinkelpoisuutta pitkällä aikavälillä. Komissio katsoo, että pankin yksityistämisen jälkeen sijoittaja ryhtyy kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin markkinataloussijoittajan kannalta hyväksyttävän kannattavuuden aikaansaamiseksi.
(256)
Komissio katsoo, että pankin yksityistämisen onnistumismahdollisuudet ovat rakenneuudistuskauden päättymisen jälkeen riittävät. Saksa on sitoutunut aloittamaan yksityistämismenettelyn välittömästi vuodelta 2005 laadittavan tilinpäätöksen valmistuttua ja saattamaan sen päätökseen vuoden 2007 loppuun mennessä. Komissio pitää tätä aikataulua realistisena. Komissio kuitenkin edellyttää, että Saksa ja pankki toteuttavat siihen mennessä kaikki toimenpiteet vielä yksityistämisen tiellä olevien vaikeuksien poistamiseksi. Siksi muun muassa konsernin edelleen monimutkaista rakennetta on jatkuvassa rakenneuudistusprosessissa edelleen virtaviivaistettava, edelleen liian heikosti keskitettyä tuotevalikoimaa on keskitettävä ja yrityksen sisäistä avoimuutta on parannettava. Kauppahintaan vaikuttaa samalla edelleen pelkästään kielteisesti tosiasia, että huomattava osa pankin toimitiloista on vuokrattu markkinahinnat ylittävillä hinnoilla. Komission neuvonantajan laskelmien mukaan tämän haitan rahallinen arvo on vuonna 2006 [...]*-[...]* euroa, ja odotettavissa on, että sijoittaja ottaa tämän huomioon ostotarjouksessaan. Suunniteltu yksityistäminen tapahtuu yhdestä kahteen vuotta valtion myöntämien julkisen pankin aseman ja takausvastuun päätyttyä. Tämä ajanjakso antaa komission käsityksen mukaan potentiaaliselle sijoittajalle riittävät mahdollisuudet tarkkailla pankin toimintaa markkinoilla valtion takausten heinäkuussa 2005 tapahtuvan poistumisen jälkeen ja tehdä hintatarjoustaan varten tarvittavat analyysit.
(257)
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusmääräykseen liittyy ehto, että tuet eivät saa muuttaa kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Suuntaviivojen 35-39 kohdassa säädetään, että tuen kilpailijoihin kohdistuvat haitalliset vaikutukset on pyrittävä poistamaan mahdollisimman laajasti. Tavallisesti nämä vastasuoritteet merkitsevät käytännössä sitä, että rakenneuudistusvaiheen päätyttyä yrityksen läsnäoloa merkityksellisillä markkinoilla rajoitetaan. Suuntaviivojen 37 kohdan mukaisesti markkinoilla läsnäolon rajoittaminen tai pakollinen supistaminen on suhteutettava tuen aiheuttamiin kilpailun vääristymisiin ja etenkin yrityksen suhteelliseen painoarvoon sen merkityksellisillä markkinoilla. Vastasuoritteiden helpottaminen voi tulla suuntaviivojen 38 kohdan mukaan kysymykseen vain, jos läsnäolon markkinoilla rajoittaminen tai supistaminen johtaa markkinarakenteen selvään huonontumiseen vaikuttamalla välillisesti esimerkiksi monopolin tai erittäin oligopolistisen tilanteen syntymiseen. Kuten edellä on jo mahdollisen konkurssitilanteen varalta todettu, monopolin tai erittäin oligopolistisen tilanteen syntyminen BGB: n markkinoilla läsnäolon rajoittamisen tai supistamisen seurauksena voidaan myös sulkea pois vallitsevien markkinarakenteiden ja yrityksen markkina-aseman perusteella (katso myös jäljempänä).
(258)
Vastasuoritteita voidaan toteuttaa eri tavoin, esimerkiksi myymällä tuotantolaitoksia tai tytäryhtiöitä taikka karsimalla toimintoja. Suuntaviivojen 39 kohdan i alakohdassa säädetään, että jos niillä markkinoilla, joihin tuet vaikuttavat, esiintyy rakenteellista ylikapasiteettia, vastasuoritteilla on supistettava yrityksen tuotantokapasiteettia peruuttamattomasti ja edistettävä näin markkinoiden tervehdyttämistä. Suuntaviivojen 39 kohdan i alakohdan mukaan tuotantokapasiteetin supistaminen on peruuttamatonta silloin, kun kyseisten tuotantolaitosten aiempaa tuotantokykyä alennetaan pysyvästi tai ne suunnataan pysyvästi toisiin käyttötarkoituksiin.
(259)
Rahoituspalvelumarkkinoille ei ole ominaista suuntaviivojen 39 kohdan i alakohdassa tarkoitettu rakenteellinen ylikapasiteetti, joka liittyy tuotantolaitoksiin ja implisiittisesti pikemminkin tehdasteollisuuteen kuin palvelualoihin, joilla kapasiteetin mukauttaminen markkinaolosuhteisiin on periaatteessa huomattavasti helpompaa. Jos pankkisektorilla puhutaan ylikapasiteetista, esimerkiksi konttoritiheyden vuoksi, kysymyksessä ei ole niinkään rakenteellinen, eli jatkuvasta kysynnän supistumisesta johtuva ylikapasiteetti vaan henkilöstölliset ja siksi suuria kustannuksia aiheuttavat alueet, joita puretaan lähinnä kannattavuussyistä.
(260)
Toisaalta vaikka rahoituspalvelujen alalla esiintyisi ylikapasiteettia, sitä ei olisi mahdollista ”alentaa pysyvästi” tai suunnata toisiin käyttötarkoituksiin. Pankkialan palvelujen tuottamiskapasiteetille, johon kuuluvat ennen kaikkea työntekijät, konttorit, neuvontapisteet, Back Officet ja tietokone- sekä televiestintälaitteet, on ominaista suuri muuntautumiskyky, ja ne voidaan ilman suuria kustannuksia ottaa uudelleen käyttöön, vuokrata tai sijoittaa markkinoille toisella tavoin. Kapasiteetin supistaminen pysyvästi on näin ollen tässä tapauksessa mahdotonta, eikä sitä voida tutkia.
(261)
Siksi jäljempänä tutkitaan, ovatko vastasuoritteiksi tarjotut tytäryhtiöiden tai omaisuuserien ja/tai liiketoiminta-alueiden myynnit, sulkemiset ja supistamiset 39 kohdan ii alakohdassa tarkoitetulla tavalla riittävän laajoja lieventämään tukien mahdollisia kilpailua vääristäviä vaikutuksia.
(262)
Saksa oli alun perin tarjonnut rakenneuudistussuunnitelman osina seuraavia, tässä summittaisesti tiivistettyjä toimenpiteitä:
-
Tytäryhtiöiden ja omistusosuuksien myynti: tärkeimmät myynnit koskevat vähittäispankkitoimintojen alalla koko Saksassa toimivaa Allbank-yhtiötä (jo myyty), berliiniläistä Weberbankia (ei vielä myyty), Tšekissä toimivaa Zivnostenská Banka a.s. -yhtiötä sekä BG Polska SA -yhtiötä (vähittäisliiketoiminnot ja Internet-toiminnot ”Inteligo” myyty, muita toimintoja ollaan lakkauttamassa).
-
Toimipaikkojen sulkeminen: luopuminen noin 90: stä yksityis- ja yritysasiakastoimintoja hoitavasta sivukonttorista Berliinin/Brandenburgin alueella (ylivoimainen osa Berliinissä), kuudesta asiakaspalvelukeskuksesta liittotasavallan alueella, kuudesta kotimaisesta ja kolmesta ulkomaisesta kiinteistörahoitustoimintoja hoitavasta toimipaikasta, kolmesta pääomamarkkinatoimintoja hoitavasta ulkomaisesta toimipaikasta sekä 14: stä ulkomaiset suurasiakkaat -liiketoimintoja hoitavasta ulkomaisesta edustustosta.
-
Luopuminen liiketoiminta-alueista ja toiminnoista: pitkäaikainen luopuminen ulkomaiset suurasiakkaat -liiketoiminnoista (esimerkiksi luottoliiketoimet ulkomaisten pankkien kanssa, suurasiakkaiden neuvontapalvelut, yksityistäminen, lentokoneiden rahoitus).
-
Supistamistoimenpiteet: pääomamarkkinatoiminnoissa riskivastaavien supistaminen [...]* prosentilla ja Debt Finance -alueen supistaminen [...]* prosentilla; kiinteistöliiketoiminnoissa rahastojen määrän supistaminen yli [...]* prosentilla (noin [...]* eurolla) ja rakennushankkeissa [...]* prosentilla (noin [...]* eurolla) sekä sivukonttoreiden sulkeminen ja henkilöstömäärän supistaminen 50 prosenttia; julkishallinnon pienen itsenäisen toimialueen supistaminen ja jäljelle jäävien toimintojen liittäminen yritysasiakkaiden liiketoimintoihin.
(263)
Saksa ilmoitti, että nämä toimenpiteet johtaisivat työntekijämäärän supistumiseen kaiken kaikkiaan 50 prosentilla (noin 15 000: sta 7 500: aan) sekä taseen loppusumman supistumiseen noin 190 miljardista eurosta 140 miljardiin euroon.
(264)
Komissio ilmoitti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, että se ei ole pystynyt riittävän tarkkojen tietojen puutteen vuoksi asianmukaisesti arvioimaan näiden osittain vain summittaisesti kuvattujen toimenpiteiden vaikutuksia, jotka liittyvät sekä BGB: hen kokonaisuutena että sen yksittäisiin liiketoiminta-alueisiin ja niiden asemaan markkinoilla, ja että se on pyytänyt lisätietoja. Vastauksena pyyntöön Saksa on antanut lisätietoja yksittäisiin liiketoiminta-alueisiin tai markkinoihin liittyvistä vaikutuksista (ks. 291 kappale ja seuraavat) sekä eritellyt tarkasti toimenpiteiden yhteisvaikutuksen - tähänastisen koko omaisuuden supistumisen 51,5 miljardilla eurolla eli 25 prosentilla, kaikkien tähänastisten sitoumusten supistumisen 57,8 miljardilla eurolla eli 27 prosentilla ja konsolidoidun taseen loppusumman supistumisen 50,2 miljardilla eurolla eli vähän alle 27 prosentilla (26).
(265)
Komissio oli tosin jo menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään ilmaissut epäilevänsä suunniteltujen vastasuoritteiden riittävyyttä. Kyseenalaiselta vaikutti, voitaisiinko taseen loppusumman suunnitelman mukainen supistaminen huomattava tukimäärä ja komission pankeille myönnettäviä rakenneuudistustukia koskeva käytäntö (27) huomioon ottaen katsoa riittäväksi. Tässä yhteydessä komissio oli viitannut myös laissa vaadittuihin vähimmäispääomaosuuksiin, joita voitaisiin käyttää pääomanlisäysten suhteen tärkeänä vertailukohtana arvioitaessa pankkialalla toteutettavia vastasuoritteita. Tätä seikkaa pohdittaessa on otettava huomioon seuraavaa: Voidakseen pitää yllä liiketoimintaansa liian vähäisellä pääomalla varustetun pankin on supistettava vastaavasti riskivastaaviaan eli liiketoimintaansa (esimerkiksi laissa määrätyn peruspääomaosuuden 4 prosentin vähimmäismäärän mukaiset riskipainotetut vastaavat supistetaan siihen nähden enintään 25-kertaisiksi) tai pyrittävä saamaan vastaava pääomanlisäys. Jälkimmäisessä tapauksessa pankki välttyy toteuttamasta muussa tapauksessa tarvittavaa supistusta. Tämä ”tilanteenmukaista supistusta” koskeva harkinta voi havainnollistaa pääomanlisäyksestä johtuvan markkinoiden vääristymisen ja toimia näin ollen summittaisena lähtökohtana vastasuoritteiden märittämiselle. Komissio oli tosin huomauttanut, että tässä ei ole kysymys aivan mekaanisesti sovellettavasta säännöstä ja että käytännön yksittäistapauksissa on otettava huomioon taloudelliset olosuhteet, kuten ennen kaikkea yrityksen elinkelpoisuus ja kilpailutilanne sen markkinoilla.
(266)
Saksa on ilmoittanut kokonaisvaikutuksista, että ne eivät koske pelkästään peruspääomaosuutta, vaan myös perus- ja täydennyspääomasta koostuvaa vakuuskelpoista omaa pääomaa (laissa määrätty vähimmäisosuus 8 prosenttia), joten tukien mahdollistamaa liiketoimien laajennusta tai niiden avulla vältettävää liiketoimien supistusta määritettäessä kertoimena ei olisi 25 vaan enintään 12,5. Vain, jos peruspääoman lisäyksen yhteydessä yritykseen tuotaisiin myös täydennyspääomaa, pankki voisi käytännössä kasvattaa riskipainotteisten vastaaviensa määrän 25-kertaiseksi. Vaikka pankin käytettävissä jo olisi aiemmin vakuuskelvotonta täydennyspääomaa (28), vasta tämän muutenkin käytettävissä olevan täydennyspääoman mahdollistaman liiketoimintojen laajentamisen ottaminen huomioon ei olisi asianmukaista. Saksa on lisäksi esittänyt, että markkinoilla käytännössä vaadittavat pääomaosuudet - vähintään 6 prosentin peruspääomaosuus ja noin 10 prosentin oman pääoman osuus - ovat selvästi suuremmat kuin lakisääteiset vähimmäisosuudet. Tämän tulkinnan BAFin on vahvistanut ja perustellut sitä tarkemmin esittämällä Saksan pankkien keskiarvon (noin 6-7 prosentin peruspääomaosuus, 9-11 prosentin oman pääoman osuus ja näistä yksityisten pankkien osuudet 10-11 prosenttia) sekä eurooppalaisten suurpankkien keskiarvon, joka on huomattavasti suurempi (8,5 prosentin peruspääomaosuus). Saksa on päätellyt, että noin 1,8 miljardin euron pääomanlisäyksen taloudellinen vaikutus markkinoilla vastaa noin 18 miljardia euroa. Komissio on yhtä mieltä näistä päätelmistä.
(267)
Riskisuojaukseen liittyi menettelyn aloittamista koskevan päätöksen tekohetkellä vielä epäselvyyttä tuen taloudellisesta arvosta. Sittemmin Saksa on esittänyt, että sen taloudelliseksi arvoksi on määritettävä runsaat 6 miljardia euroa (ks. 138 kappale). Saksa on myös ilmoittanut, että kiinteistöpankkipalveluissa ei ole kysymys vakavaraisuussäännösten piiriin kuuluvasta liiketoiminnasta, joten tarpeettomaksi käyvää liiketoimintojen supistamista ei voi tässä tapauksessa johtaa pääomaosuuksista. Lisäksi Saksa esitti, että riskisuoja liittyi lähinnä kiinteistöpankkipalveluihin kuuluviin vanhoihin liiketoimiin. Tässä voitaisiin tosin väittää, että uudet liiketoiminnot tulivat mahdollisiksi vasta IBAG: n rakenneuudistusvaiheessa, jolloin ne saivat takauksen. Näin ollen markkinoiden vääristymisaste voitaisiin määrittää kuitenkin vain uusien liiketoimintojen määrän (rakenneuudistusvaiheessa arvion mukaan noin [...]* euroa, ks. 90 kappale) tai enintään riskisuojan kokonaisarvon 86,1 miljardia euroa) perusteella.
(268)
Komissio ei ole tästä arviosta samaa mieltä. Ilman riskisuojaa tai vaihtoehtoisesti noin 6 miljardin euron pääomanlisäystä BGB ei olisi voinut sisäisen riskien kanavoinnin vuoksi jatkaa kokonaisliiketoimintaansa. Näin ollen riskisuojan vaikutusta on pidettävä yhtä suurena kuin hypoteettista noin 6 miljardin euron pääomanlisäystä. Sama päätelmä koskee myös takaisinmaksusopimukseen liittyvää pääomatukea, joka arvioidaan siinä tapauksessa, että komission takaisinmaksuvaatimus tulee voimaan, enintään 1,8 miljardiksi euroksi (29).
(269)
Ottaen huomioon tukien koko taloudellinen arvo 9,7 miljardia euroa sekä todellisen oman pääoman osuuden laskemisessa tarvittava kerroin 10, markkinoiden vääristymisen laajuudeksi ja summittaiseksi lähtökohdaksi vastasuoritteille voidaan määrittää taseen loppusumman supistaminen 190 miljardista eurosta lähes 100 miljardilla eurolla.
(270)
Tämä osoittaa tilanteen mukaisen harkinnan sovellettavuusrajat. Taseen näin laaja yhtäkkinen supistaminen on mahdollinen vain maksukyvyttömyystilanteessa. Ilman tukia mahdollisuutena olisi näin ollen ollut vain BGB: n liiketoiminnan lopettaminen, mistä voidaan johtaa käänteinen päätelmä, että vastasuoritteena kysymykseen tulisi vain BGB: n konkurssi. Mutta myös tavanomaisen rakenneuudistusaikataulun puitteissa vastasuoritteita on edellä kuvatussa laajuudessa vaikea toteuttaa lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä, tai ne ovat toteutettavissa vain merkittävin tappioin, jotka aiheutuvat yrityksen osien myynnistä sekä pitkäkestoisten sopimusten ja positioiden irtisanomisesta tai purkautumisesta ja niitä on todennäköisesti mahdoton toteuttaa vaarantamatta pysyvästi yrityksen elinkelpoisuutta. Tällainen tulos olisi kuitenkin tuskin rakenneuudistustukien tavoitteen ja arviointiperusteiden mukainen, kun tarkoituksena on palauttaa tuen vastaanottajana olevan yrityksen pitkän aikavälin kannattavuus. Lisäksi se vaikuttaa suhteettomalta ottaen huomioon eri tukitoimenpiteiden vaikutukset yksittäisiin liiketoiminta-alueisiin ja markkinoihin. Näin ollen tilanteen mukaista harkintaa ei voida soveltaa mekaanisesti määritettäessä kokonaistaseen loppusumman supistamistarvetta.
(271)
Tässä tilanteessa komission tavoitteena on ollut varmistaa tähänastisen käytännön mukainen riittävä liiketoimintojen kokonaismäärän supistaminen ottaen ennen kaikkea huomioon myös eri liiketoiminta-alueilla toteutettaviksi suunniteltujen toimenpiteiden vaikutus pankin markkinaosuuksien tehokkaaseen supistamiseen.
(272)
BGB toimii ennen kaikkea yksityis- ja yritysasiakkaiden alueella (vähittäispankkitoiminnot), kiinteistörahoitusalalla (kiinteistöalan yritysten rahoittaminen), kiinteistöpankkipalvelut (rahasto- ja hanketoiminnot) ja pääomamarkkinatoiminnot (maksuliikenne ja arvopaperikauppa).
(273)
Muut olemassa olevat liiketoiminta-alueet ovat määrältään merkityksettömämpiä, niitä vähennetään tai ne lopetetaan täysin, eikä niitä ole tarpeen tarkastella enempää. Tämä koskee julkishallinnon asiakassegmenttiä (luototus), jota supistetaan huomattavasti ja joka liitetään tulevaisuudessa yritysasiakkaita koskeviin liiketoimiin, sekä ulkomaisten suurasiakkaiden liiketoiminta-alue (esimerkiksi hanke- ja vientirahoitus), joka on tarkoitus lakkauttaa. Investointipankkitoiminta käsitti vain suhteellisen vähäisen määrän osakkeiden ja obligaatioiden liikkeeseenlaskuja, eikä sillä ole tulevaisuudessa enää itsenäistä roolia. Lisäksi IBB: n tukitoiminnot erotetaan siitä julkisen pankin aseman ja valtion takausvastuun kumouduttua vuonna 2005.
(274)
Saksan toimittamien tietojen perusteella menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä vielä kokonaisuudessaan kiinteistöliiketoiminnoiksi kuvattu toiminta-alue oli vastasuoritteiden tarkempaa tutkintaa varten jaettava eri tarjoaja- ja kysyntärakenteiden mukaisesti kiinteistörahoituksen ja kiinteistöpankkipalvelujen osa-alueisiin. Kiinteistörahoituksen liiketoiminta-alue käsittää BGB: n sisäisen määritelmän mukaisesti määrältään suuret rahoitustoiminnot (vähintään noin 5 miljoonaa euroa), joten siihen kuuluu pääasiassa kiinteistöalalla toimivien yritysten rahoitus (esimerkiksi asuinrakennuksia tai ostoskeskuksia varten). Niitä harjoittaa lähinnä tytäryhtiö BerlinHyp (noin kaksi kolmannesta liiketoimista), mutta myös LBB: llä ja BGB: llä itsellään on samoja toimintoja. Yksityisestä kiinteistörahoituksesta ylivoimaisesti suurin osa kuuluu konsernin yksityisasiakastoimintoihin.
(275)
Kiinteistöpankkipalvelutoiminnot liittyvät pääasiassa rahastotoimintoihin sekä rakennuttajien harjoittamaan kiinteistöjen kehittämistoimintaan. Uudet liiketoimet kuuluvat BGB: n kokonaan omistamaan IBAG: n alakonserniin, ja aikaisemmin niistä on vastannut IBG.
(276)
Kiinteistöpankkipalvelutoiminnot ovat kriisin ja tässä asiassa tarkasteltavana olevien rakenneuudistustukien pääasiallisena syynä. Ne ovat myös eniten hyötyneet riskisuojasta, joka on suurimman tukimäärän sisältävä toimenpide. Tämän liiketoiminta-alueen toimintojen jatkamiseen on näin ollen kohdistunut alusta alkaen epäilyksiä.
(277)
Tätä taustaa vasten Saksa oli jo kesällä 2002 tarjoutunut irrottamaan kiinteistöpankkitoiminnot BGB: stä ja siirtämään ne Berliinin osavaltiolle. Tämä yleinen tavoite esitettiin yksityiskohtaisesti Saksan tammikuussa 2004 toimittamassa sitoumuksessa. Sen mukaan Saksa sitoutuu varmistamaan, että BGB myy tai lakkauttaa tasevaikutteisesti viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2005 kaikki omistamansa osuudet kiinteistöpankkipalveluja tarjoavista yhtiöistä, jotka kuuluvat riskisuojan piiriin.
(278)
Yksityiskohtaisen suunnitelman mukaan osavaltio ja pankki päättävät lopullisesti viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2004 ehdoista, joilla myynti ulkopuoliselle ostajalle toteutetaan läpinäkyvän, avoimen ja syrjimättömän tarjouskilpailun mukaisesti. Saksan antamien tietojen mukaan suunnitelma koskee järkevän harkinnan jälkeen määriteltyä vähäistä omistusosuuksien määrää. Pääasiassa kysymys on vain yhdestä merkittävästä yhtiöstä, jonka henkilöstömäärä on noin 160 ja jonka kirjanpitoarvo kuuluu riskisuojan piiriin, joten yksityiskohtaisen suunnitelman sääntöjen mukaan mahdollinen myyntivoitto on siirrettävä osavaltiolle. Ulkopuoliselle myynnin jälkeen kyseinen yhtiö ei enää kuulu riskisuojan takuiden piiriin. Berliinin osavaltio ostaa kaikki vielä 31 päivänä joulukuuta 2005 myymättä tai lakkauttamatta olevat omistusosuudet markkinahintaan, jolloin kauppahinnan määrittelee osavaltion palkkaama tilintarkastaja ja se hyväksytään, pankin palkkaaman tilintarkastajan suorittaman tarkastuksen jälkeen, tarvittaessa välimiesmenettelyn avulla. Osavaltiolla on yksityiskohtaisessa sopimuksessa olevien säännösten perusteella jo nyt kiinteistöpankkipalvelutoimintoihin liittyviä erityisiä suostumus-, tiedonsaanti- ja valvontaoikeuksia, joita käyttää osavaltion omistama yhtiö Berliner Gesellschaft zum Controlling der Immobilien-Altrisiken mbH (jäljempänä ”BCIA”).
(279)
Saksa oli menettelyn aikaisemmassa vaiheessa ilmoittanut myös tarkoituksestaan irrottaa jälleen LBB: stä IBB: n tukitoiminnot sekä ainakin osan nykyisin LBB: lle peruspääomana kuuluvasta IBB-varauksesta. Myös tämä tavoite esitettiin yksityiskohtaisesti Saksan tammikuussa 2004 toimittamassa sitoumuksessa. Sen mukaan Saksa sitoutuu varmistamaan, että IBB: n tukitoiminnot siirretään viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2005 tarkoitusta varten perustettuun Berliinin osavaltion tukia välittävään itsenäiseen pankkiin, ja samassa yhteydessä LBB: n IBB-varauksesta irrotetaan uuden tukipankin pääomaksi määrä, joka on mahdollinen ilman, että LBB: n peruspääomaosuus alittaa 6,0 prosenttia 1 päivänä tammikuuta 2004. Osavaltio sijoittaa BGB: n pääomaan edelleen tarvittavan osan IBB-varauksesta LBB: hen yhtenä tai useampana äänettömänä osakkuutena ja perii osuudestaan markkinakoron. Lisäksi äänettömien yhtiösopimusten allekirjoituksen yhteydessä määritellään LBB: n pitkän aikavälin luokitukseen perustuva viitekorkoon lisättävä korotus, ottaen huomioon myös julkisen pankin aseman ja valtion takausvastuun kumoutuminen sekä äänettömään osakkuuteen liittyvät ehdot. Korotus vastaa markkinoilla neuvoteltavia vertailukelpoisia peruspääomainstrumentteja. Peruspääomainstrumenttien vertailukelpoisuus selvitetään kyseisiä instrumentteja koskevien sopimusehtojen ja asianomaisen velallisen riskiprofiilin perusteella.
(280)
Syksyllä 2003 esitettiin seuraava päivitetty yleiskuva Saksan suunnittelemista toimenpiteistä liiketoimintojen supistamiseksi (pääomapositioittain mitattuna) eri liiketoimialueilla vuodesta 2001 (tilinpäätöstiedot) vuoteen 2006 (tase- tai tuloslaskelmasuunnitelma):
Pääoman ja taseen supistaminen (30)
(miljardia euroa)
Liiketoiminta-alue
Lohkon pääoma
Tase
Suunnitelma
Muutos
2001
2006
Vähittäispankkitoiminnot
-
Yksityisasiakkaat
-
Yritysasiakkaat
20,0
12,2
7,8
[...]*
[...]*
[...]*
[...]*
[...]*
[...]*
Julkishallinto
11,0
[...]*
[...]*
Pääomamarkkinatoiminnot
109,7
[...]*
[...]*
Ulkomaiset suurasiakkaat
10,8
[...]*
[...]*
Kiinteistörahoitus
31,2
[...]*
[...]*
Kiinteistöpankkipalvelut
3,2
[...]*
[...]*
Välisumma
185,9
[...]*
[...]*
Korkovaikutukset & konsolidointi
-16,8
[...]*
[...]*
Kokonaispääoma (ilman IBB: tä)
169,1
[...]*
[...]*
IBB
20,1
[...]*
[...]*
Taseen loppusumma (konsolidoitu)
189,2
[...]*
[...]*
(281)
Saksan tässä vaiheessa suunnittelemien toimenpiteiden tuloksena taseen loppusumma supistuisi noin 30 prosenttia. Supistuminen saavutetaan myynneillä (esimerkiksi noin 6 miljardia euroa vähittäispankkitoiminnoissa myymällä Allbank, BG Polska, Zivnostenska Banka ja Weberbank), lakkauttamisilla (esimerkiksi noin 90 konttoria ja 6 asiakaspalvelukeskusta) sekä vähentämällä omaisuuden määrää. Ulkomaisten suurasiakkaiden ja kiinteistöpankkipalvelujen liiketoiminta-alueille, jotka lakkautetaan tai irrotetaan konsernista, jää vuoden 2006 jälkeen hajanaisia kohteita, jotka on mahdollista purkaa vain asteittain. Julkishallinnon toimialuetta supistetaan voimakkaasti. Pankin tärkeimmät toimialueet rakenneuudistuksen jälkeen ovat näin ollen Berliinin alueen vähittäispankkitoiminnot, kiinteistörahoitus ja pääomamarkkinatoiminnot.
(282)
Vaikka IBB: n tukitoimintojen irrottamista konsernista ei voida pitää vastasuoritteena, koska se on osa Berliinin osavaltion julkisten tehtävien hoitoa eikä siten ole kaupallista toimintaa (31), on todettava, että noin neljänneksen kokonaisvähennys toiminnoista (IBB: tä lukuun ottamatta) eli runsaat 40 miljardia euroa kohdistuu periaatteessa komission noudattaman käytännön mukaan arvioituna rahoituspalvelusektorin vastaaviin tapauksiin. On kuitenkin huomautettava, että omaisuus- tai tase-erien supistuminen ovat merkittäviä lähinnä kokonaisvaikutuksen havainnollistamiseksi eivätkä yleisesti merkitse liiketoimintojen vähenemistä käytännössä eikä niitä varsinkaan voida verrata markkinaosuuksiin. Tässä yhteydessä tämä koskee ennen kaikkea jäljelle jääviä kolmea pääliiketoimialuetta. Esimerkiksi vähittäispankkipalvelujen toimialalla on jo myyty tai myydään omistusosuuksia (Polska, Zivnostenka, Allbank, Weberbank) sekä on suljettu tai suljetaan konttoreita. Syksyyn 2003 voimassa olleen rakenneuudistussuunnitelman mukaan tarkoitus oli tosin suurin piirtein säilyttää osuudet Berliinin markkinoista tai jopa hieman kasvattaa niitä yksittäisillä markkinasegmenteillä. Näin ollen tämän liiketoiminta-alueen toimenpiteillä katsotaan pyrittävän lähinnä alueellisiin ydintoimintoihin keskittymistä koskevaan tavoitteeseen ja kustannusten supistamiseen sulkemalla konttoreita. Myös kiinteistörahoituksen alueella suunniteltu supistus on liiketoimien kokonaismäärään verrattuna suhteellisen vähäinen. Pääomamarkkinatoiminnoissa on tosin havaittavissa merkittävää positioiden purkamista, mutta tällä alueella säilyy silti edelleen merkittävä määrä liiketoimia.
(283)
Saksa ja BGB ovat ilmoittaneet, että vielä uusien kokonaisten liiketoiminta-alueiden purkaminen tai jopa sellaisesta kokonaan luopuminen olisi vaikeaa ja vaarantaisi pankin elinkelpoisuuden. BerlinHypin, LBB: n ja BGB: n kiinteistörahoitustoimintoja ei olisi mahdollista nykyisissä markkinaolosuhteissa ja liiketoiminta-alueen vielä keskeneräisen rakenneuudistuksen vuoksi lyhyellä aikavälillä myydä, tai myynnistä aiheutuisi merkittäviä kirjanpitoarvon menetyksiä. Lisäksi tämän liiketoiminta-alueen tulos muuttuisi suunnitelmien mukaan positiiviseksi jo ennen koko rakenneuudistusvaiheen päättymistä, mikä olisi suunnitelman mukaisten kokonaistulosten saavuttamisen kannalta välttämätöntä viimeistään vuodesta 2004 alkaen.
(284)
Komissio on tutkinut nämä väitteet ja sille toimitetut niitä koskevat tiedot. Se päättelee, että kiinteistörahoitustoimintojen myynti lyhyellä aikavälillä vaarantaisi todellakin pankin elinkelpoisuuden (ks. 230 kappale). Myös kilpailutilannetta Saksan kiinteistörahoitusmarkkinoilla koskeva analyysi on osoittanut, ettei BGB kuulu tämän alueen palveluja tarjoaviin johtaviin yrityksiin. BGB oli tosin alkuperäisessä ilmoituksessa annettujen tietojen mukaan vuonna 2000 noin 5 prosentin markkinaosuudellaan vielä kolmannella sijalla. Saksan toimittamien uudempien ja kunnallisista luotoista puhdistettujen tietojen mukaan vuonna 2000 saavutettu markkinaosuus oli todellisuudessa kuitenkin vain noin 3 prosenttia, ja oletettavasti se laskee vuoteen 2006 mennessä 2 prosenttiin. Tämä vastaa muista lähteistä peräisin olevia tietoja, joiden mukaan BGB: n markkinaosuus vuonna 2001 ei ollut alun perin ilmoitetulla kolmannella sijalla eikä 5 prosenttia. Tämä koskee sekä kaikkien kiinnelainojen kokonaismarkkinoita että sen eri osa-alueita (32). Tämä huomioon ottaen BGB: n markkinaosuuden pienentäminen tällä alueella ei vaikuta erityisen tarpeelliselta kilpailun kohtuuttoman vääristymisen estämiseksi.
(285)
BGB: n vetäytyminen tältä liiketoiminta-alueelta olisi kuitenkin toivottavampaa kuin sille jääminen, koska pelkästään BGB-konsernin liiketoimintojen jatkaminen kiinteistörahoitusmarkkinoilla vääristäisi kilpailua, vaikka vääristyminen ei muodostuisikaan merkittäväksi. Tämä edellyttää kuitenkin, että pitkän aikavälin kannattavuuden palauttaminen ei vaarannu. Näin ollen komissio pitää myönteisenä Saksan ja Berliinin osavaltion ilmoittamaa aikomusta myydä kiinteistörahoitustoiminnot erikseen tai BGB: n yleisen yksityistämisen yhteydessä.
(286)
Pääomamarkkinatoiminnot, joiden aluekohtainen pääoma on jo supistunut lähes 20 prosenttia, on vuonna 2002 yltänyt ainoana liiketoiminta-alueena merkittävään positiiviseen tulokseen ja sen voitto ylitti sadan miljoonan rajan. Rakenneuudistusvaiheen päätyttyä vuonna 2006 pääomamarkkinatoimintojen on tarkoitus muodostaa vähittäispankkipalvelujen ohella toinen konsernin tuloksen ja voiton kannalta tärkeimmistä tukipilareista. Näin ollen pääomamarkkinatoiminnot ovat BGB: n kannattavuuden palauttamisen kannalta olennaisen tärkeitä eikä niitä ole mahdollista supistaa merkittävästi enempää kuin tähän asti on tapahtunut. BGB: n kilpailullinen merkitys kansallisilla mutta lisääntyvässä määrin globaalistuvilla ja eurooppalaistuvilla maksuliikenne- ja arvopaperimarkkinoilla ei myöskään ole huomattava. Toisin sanoen se on luokiteltava vielä vähäisemmäksi kuin pankin merkitys kiinteistörahoitustoimintojen kansallisilla markkinoilla.
(287)
Komissio on kuitenkin tutkinut, olisivatko edes rajoitetut lisäsupistukset mahdollisia. Rakenneuudistustukiin liittyvän yleistavoitteen mukaisesti BGB on muutettava uudelleen alueelliseksi pankiksi. Tältä pohjalta komissio harkitsi pääasiassa luopumista vielä muista ulkomaisista tytäryhtiöistä. Jo toteutettujen sulkemisten ja myyntien jälkeen tytäryhtiöitä oli kuitenkin jäljellä enää kolmessa toimipaikassa, Lontoossa, Luxemburgissa ja Dublinissa, ja niiden säilyttämisen välttämättömyyttä Saksa oli perustellut lähinnä vähittäispankkipalveluilla ja pankin jälleenrahoituksella. Saksa lupautui kuitenkin luopumaan dublinilaisesta BGB Ireland plc: stä. Komissio on 286 kappaleessa kuvatuista syistä kieltäytynyt toteuttamasta muita pääomamarkkinatoimintoihin liittyviä toimenpiteitä.
(288)
Suuntaviivojen 37 kohdan mukaisesti vastasuoritukset on suhteutettava ”etenkin yrityksen suhteelliseen painoarvoon asian kannalta merkityksellisillä markkinoilla”. Yksityisten ja yritysasiakkaiden liiketoiminta-alue (vähittäispankkitoiminnot) ovat näin ollen kilpailun kannalta selvästi ongelmallisimmat. Jo menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio perusteli epäilyksiään vastasuoritteiden riittävyydestä hyvin merkittävästi BGB: n vahvalla alueellisella tai paikallisella markkina-asemalla.
(289)
Tosin BGB on tytäryhtiöitään ja muita omaisuuseriä myymällä sekä konttoreita ja muita toimipaikkoja sulkemalla jo merkittävästi supistanut tähän liiketoiminta-alueeseen kuuluvaa pääomaansa. Alun perin suunniteltu toimialuekohtaisen pääoman supistaminen 43 prosentilla vuoteen 2006 saakka (ks. 280 kappaleessa oleva taulukko) on näin ollen lähes saavutettu, ja toteuttamatta on pääasiassa enää Weberbankin myynti. Komissio oli kuitenkin jo menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään todennut, että ”BGB: llä on paikallisesti ja alueellisesti yksityis- ja yritysasiakastoimintojen markkinoilla erittäin vahva asema. Sen ilmoitetut osuudet vaihtelevat yksittäisillä segmenteillä 30 prosentista 57 prosenttiin paikallistasolla ja 23 prosentista 46 prosenttiin alueellisella tasolla. Välimatka lähimpään kilpailijaan on valtava, ja - saatujen tietojen mukaan - kilpailijat yltävät vain puoleen, kolmannekseen tai neljännekseen BGB: n markkinaosuuksista”. Komissio oli tässä yhteydessä jo epäillyt sitä, riittikö yksityis- ja yritysasiakkaiden liiketoiminta-alueella tavoitteeksi asetettu toimintojen supistaminen lieventämään tukien kilpailua vääristävää vaikutusta Berliinin suuralueella.
(290)
Tässä yhteydessä on todettava, että vähittäispankkitoimintojen alueella jo toteutetut tai suunnitellut myynnit eivät pienten ja varakkaiden yksityisasiakkaiden palvelemiseen suuntautunutta Weberbankia lukuun ottamatta vähennä lainkaan tai juuri lainkaan BGB: n markkinaosuutta Berliinissä. Allbank toimii koko liittotasavallassa, ja Berliinissä sillä on vain muutamia konttoreita. BG Polska ja Zivnostenska Banka toimivat ulkomailla. Berliinissä on tosin jo suljettu noin 40 yksityisasiakkaita palvelevaa ja 50 yritysasiakkaita palvelevaa konttoria. Konttoreiden sulkeminen suurkaupungissa, jossa konttoritiheys on suuri, johtaa kuitenkin lähinnä vain kustannussäästöihin ja aiheuttaa myös Saksan antamien tietojen mukaan vain vähän pankin vaihtoja (33). Myös muut, jo aiemmin mainitut Saksan toimittamat tiedot osoittavat, että Berliinissä ei ollut tarkoitus merkittävästi supistaa markkinaosuuksia, vaan säilyttää suurin piirtein yksittäisillä segmenteillä vallitsevat asemat tai hieman vahvistaa niitä.
(291)
Saksa väitti vastauksena komission tätä koskeviin epäilyksiin, että alun perin toimitetut määrään perustuvat markkinaosuuslaskelmat olisivat Berliinin yksittäisillä markkinasegmenteillä BGB: n kannalta liioiteltuja. Tämä johtuisi BGB: n Landeszentralbankille tekemistä ilmoituksista, jotka olisivat konserninlaajuisia erottelematta asian kannalta merkityksellisiä markkinoita ja maantieteellisiä alueita toisistaan. Esimerkiksi Berliinin ulkopuolisten kiinteistörahoitus- ja pääomamarkkinatoimintojen luotto- ja säästövolyymit sisältyivät paikallisten yksityis- ja yritysasiakastoimintojen lukuihin. Näin ollen BGB: n luotto- ja talletusmääristä sekä niihin liittyvästä Berliinin markkinaosuudesta oli puhdistettu kaikki mainitut niihin alueellisesti ja asiallisesti kuulumattomat luotot ja talletukset. Näin ollen yksityisasiakkaiden talletuksiin/maksuliikenteeseen liittyvien liiketoimintojen markkinaosuudet olivat vuosina 2000 ja 2001 BGB: n osalta noin 43-45 prosenttia ja luottojen osalta noin 22 prosenttia. Yritysasiakkaiden liiketoiminnoissa BGB: n markkinaosuudeksi vuosina 2000 ja 2001 oli laskettu noin 25-26 prosenttia talletusten/maksuliikenteen osalta ja 23-25 prosenttia luottojen osalta. Verrattuna ilmoituksessa alun perin toimitettuihin tietoihin Saksan antamat BGB: n markkinaosuustiedot supistuivat yksittäisillä lohkoilla, ennen kaikkea yritysasiakkaiden lohkolla, jopa lähes puoleen.
(292)
BGB: n jälkeen seuraavaksi suurimmat kolme kilpailijaa Berliinin vähittäispankkipalvelumarkkinoilla olivat Berliner Volksbank, Dresdner Bank ja Deutsche Bank (konserni). Niiden arvioiduiksi markkinaosuuksiksi vuonna 2001 Saksa ilmoitti noin 11-13 prosenttia yksityisasiakkaiden luottomarkkinoilla, noin 8-14 prosenttia yksityisasiakkaiden talletusmarkkinoilla, noin 5-16 prosenttia yritysasiakkaiden luottomarkkinoilla ja noin 9-18 prosenttia yritysasiakkaiden talletusmarkkinoilla. Volksbank pitää BGB: n markkinaosuuksia huomattavasti suurempina ja arvioi ne yli 50 prosentiksi yksityisasiakkaiden markkinoilla (50-60 prosenttia talletusten/maksuliikenteen lohkolla ja noin 50 prosenttia luotoissa) ja lähes 60 prosentiksi yritysasiakkaiden liiketoiminnoissa (yli 40 prosenttia talletusten/maksuliikenteen lohkolla ja noin 50-60 prosenttia luotoissa). Omiksi markkinaosuuksikseen se arvioi noin 6-10 prosenttia yksityisasiakkaiden markkinalohkoilla ja noin 4-10 prosenttia yritysasiakastoiminnoissa.
(293)
Saksa käytti huomautuksissaan olevien yritys- ja yksityisasiakkaiden lohkojen korjattujen markkinaosuuksien perustana vain Berliiniä, koska se on merkityksellinen alue ja vähittäispankkitoiminnot ovat alueellista toimintaa (34).
(294)
Myös Berliner Voksbank on huomautuksessaan esittänyt, että Berliini muodostaa tukien arvioinnin kannalta vähittäisliiketoiminnoissa alueellisesti merkitykselliset markkinat. Tämä on myös komission yrityssulautumien valvonta-asioissa tavallisesti noudattamien alueellisesti merkittävien markkinoiden määrittämiseen liittyvien arviointiperusteiden mukaista. Pankkialaa koskevissa yrityssulautuma-asioissa tehdyissä päätöksissä mainitaan arviointiperusteina esimerkiksi pankkiasiakkaiden yleinen paikallisten palveluntarjoajien suosiminen, tiheän konttoriverkon merkitys ja valitun pankin konkreettisen sijainnin läheisyysvaatimus (35). Jos komissio olisi tähänastisissa rahoituspalvelualan yrityssulautuma-asioissa kuitenkin yleensä käyttänyt arviointiperusteena lähinnä kansallisia markkinoita, tämä olisi johtunut siitä, että kilpailuongelmien (määräävästä markkina-asemasta kertovien indikaattoreiden) puuttuminen ei olisi edellyttänyt vähittäispankkitoimintojen tarkkaa analyysiä. Markkinoiden rajaaminen kansallisiksi ei olisi kuitenkaan tässä tarkasteltavana olevien tukien kilpailua Berliinin vähittäispankkipalvelujen markkinoilla vääristävien vaikutusten tutkinnan kannalta asianmukaista. Juuri tällä toimialueella BGB: n olisi tarjottava huomattavan suuren markkina-asemansa vuoksi vastasuoritteita, jotka supistaisivat sen markkinaosuutta. BGB: n markkinaosuus ylittäisi selvästi muun muassa kahden merkin strategian vuoksi myös osuuden, joka on Saksan kaupungeissa toimiville alueellisesti vahvoille Sparkasse-pankeille tavanomainen. Tämä keskittyminen vaikeuttaisi potentiaalisten kilpailijoiden tuloa markkinoille ja olisi johtanut myös siihen, että ulkomaisten pankkien markkinaosuus Berliinissä on mitättömän pieni.
(295)
Komission ei ole tätä päätöstä varten tarpeen poiketa Saksan ja Berliner Volksbankin esittämästä Berliinin valinnasta vähittäispankkitoimintojen maantieteelliseksi viitealueeksi. Kuten komissio on menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään todennut, rahoitusalan yrityssulautumien yhteydessä markkinat on tähän saakka tavallisesti katsottu - maksuliikenne- ja arvopaperitoimintoja lukuun ottamatta - laajuudeltaan kansallisiksi. Samalla on kuitenkin otettu selvästi huomioon alueelliset näkökohdat arvioitaessa yksityisasiakkaiden ja yritysasiakkaiden liiketoimia (36). Konttoriverkon ja pankin alueellisen fyysisen läsnäolon merkitys vähittäispankkitoiminnassa puoltavat Berliinin markkinoiden ottamista huomioon. Tämän osoittaa myös asiakkaiden suhtautumistapa konttoreiden sulkemiseen tai myyntiin Berliinin kaltaisessa suurkaupungissa, jossa he, mikäli yleensä vaihtavat pankkia, vaihtavat sen lisääntyvistä sähköisistä pankkipalveluista huolimatta tavallisesti toiseen paikallisesti edustettuna olevaan pankkiin. Näin ollen Brandenburgin sisällyttäminen markkinoihin, Berliinin reuna-alueita lukuun ottamatta, vaikuttaisi jo liian laajalta. Tästä osoituksena on myös BGB: n vetäytyminen Brandenburgin osavaltiosta ja keskittyminen ydinalueelle.
(296)
Tätä päätöstä varten maantieteellisiä markkinoita ei ole kuitenkaan tarpeen rajata tarkasti, koska kyseessä ei ole määräävän markkina-aseman osoittaminen. Pikemminkin on tarpeen selvittää, ovatko tarjotut vastasuoritteet riittävät korvaamaan kyseisten tukien kilpailua vääristävät vaikutukset supistamalla BGB: n markkinaosuutta. Se, että tuet ovat auttaneet pankkia pysymään eri markkinoilla ja myös säilyttämään vahvan asemansa Berliinin vähittäispankkipalvelujen markkinoilla, on selvä ja kiistaton tosiasia.
(297)
Saksan toimittamien ja sittemmin pienemmiksi korjaamien markkinaosuusarvioiden osalta komissio epäilee puhdistettujen lukujen luotettavuutta. Toisaalta tämä johtuu siitä, että vastaavia yksilöllisiä ilmoittamiseen liittyviä ongelmia on saattanut esiintyä myös muilla kilpailijoilla, mutta ne on kuitenkin jätetty huomiotta. Toisaalta taas kolmannet osapuolet, jotka ovat toimittaneet huomautuksia menettelyn aikana ja joiden mielipidettä on tiedusteltu, ovat suurin piirtein vahvistaneet alkuperäiset luvut. On tosin huomautettava, että riippumattomia markkinaosuustutkimuksia ja niiden mukaisia todennettavissa olevia tuotteenmukaisia ja alueellisia markkinoiden rajauksia ei ole käytettävissä. Kuten kyselyt ovat osoittaneet, eivät Saksan keskuspankki / osavaltiotason Landeszentralbank, liittotasavallan kilpailuviranomainen eikä komissio ole toistaiseksi kartellisäännösten / yrityssulautumien valvonnan pohjalta analysoineet tämän alan kilpailua. Edes valtiontukipolitiikan alueella komissiolla ei ole tässä yhteydessä tarvittavia ja kilpailijoiden hyväksyttävissä olevia tutkintavaltuuksia.
(298)
Tämän päätöksen tekemiseksi on kuitenkin välttämätöntä analysoida tarkkaan markkinaosuudet, sillä kuten edellä on todettu, valtiontukia tutkittaessa ei ole kysymys määräävän markkina-aseman osoittamisesta. Siitä, että tässä asiassa tutkittavana olevat valtiontuet vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua ja merkittävää vääristymistä on tapahtunut ennen kaikkea markkinoilla, joilla BGB: llä on vahva markkina-asema, ei ole epäilystäkään. Pankin markkina-aseman vahvuus vastaa myös BGB: n käsitystä itsestään Berliinin johtavana vähittäispankkina. Tätä ei muuttaisi edes korjattujen runsaista 20 prosentista yli 40 prosenttiin vaihtelevien markkinaosuuksien paikkansapitävyys, joka herättää epäilyksiä. Tässä yhteydessä on myös syytä muistuttaa, että BGB: n markkinaosuus tai sen markkina-asema oli Saksan toimittamien tietojen mukaan vuonna 2002, ensimmäisen siirtotilin mukaan mitattuna yksityisasiakkaiden markkinoilla 48 prosenttia ja että BGB: n hallituksen puheenjohtajan ilmoitusten mukaan pankilla oli tuotemerkeillä Berliner Sparkasse ja Berliner Bank markkinaosuus, joka ylittää osittain 50 prosenttia (37).
(299)
BGB: n vahvasta markkina-asemasta ja sen asemasta johtavana vähittäispankkina Berliinin lähes 4 miljoonan asukkaan suuralueella ei näin ollen ole epäilystä. BGB: n markkinaosuus ei ole sitten pankin vuonna 1994 tapahtuneen perustamisen, jolloin Berliner Bank ja Berliner Sparkasse (tämä yhdisti jo tuolloin kaupungin länsi- ja itäosien Sparkasse-pankit, joista itäosassa toimineella pankilla oli lähes monopoliasema) liitettiin samaan konserniin, ratkaisevasti muuttunut - ei edes kriisin alettua vuonna 2001. Tätä vakautta voidaankin pitää osoituksena BGB: n suhteellisesta markkinavoimasta suhteessa sen nykyisiin ja potentiaalisiin kilpailijoihin.
(300)
Tässä tilanteessa komissio on ilmoittanut, että rakenneuudistustukien hyväksyminen vastasuoritteiden perusteella, jotka jättäisivät BGB: n aseman Berliinin vähittäispankkimarkkinoilla lähes ennalleen, ei olisi yhteisön tukisäännösten mukainen. Saksa totesi kuitenkin, että pankin väitteen mukaan sen elinkelpoisuus oli vaarassa.
(301)
Joulukuun 18 päivänä 2003 Saksan ja Berliinin osavaltion edustajien kanssa käytyjen tiiviiden lisäneuvottelujen jälkeen Saksa lopulta lupautui myymään Berliner Bankin ylimääräisenä vastasuoritteena, jotta tuet voitaisiin hyväksyä tai muut laajemmat ja komission muussa tapauksessa määräämät korvaavat suoritteet voitaisiin torjua. Tämän lupauksen mukaisesti Saksa sitoutuu varmistamaan, että BGB-konserni myy Berliner Bank -osastonsa taloudellisena yksikkönä, vähintään nimi, kaikki nimeen liittyvät asiakassuhteet, sivukonttorit ja asiaan kuuluva henkilöstö mukaan lukien, avointa, läpinäkyvää ja syrjimätöntä menettelyä noudattaen niin, että kauppa on sitovasti päätetty 1 päivään lokakuuta 2006 mennessä (kaupan saattaminen päätökseen 1 päivään helmikuuta 2007 mennessä). Asiakkaiden, sivukonttoreiden ja myyntihenkilöstön määräytymispäivä on 31 päivä joulukuuta 2003, lukuun ottamatta komissiolle ilmoitetun rakenneuudistussuunnitelman mukaista toteuttamista ja liiketoimien luonnollisia vaihteluja, kuten asiakassuhteiden päättymisiä ja alkamisia, henkilöstöä, vastaavia ja vastattavia, perustuen yksilöllisiin päätöksiin (kuten asiakkaiden tai työntekijöiden siirtymiset tai tyytymättömyys aikaisempaan pankkiin tai työnantajaan) niin, että pankki ei niihin vaikuta. Tämä tarkoittaa erityisesti sitä, että BGB ei saa ryhtyä toimenpiteisiin, joiden tavoitteena on Berliner Bankin asiakkaiden siirtyminen muiden yritysten tai muiden BGB: n osien, kuten Berliner Sparkassen asiakkaiksi. Uskottu mies, jonka Saksa (Berliinin osavaltio) on valinnut ja jonka valinnalle on saatava komission hyväksyntä, varmistaa, että pankki jatkaa edelleen Berliner Bankin rakenneuudistusta kaupallisesti järkevällä tavalla, investoi siihen eikä tee mitään sellaista, mikä supistaisi Berliner Bankin arvoa, kuten ennen kaikkea siirtämällä yksityis- tai yritysasiakkaita tai myyntihenkilöstöä Berliner Sparkasseen tai BGB-konsernin muihin osiin.
(302)
Berliner Bankin myynti supistaa vähittäispankkitoimintojen lohkon pääomaa vuoteen 2006 mennessä (38) vielä [...]* eurolla (eli yhdessä tähän mennessä suunniteltujen ja luvattujen, edellä kuvattujen toimenpiteiden kanssa noin [...]* eurolla). BGB: n markkinaosuus Berliinin vähittäispankkipalvelujen yksittäisillä lohkoilla supistuu kaupan myötä enimmillään noin kolmanneksella ja vähimmillään noin kuudenneksella. Yhteenlaskettu taseen loppusumma pienenee noin 189 miljardista eurosta noin 124 miljardiin euroon.
(303)
Komission käsityksen mukaan jo toteutetut, suunnitellut ja luvatut myynnit, sulkemiset ja muut supistukset riittävät yhdessä lieventämään tarkasteltavana olevien tukien kilpailua vääristäviä vaikutuksia.
(304)
Päätteeksi on syytä todeta, että Saksa oli maininnut alkuperäisessä ilmoituksessaan, että Berliini oli EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu alue ja että aluetukisäännöksiä voitaisiin soveltaa. Tästä syystä se viittasi suuntaviivojen 53 ja 54 kohtaan sekä niiden ottamiseen huomioon arvioitaessa vastasuoritteita mutta ei kuitenkaan tarkentanut asiaa eikä esittänyt perusteeksi konkreettisia näkökohtia. Suuntaviivojen 53 ja 54 kohdassa todetaan, että suuntaviivojen arviointiperusteita sovelletaan myös tukialueilla mutta että rakenteellisesta ylikapasiteetista kärsivillä alueilla voitaisiin vaatia vähäisempää kapasiteetin supistamista kuin muilla alueilla. Komissio totesi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, että se ei pystynyt tarkempien käytännön perusteiden puuttuessa arvioimaan tämän säännöksen sovellettavuutta. Koska Saksa ei ole palannut tähän kohtaan menettelyn myöhemmissä vaiheissa ja edellä on todettu, että pankkialalla kysymys ei ole markkinoista, jotka kärsisivät rakenteellisesta ylikapasiteetista, suuntaviivojen 53 ja 54 kohtaa ei katsota voitavan soveltaa tämän asian arvioinnissa.
(305)
Saksa on komission käsityksen mukaan riittävästi osoittanut, että kolmen myönnetyn tuen - pääoman lisäys, riskisuoja ja sopimus Berliinin osavaltion pankille esittämien mahdollisten takaisinmaksuvaatimusten käsittelystä - määrät on rajoitettu rakenneuudistuksen kannalta välttämättömään vähimmäismäärään suhteessa käytettävissä oleviin pankin ja sen osakkaiden rahoitusvaroihin. Pankki ei saa ylimääräisiä käteisvaroja eikä ylimääräisiä omia varoja, jotka se voisi käyttää väärin liiketoimintojensa kohtuuttomaan laajentamiseen kilpailijoiden vahingoksi.
(306)
Alun perin pelastustukena elokuussa 2001 myönnetyn 1,755 miljardin euron pääomanlisäyksen määrä mitoitettiin niin, että sen avulla voitiin varmistaa pankin peruspääomaosuudeksi 5,0 prosenttia ja oman pääoman osuudeksi 9,7 prosenttia. Kuten edellä on todettu, komissio pitää tätä tukea pankin lyhyen aikavälin elinkelpoisuuden kannalta ehdottoman välttämättömänä. Sen jälkeen pankki onnistui omin voimin, erityisesti vähentämällä riskipositioitaan, korottamaan peruspääomaosuutensa yli 5 prosenttiin. Vuoden 2003 lopussa tämä osuus oli noin 6 prosenttia. Ottaen huomioon pääomamarkkinoilla vallitseva nykyinen käytäntö ja luokituslaitosten sekä markkinaosapuolten sitä vastaavat odotukset komissio katsoo, että 6,0 prosentin peruspääomaosuus on pankin pääomamarkkinakelpoisuuden varmistamiseksi pitkällä aikavälillä ehdottoman välttämätön. Vuonna 2001 toteutettu pääoman lisäys on pankin peruspääomaosuuden säilyttämiseksi tällä tasolla ehdottoman välttämätön, joten se voidaan näin ollen myös arvioida kokonaisuudessaan rakenneuudistustueksi, joka rajoittuu välttämättömään vähimmäismäärään ja on siten hyväksytty. Pankki katsookin - kuten edellä on todettu - valtion takausten poisjäämisen, kansainvälisten tilinpäätösstandardien käyttöönoton ja Basel II -sopimuksen vuoksi olevansa toiminnallisesti kestävien jälleenrahoitusehtojen välttämättä edellyttämän luokituksen saamiseksi pakotettu nostamaan peruspääomaosuutensa omin lisäponnistuksin vähintään 7 prosenttiin. Komissio pitää myönteisenä näitä suunniteltuja toimenpiteitä pankin vakauden parantamiseksi.
(307)
Nimellisesti 21,6 miljardin euron riskisuojalla on edellä 138 kappaleessa kuvatuin perustein valtiontukien arvioinnissa 6,1 miljardin euron taloudellinen arvo. Berliner Volksbank on tästä asiasta sitä mieltä, että osavaltion antama riskisuoja vastaa pikemminkin rajoittamatonta lisätukivelvoitetta, koska tähän liittyvää Berliinin osavaltion takuuvelvoitetta ei voida nykytilanteessa arvioida, joten se merkitsisi ”avointa sekkiä” tulevien tappioiden varalta. Riskisuoja olisi suuruudeltaan ja kestoltaan suhteeton, merkitsisi pankille käytännössä rajoittamatonta maksukykyä, antaisi sille vapaat kädet tehdä tarjouksia millä tahansa ehdoilla eikä olisi lisätukivelvoitteen määrittämättömyyden vuoksi hyväksyttävissä. Komissio pitää näitä väitteitä virheellisinä ja pitää tässä asiassa oikeina pikemminkin Saksan esittämiä perusteita. Riskisuojan rakentaminen ei mahdollista pankille - vaikka Berliner Volksbank on eri mieltä - sen pankkitoimintojen tai muiden liiketoimintojen laajentamista. Luonnollisesti se estää pankin häviämisen kokonaan markkinoilta. Se rajoittuu kuitenkin suojaamaan pankkia vanhoista liiketoimista johtuvilta riskeiltä. Uusia liiketoimia kehitettäessä sitä ei voida käyttää samaan tarkoitukseen. Uudet liiketoimet se mahdollistaa tosin sillä tavoin, että suojatut kiinteistöpankkipalveluyhtiöt erityisesti ja pankki yleisesti voivat edelleen säilyä markkinoilla. Tämä on kuitenkin vain välillinen seuraus kyseisestä tukitoimenpiteestä, eikä sitä voida käyttää mittapuuna arvioitaessa, rajoittuuko tuki sellaisenaan vaikutuksiltaan tiukasti yrityksen jatkuvuuden takaamiseen. Riskisuoja ei takaa pankille käteisvaroja vaan pelkästään vapauttaa sen edelleen syntyvistä kiinteistöpankkipalvelutoimintojen aiheuttamista tappioista, joista pankki ei kykenisi omin voimin selviytymään. Osavaltion suorittamat maksut ovat mahdollisia vain takautuvasti siinä laajuudessa, jossa velkojat voivat niitä tosiasiallisten vaateidensa perusteella periä. Osavaltio käyttää lisäksi omistamansa riskinvalvontayhtiön välityksellä yksityiskohtaisessa sopimuksessa olevien ehtojen mukaisesti laajoja tarkastusoikeuksia ja suostumusvarauksia. Yksityiskohtaisen sopimuksen mekanismin tarkan kuvauksen osalta komissio viittaa Saksan esittämiin tietoihin. Edellä esitetyistä syistä komissio katsoo, että myös riskisuoja on kaiken kaikkiaan rajattu välttämättömään.
(308)
Myös tuki, jonka taloudellinen enimmäisarvo on 1,8 miljardia euroa ja joka sisältyy Berliinin osavaltion ja pankin väliseen sopimukseen osavaltion Landesbank Berlinille esittämien menettelyssä C 48/2002 tehdyn päätöksen mukaisten mahdollisten takaisinmaksuvaatimusten käsittelystä, rajoittuu komission käsityksen mukaan välttämättömään. Ilman kyseistä sopimusta pankki olisi joutunut tilintarkastajien vaatimuksesta tekemään vuoden 2002 tilinpäätöksessä uhkaavien velvoitteiden varalta sadoissa miljoonissa laskettavat varaukset. Tämä olisi vaikuttanut kielteisesti vuoden 2002 tulokseen ja pankin omaan pääomaan. Pankin peruspääomaosuus oli kuitenkin vuoden 2002 tilinpäätöksen laatimisajankohtana ja myös sen jälkeen vain 6 prosenttia ja osittain jopa vähemmän. Peruspääomaosuuden rasittamista vielä enemmän ei pankki olisi rakenneuudistuksen kyseisessä vaiheessa kestänyt. Kuten edellä on todettu, komissio pitää 6 prosentin peruspääomaosuutta pitkällä aikavälillä ehdottoman välttämättömänä. Jos komissio velvoittaa menettelyssä C 48/2002 tekemässään päätöksessä Berliinin osavaltion vaatimaan pankilta yhteismarkkinoille soveltumattoman tukiosuuden takaisinmaksua, osavaltio sijoittaa kyseisen määrän pankkiin pääomatukena. Tämä tapahtuisi kuitenkin vain siihen enimmäismäärään saakka, joka on välttämätön 1 päivänä tammikuuta 2004 määritetyn peruspääoman säilyttämiseksi 6,0 prosentissa ja vastaa näin ollen komission käsityksen mukaan ehdottomasti välttämätöntä vähimmäismäärää. Komission takaisinmaksusopimukselle antama hyväksyntä taloudelliselta enimmäisarvoltaan 1,8 miljardin euron suuruisena on rajattu käytettäväksi tässä kuvatussa poikkeustapauksessa, tosin sanoen jos ja vain jos takaisinmaksuvaatimuksen määrä vaarantaisi väistämättä yrityksen elinkelpoisuuden ja rakenneuudistussuunnitelma on muilta osin hyväksyttävä. Takaisinmaksusopimus merkitsee näillä ehdoilla ylimääräistä rakenneuudistustukea ja edellyttää näin ollen suurempia vastasuoritteita, joihin Saksa on lopulta sitoutunut erityisesti lupaamalla varmistaa Berliner Bankin myynnin.
(309)
Valtiontuet, joiden kokonaismäärä on 9,7 miljardia euroa, koostuvat kolmesta toimenpiteestä: Ensimmäinen on Berliinin osavaltion elokuussa 2001 BGB: lle suorittama 1,755 miljardin euron pääomanlisäys; toinen on Berliinin osavaltion joulukuussa 2001 / huhtikuussa 2002 BGB: lle myöntämä riskisuoja, jonka nimellinen enimmäismäärä on 21,6 miljardia euroa ja taloudellinen arvo on 6,1 miljardia euroa; kolmas on Berliinin osavaltion ja BGB: n välillä joulukuussa 2002 tehty takaisinmaksusopimus, joka koskee komission asiassa C48/2002 (Landesbank Berlin - Girozentrale) tekemään lopulliseen päätökseen perustuvaa mahdollista takaisinmaksuvaatimusta ja jonka taloudellinen arvo on enintään 1,8 miljardia euroa.
(310)
Kaikki EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut valtiontukia koskevat perusteet täyttyvät: valtion varat, tietyn yrityksen tukeminen, kilpailua vääristävät vaikutukset ja vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Valtiontukien soveltumattomuutta yhteismarkkinoille koskevan periaatteen poikkeussäännöksistä voidaan soveltaa vain EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohtaa yhdessä vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen kanssa.
(311)
Arvioituaan rakenneuudistustoimenpiteitä suuntaviivoissa asetettujen perusteiden mukaisesti komissio päättelee, että tähän mennessä toteutetut ja suunnitellut toimenpiteet ovat järkeviä, aukottomia ja periaatteessa oikeasuhteisia BGB: n pitkän aikavälin kannattavuuden palauttamiseksi.
(312)
Komission käsityksen mukaan jo toteutetut, suunnitellut ja luvatut myynnit, sulkemiset ja supistukset riittävät yhdessä korvaamaan tarkasteltavana olevien tukien kilpailua vääristävät vaikutukset.
(313)
Kolme myönnettyä tukea - pääoman lisäys, riskisuoja ja sopimus Berliinin osavaltion pankille esittämien mahdollisten takaisinmaksuvaatimusten käsittelystä - rajoittuvat komission käsityksen mukaan rakenneuudistuksen kannalta välttämättömään vähimmäismäärään suhteessa käytettävissä oleviin pankin ja sen osakkaiden rahoitusvaroihin. Pankki ei näin ollen saa ylimääräisiä käteisvaroja eikä ylimääräisiä omia varoja, jotka se voisi käyttää väärin liiketoimintojensa kohtuuttomaan laajentamiseen kilpailijoiden vahingoksi,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Seuraavat Bankgesellschaft Berlin AG -konsernin (jäljempänä ”BGB”) hyväksi toteutetut toimenpiteet ovat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea:
a)
Berliinin osavaltion elokuussa 2001 maksama 1,755 miljardin euron pääomanlisäys;
b)
takaukset (ns. riskisuoja), joiden nimellinen enimmäismäärä on 21,6 miljardia euroa ja jotka Berliinin osavaltio on myöntänyt 20 päivänä joulukuuta 2001 ja 16 päivänä huhtikuuta 2002;
c)
joulukuun 26 päivänä 2002 Berliinin osavaltion ja Landesbank Berlinin (jäljempänä ”LBB”) välillä tehty sopimus Berliinin osavaltion LBB: lle komission vielä kesken olevassa menettelyssä C 48/2002 tekemän lopullisen päätöksen jälkeen esittämien mahdollisten vaatimusten käsittelystä.
2. Edellä 1 kohdassa mainitut tuet soveltuvat yhteismarkkinoille, jos Saksa täyttää kokonaisuudessaan liitotasavallan hallituksen 6 päivänä helmikuuta 2004 toimittamat ja jäljempänä 2 artiklan 1 kohdassa ja tämän päätöksen liitteessä tiivistettyinä kuvatut sitoumukset ja jos edellä 1 kohdan c alakohdassa mainittu tuki ei johda siihen, että BGB-konsernin peruspääomaosuus ylittää 1 päivänä tammikuuta 2004 (ottaen huomioon IBB: n irrottaminen konsernista jäljempänä 2 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla) 6 prosenttia.
2 artikla
1. Saksa on sitoutunut
a)
varmistamaan ilmoittamansa rakenneuudistussuunnitelman toteuttamisen oikea-aikaisesti ja liitteessä ilmoitettujen ehtojen mukaisesti;
b)
varmistamaan, että Berliinin osavaltio myy omistusosuutensa BGB: stä liitteessä ilmoitettujen ehtojen mukaisesti;
c)
varmistamaan, että BGB-konserni myy tai lakkauttaa kaikki omistusosuutensa kiinteistöpankkipalvelutoimintaa harjoittavista yhtiöistä, jotka kuuluvat 16 päivänä huhtikuuta 2002 myönnetyn riskisuojan soveltamisalaan, liitteessä mainittujen ehtojen mukaisesti;
d)
varmistamaan, että IBB-varaus irrotetaan LBB: stä liitteessä mainittujen ehtojen mukaisesti;
e)
varmistamaan, että BGB-konserni myy LBB: n ”Berliner Bank” -osaston liitteessä mainittujen ehtojen mukaisesti;
f)
varmistamaan, että BGB-konserni myy viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2005 omistusosuutensa BGB Ireland plc: stä.
2. Komissio voi tarvittaessa, Saksan riittävästi perustellusta pyynnöstä
a)
pidentää sitoumuksissa vahvistettuja määräaikoja; tai
b)
poikkeuksellisissa olosuhteissa luopua vaatimasta yhden tai useamman edellä mainituista sitoumuksista täyttämistä, muuttaa niitä tai korvata ne toisilla.
Jos Saksa pyytää jonkin määräajan pidennystä, sen on viimeistään kuukautta ennen kyseisen määräajan päättymistä esitettävä komissiolle riittävästi perusteltu asiaa koskeva pyyntö.
3 artikla
Saksan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta toimenpiteet, jotka se on toteuttanut ja jotka se aikoo toteuttaa päätöksen noudattamiseksi.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.
Saksaa kehotetaan viipymättä toimittamaan tuensaajalle jäljennös tästä päätöksestä.
Tehty Brysselissä 18 päivänä helmikuuta 2004.