NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 491/2008
ze dne 3. června 2008,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o výrobní náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na článek 98 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami (2) má být na základě čl. 201 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1234/2007 od 1. července 2008 zrušeno.
(2)
Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, týkající se produkčních náhrad v odvětví obilovin (3), bylo několikrát podstatným způsobem změněno. Po přijetí nařízení (ES) č. 1234/2007 jako jednotného nařízení o společné organizaci trhů je nařízení (EHS) č. 1722/93 vhodné náležitě přizpůsobit. Uvedené nařízení by mělo být v zájmu jasnosti zrušeno a nahrazeno nařízením novým.
(3)
Vzhledem ke zvláštní situaci na trhu se škrobem, a především k potřebě udržet konkurenceschopnost cen vůči škrobu produkovanému ve třetích zemích a dováženému jako zboží, u kterého dovozní režim nezajišťuje dostatečnou ochranu producentům Společenství, stanoví článek 96 nařízení (ES) č. 1234/2007 poskytnutí výrobní náhrady pro škrob získaný z kukuřice, pšenice nebo brambor a pro některé druhotné produkty používané při výrobě určitých výrobků, jejichž seznam sestaví Komise, nebo neexistuje-li významná domácí produkce jiných obilovin pro výrobu škrobu, pro určité množství škrobu získané v každém hospodářském roce z ječmene a ovsa ve Finsku a Švédsku, pokud tak nedojde ke zvýšení úrovně produkce škrobu z uvedených dvou obilovin. Poskytnutí této náhrady má umožnit příslušným výrobním odvětvím přístup ke škrobu a některým druhotným produktům za nižší cenu, než jaká by byla stanovena uplatněním pravidel společné organizace trhu s danými produkty.
(4)
Podle článku 98 nařízení (ES) č. 1234/2007 je třeba stanovit prováděcí pravidla pro poskytování výrobních náhrad včetně pravidel pro kontrolu a platbu, aby se ve všech členských státech používala pravidla stejná.
(5)
Nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví vytvoření seznamu produktů, při jejichž výrobě je používán škrob, u kterého lze uplatnit nárok na náhradu.
(6)
V zájmu účinnosti kontrolních opatření je třeba stanovit, aby příjemci náhrady museli být předem schváleni členským státem, na jehož území se výše uvedené produkty vyrábějí.
(7)
Je třeba určit, jakým způsobem výrobní náhradu vypočítávat a jak často ji stanovovat. Nejvhodnější metodou výpočtu je v současné době metoda založená na rozdílu mezi tržní cenou obilí a cenou použitou pro výpočet dovozního cla. Z důvodu udržení stability by se měla výrobní náhrada určovat obvykle každý měsíc a prostředkem ověření správné hodnoty výrobní náhrady by mělo být sledování cen obilovin na světovém trhu a na nejreprezentativnějších trzích Společenství. Mělo by se jasně stanovit, které trhy Společenství je třeba sledovat, a toto sledování omezit na kukuřici. Protože započítávání cen jiných obilovin nemělo v minulosti na výpočet výše náhrady prakticky žádný dopad, odkazy k jiným obilovinám by neměly být nutné.
(8)
Výrobní náhrady se mají vyplácet za použití škrobu a některých druhotných produktů při výrobě určitého zboží. K usnadnění vhodné kontroly a platby výrobních náhrad žadatelům jsou nutné podrobné údaje. Příslušný orgán dotyčného členského státu by měl mít pravomoc vyžadovat, aby žadatelé poskytli veškeré údaje a umožnili provedení veškerých zkoušek a prohlídek, jež jsou k těmto kontrolám nutné.
(9)
Zpracovatel produktu nemusí nutně použít základní škrob, a proto je třeba sestavit seznam některých produktů získaných ze škrobu, jejichž použití zakládá nárok zpracovatele na získání náhrady.
(10)
Zvláštní povaha esterifikovaného a etherifikovaného škrobu může vést k některým spekulativním formám zpracování s cílem získat výrobní náhradu více než jednou. Pro zamezení takovým spekulacím by měla být přijata opatření, která zajistí, že esterifikovaný a etherifikovaný škrob nebude znovu přeměněn na surovinu, jejíž použití zakládá nárok na náhradu. Aby se těmto spekulacím zabránilo, měla by se upravit i výše jistoty.
(11)
Výrobní náhrada by neměla být vyplacena, dokud nedojde ke zpracování. Po zpracování by platba měla být provedena do pěti měsíců poté, co příslušný orgán prověří, že byl škrob zpracován. Zpracovatel by však měl mít možnost obdržet před ukončením kontrol zálohu.
(12)
Vzhledem ke zjednodušení a snížení administrativní zátěže a nákladů na opětovnou přeměnu modifikovaných škrobů je vhodné zvýšit výrobní náhradu na úroveň, do jejíhož dosažení nebudou kontrolní opatření pokládána za nutná, aniž by se tím zvětšilo riziko nevhodného vynakládání prostředků Společenství.
(13)
Na opatření stanovená tímto nařízením se vztahuje nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty (4). Je proto třeba definovat hlavní požadavky na povinnosti zpracovatelů, jejichž dodržování je zajištěno složením jistoty.
(14)
Řídící výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. V souladu s článkem 96 nařízení (ES) č. 1234/2007 může být výrobní náhrada (dále jen „náhrada“) poskytnuta fyzickým nebo právnickým osobám, které používají škrob získaný z pšenice, kukuřice nebo brambor nebo některé druhotné produkty pro výrobu zboží uvedeného v příloze I tohoto nařízení.
Finsku a Švédsku může být poskytnuta náhrada také pro použití ječného a ovesného škrobu v celkovém množství omezeném na 50 000 tun ve Finsku a na 10 000 tun ve Švédsku.
2. Při rozhodování o poskytnutí náhrady se především zohledňuje:
a)
úroveň hospodářské soutěže se třetími zeměmi a úroveň ochrany před touto hospodářskou soutěží, jíž bylo dosaženo mechanismy společné zemědělské politiky a společného celního sazebníku;
b)
vývoj v technologii výroby a použití škrobu;
c)
podíl škrobu v konečném produktu a/nebo relativní hodnota škrobu v konečném produktu a/nebo význam produktu z hlediska možnosti odbytu škrobu v hospodářské soutěži s jinými produkty.
3. Poskytnutí náhrady pro daný produkt nesmí vést k narušení podmínek hospodářské soutěže s jinými produkty, které nejsou pro poskytnutí náhrady způsobilé.
4. Pokud se zjistí, že po poskytnutí náhrady došlo k narušení hospodářské soutěže, tato náhrada se:
a)
zruší nebo
b)
změní tak, aby bylo narušení podmínek hospodářské soutěže odstraněno.
5. Pro škroby dovážené do Společenství v rámci dovozního režimu, který zakládá nárok na snížení dovozního cla, se výrobní náhrada poskytovat nesmí.
6. Rozhodnutí stanovená tímto článkem Komise přijímá postupem podle čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„škrobem“ se rozumí základní škrob nebo produkt získaný ze škrobu uvedený v příloze II;
b)
„schválenými produkty“ se rozumí všechny produkty uvedené v příloze I;
c)
„zpracovatelem“ se rozumí osoba, která používá škrob k výrobě schválených produktů.
Článek 3
1. V případě, že je náhrada poskytnuta, stanoví se jako náhrada udělovaná měsíčně. Jestliže se však zásadně změní ceny kukuřice a/nebo pšenice na trhu Společenství nebo na světovém trhu, může být náhrada vypočtená podle odstavce 2 pozměněna v daném měsíci tak, aby tyto změny byly zohledněny.
2. Náhrada za tunu kukuřičného, pšeničného, ječného nebo ovesného škrobu se konkrétně vypočte na základě koeficientem 1,6 vynásobeného rozdílu mezi:
a)
průměrnou tržní cenou kukuřice ve Francii a Maďarsku platnou po dobu pěti dnů předcházejících dni stanovení náhrady a
b)
průměrem reprezentativních dovozních cen CIF v Rotterdamu, které se použijí ke stanovení dovozního cla pro kukuřici, zjištěných během pěti dnů předcházejících dni začátku použití.
Pro výpočet rozdílu uvedeného v prvním pododstavci se uplatňují následující pravidla:
a)
je-li tržní cena kukuřice uvedená v písmenu a) vyšší než intervenční cena, uvedená v článku 18 nařízení (ES) č. 1234/2007, ale nižší než 155 % této ceny, je cena, již je třeba vzít v úvahu, rovna intervenční ceně zvýšené o polovinu rozdílu mezi skutečnou cenou a cenou intervenční;
b)
je-li tržní cena kukuřice uvedená v písmenu a) vyšší než 155 % intervenční ceny, je cena, již je třeba vzít v úvahu, rovna intervenční ceně zvýšené o 27,5 % intervenční ceny.
U bramborového škrobu může být stanovena odlišná sazba, odrážející minimální cenu uvedenou v článku 4a nařízení (ES) č. 1868/94 (5). V tomto případě se výpočet provádí na základě tržní ceny kukuřice ve Francii a Maďarsku, uvedené v písm. a) prvním pododstavci, až do výše 115 % ceny intervenční.
Během měsíce července, srpna a září je cena kukuřice uvedená v písm. a) prvním pododstavci snížena o rozdíl mezi intervenční cenou obilovin, uvedenou v článku 18 nařízení (ES) č. 1234/2007, platnou v červnu a intervenční cenou platnou v červenci, pokud ovšem cena kukuřice uvedená v písm. a) prvním pododstavci již odpovídá platné ceně za novou sklizeň.
3. Splatná náhrada je náhrada, která je vypočtena podle odstavce 2 a vynásobena koeficientem uvedeným v příloze II a která odpovídá kódu KN škrobu skutečně použitého k výrobě schválených produktů.
4. Rozhodnutí stanovená tímto článkem Komise přijímá postupem podle čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 4
1. Zpracovatelé, kteří chtějí žádat o náhradu, by se měli obrátit na příslušný orgán členského státu, v němž se škrob zpracovává, a poskytnout mu tyto údaje:
a)
jméno (název) a adresu zpracovatele;
b)
škálu produktů, k jejichž výrobě se škrob používá, a to produktů uvedených v příloze I i produktů tam neuvedených, s úplným popisem a uvedením kódů KN;
c)
adresu (adresy) místa (míst), kde má být škrob zpracován ve schválený produkt, je-li tato adresa odlišná od adresy zpracovatele.
Členské státy mohou od zpracovatele požadovat doplňující údaje.
2. Zpracovatelé se písemně zavážou příslušnému orgánu, že mu umožní provést veškeré kontroly a inspekce, které jsou nezbytné pro sledování použití škrobu, a že mu poskytnou všechny požadované údaje.
3. Příslušný orgán se podniknutím náležitých opatření ujistí o tom, že zpracovatel je v daném členském státě usazen a úředně uznán.
4. Na základě údajů uvedených v odstavcích 1 a 2 vytvoří příslušný orgán seznam schválených zpracovatelů, který stále aktualizuje.
Pouze takto schválení zpracovatelé jsou oprávněni žádat o náhradu podle článku 5.
Článek 5
1. Pokud chce zpracovatel žádat o náhradu, musí se písemně obrátit na svůj příslušný orgán, od kterého získá osvědčení o náhradě. Žádosti lze podávat každý pracovní den do 13:00 hodin bruselského času.
2. Žádost musí obsahovat tyto údaje:
a)
jméno (název) a adresu zpracovatele;
b)
množství škrobu, které se má použít;
c)
v případě výroby produktu kódu KN 3505 10 50 množství škrobu, které bude použito;
d)
místo (místa), kde bude škrob použit;
e)
plánované termíny zpracování.
3. K žádosti se přiloží:
a)
složení jistoty podle článku 8;
b)
prohlášení dodavatele škrobu, že produkt, který se má použít, byl přímo vyroben z kukuřice, pšenice, ječmene, ovsa nebo brambor, bez použití vedlejších produktů získaných během výroby jiných zemědělských produktů nebo zboží.
4. Členské státy mohou požadovat další údaje.
Článek 6
1. Jakmile příslušný orgán obdrží žádosti podané podle článku 5, ověří je a neprodleně vydá osvědčení o náhradě.
2. Pro osvědčení o náhradě členské státy používají vnitrostátní formuláře, které obsahují alespoň údaje uvedené v odstavci 3, aniž jsou dotčena jiná ustanovení právních předpisů Společenství.
3. Osvědčení o náhradě obsahuje údaje uvedené v čl. 5 odst. 2 a uvádí sazbu náhrady a poslední den platnosti osvědčení, kterým je poslední den třetího měsíce následujícího po měsíci jeho vydání.
Během července a srpna a až do 24. září včetně je však platnost osvědčení požadovaných během příslušných období omezena na 30 dnů ode dne jejich vydání bez možnosti překročit datum 30. září.
4. Použitelná sazba náhrady uvedená v osvědčení je sazba platná v den přijetí žádosti.
Jestliže se však část množství škrobu uvedeného v osvědčení zpracuje v hospodářském roce pro obiloviny následujícím po roce přijetí žádosti, náhrada pro škrob zpracovaný v novém hospodářském roce se přizpůsobí podle rozdílu mezi intervenční cenou platnou během měsíce vydání osvědčení o náhradě a cenou, která platí v měsíci zpracování, vynásobenou koeficientem 1,60. Rozhodnou skutečností pro směnný kurz použitelný na náhradu je rozhodná skutečnost podle čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1913/2006.
Článek 7
1. Zpracovatelé, kteří vlastní osvědčení o náhradě vydané podle článku 6, mohou uplatnit nárok na výplatu náhrady uvedené na osvědčení poté, co byl škrob použit k výrobě dotyčných schválených produktů, a pokud byly dodrženy všechny požadavky stanovené tímto nařízením.
2. Práva vyplývající z osvědčení jsou nepřenosná.
Článek 8
1. Vydání osvědčení je podmíněno tím, že zpracovatel složí u příslušného orgánu jistotu ve výši 15 EUR/t základního škrobu, případně vynásobenou koeficientem odpovídajícím druhu škrobu, který se má použít podle ustanovení přílohy II.
2. Jistota se uvolní v souladu s nařízením (EHS) č. 2220/85. Zásadním požadavkem ve smyslu článku 20 uvedeného nařízení je zpracování množství škrobu uvedeného v žádosti ve schválené produkty během doby platnosti osvědčení. Jestliže zpracovatel zpracuje alespoň 90 % množství škrobu uvedeného v žádosti, bude se mít zato, že tento zásadní požadavek splnil.
Článek 9
1. Náhradu lze s konečnou platností vyplatit až poté, co zpracovatel oznámí příslušnému orgánu tyto údaje:
a)
datum nebo data nákupu a dodávky škrobu;
b)
jméno (název) a adresu dodavatelů škrobu;
c)
jméno (název) a adresu producentů škrobu;
d)
datum nebo data zpracování škrobu;
e)
množství a druh použitého škrobu, včetně kódů KN;
f)
množství schváleného produktu uvedeného na osvědčení, který byl za použití škrobu vyroben.
2. Je-li produkt uvedený na osvědčení produktem kódu KN 3505 10 50, složí se spolu s oznámením uvedeným v odstavci 1 jistota, která je rovna výrobní náhradě splatné za výrobu příslušného produktu. Pokud je však výše výrobní náhrady nižší než 30 EUR/t škrobu, jistota se nepožaduje a neuplatní se ověřovací a kontrolní opatření stanovená článkem 10.
Zásadním požadavkem ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85 je použití nebo vývoz produktu v souladu s příslušnými ustanoveními čl. 10 odst. 1 písm. a) a b) tohoto nařízení. Použití nebo vývoz mají být uskutečněny do 12 měsíců po konečném termínu platnosti osvědčení. Na základě náležitě odůvodněné žádosti předložené příslušnému orgánu lze zvážit prodloužení doby platnosti osvědčení nanejvýš o šest měsíců.
3. Před vyplacením si příslušný orgán ověří, zda byl škrob použit k výrobě schválených produktů v souladu s údaji na osvědčení. Ověření se zpravidla provádí formou správních kontrol, které však musí být v případě nutnosti podloženy kontrolami fyzickými.
4. Veškeré kontroly stanovené tímto nařízením se provedou do pěti měsíců ode dne, kdy příslušný orgán obdrží údaje požadované v odstavci 1.
5. Je-li zpracované množství škrobu vyšší než množství uvedené v osvědčení, považuje se množství, jež množství uvedené nepřevyšuje o více než 5 %, za zpracované na základě uvedeného dokumentu a zakládá nárok na náhradu, jež je v něm uvedena.
Článek 10
1. Jistota stanovená čl. 9 odst. 2 je uvolněna až poté, co se příslušnému orgánu prokáže, že produkt kódu KN 3505 10 50:
a)
byl použit na celním území Společenství k výrobě jiných produktů, než jaké jsou uvedeny v příloze II; nebo
b)
opustil v případě přímého vývozu do třetích zemí celní území Společenství.
2. Důkazem podle odst. 1 písm. a) je prohlášení, jež zpracovatel předloží příslušnému orgánu a v němž uvede:
a)
zda má být dotyčný produkt zpracován;
b)
že tento produkt bude použit pouze k výrobě jiných produktů, než jaké jsou uvedeny v příloze II;
c)
že dotyčný produkt se prodá pouze tomu, kdo převezme závazek uvedený v písmenu b), a to buď na základě smluvní doložky za tímto účelem vytvořené, nebo na základě zvláštní podmínky uvedené na prodejní faktuře; zpracovatel uchová kopii této prodejní smlouvy nebo prodejní faktury pro potřeby příslušného orgánu;
d)
že zpracovatel vzal na vědomí ustanovení odstavce 8;
e)
jméno (název) a adresu strany, která produkt přijímá, a příslušné množství produktu, je-li produkt předmětem transakce;
f)
číslo kontrolního výtisku T 5, jestliže se kupující nachází v jiném členském státě.
3. Na konci každého čtvrtletí zašle zpracovatel příslušnému orgánu do dvaceti pracovních dnů kopie prohlášení uvedeného v odstavci 2. Dotyčný příslušný orgán tyto podklady postoupí do dvaceti pracovních dnů od jejich obdržení příslušnému orgánu kupujícího.
4. Zpracovatelé i kupující produktu kódu KN 3505 10 50 musí vést skladové účetnictví schválené členskými státy, které jim umožní ověřit soulad se závazky a údaji, jež jsou obsaženy v prohlášení zpracovatele uvedeném v odstavci 2. Příslušné orgány členských států se při ověřování na základě tohoto skladového účetnictví podle potřeby zaměřují na finanční účty včetně faktur a bankovních výpisů, aby se přesvědčily o zaznamenaných kvantitativních operacích.
Kupující, kteří v každém čtvrtletí použijí množství produktů tohoto kódu KN, které je nižší než 1 000 kg, lze však z této povinnosti vyjmout.
5. Ověřování stanovené odstavcem 4 provádějí příslušné orgány jednotlivých členských států v provozovně zpracovatele a kupujícího na konci každého čtvrtletí. Tyto kontroly se zaměřují na sladění celkových údajů týkajících se dotyčných zpracovatelů a kupujících za uvedené období a na důkladné ověření nejméně 10 % všech uskutečněných transakcí a použití.
Toto ověřování určí příslušné orgány na základě analýzy rizik, jež zohledňuje důležitost příslušných množství a částek, zjištění předchozích ověřování a další faktory, o kterých příslušné kontrolní orgány rozhodnou.
Každé ověřování musí být ukončeno nejpozději do pěti měsíců od konce každého čtvrtletí.
Příslušný orgán zpracovatele musí mít výsledky každého ověřování k dispozici nejpozději do dvaceti pracovních dnů od ukončení každé kontroly.
Pokud se tato ověřování provádějí ve dvou nebo více členských státech, dotyčné příslušné orgány sdělují výsledky provedených ověřování v rámci postupů podle nařízení Rady (EHS) č. 1468/81 (6).
6. Jsou-li u nejméně 3 % kontrol uvedených v odstavci 5 shledány nesrovnalosti, příslušné orgány kontroly posílí.
Pokud si to výsledky ověřování vyžádají, použije orgán, který uvolnil jistotu, vůči dotyčnému zpracovateli sankci stanovenou odstavcem 8.
7. Pokud je dotyčný produkt předmětem obchodování v rámci Společenství nebo se přes území jiného členského státu vyváží do třetích zemí, vystaví se v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 2454/93 (7) kontrolní výtisk T 5.
Tento doklad obsahuje v kolonce 104 pod názvem „Jiné“ jeden z údajů uvedených v příloze III tohoto nařízení.
8. Nejsou-li podmínky stanovené v odstavcích 1 až 7 splněny, příslušný orgán dotyčného členského státu požádá o vyplacení částky ve výši 150 % nejvyšší náhrady uplatnitelné na daný produkt během předcházejících dvanácti měsíců, aniž jsou dotčeny vnitrostátní sankce.
Článek 11
1. Náhrada uvedená v osvědčení se vyplácí jen pro množství skutečně zpracovaného škrobu. Zároveň se v souladu s hlavou V nařízení (EHS) č. 2220/85 uvolní jistota uvedená v čl. 8 odst. 1.
2. Náhrada se vyplácí nejpozději do pěti měsíců ode dne ukončení kontroly stanovené čl. 9 odst. 3. Na žádost zpracovatele však příslušný orgán může třicet dnů od obdržení uvedených údajů poskytnout zálohu ve výši náhrady. S výjimkou případů, kdy se jedná o produkt kódu KN 3505 10 50, je tato záloha podmíněna složením jistoty zpracovatelem ve výši 115 % částky zálohy. Jistota se uvolní v souladu s čl. 19 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2220/85.
Článek 12
Členské státy sdělí Komisi:
a)
do konce prvního týdne každého měsíce množství škrobu, pro která byly během předcházejícího měsíce podány žádosti o osvědčení podle čl. 5 odst. 1;
b)
do tří měsíců od konce každého čtvrtletí kalendářního roku druh, množství a původ škrobu (kukuřičný, pšeničný, bramborový, ječmenný nebo ovesný), pro který byly vyplaceny náhrady, jakož i množství produktů, k jejichž výrobě byl škrob použit.
Článek 13
Nařízení (EHS) č. 1722/93 se zrušuje.
Článek 14
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2008.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. června 2008.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 491/2008,
annettu 3 päivänä kesäkuuta 2008,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä vilja-alan tuotantotukien osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1), jäljempänä ’yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus’, ja erityisesti sen 98 artiklan yhdessä sen 4 artiklan kanssa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä syyskuuta 2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1784/2003 (2) kumotaan asetuksen (EY) N:o 1234/2007 201 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti 1 päivästä heinäkuuta 2008 alkaen.
(2)
Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä vilja-alan tuotantotukien osalta 30 päivänä kesäkuuta 1993 annettua komission asetusta (ETY) N:o 1722/93 (3) on muutettu huomattavasti useita kertoja. Nyt kun asetus (EY) N:o 1234/2007 on hyväksytty yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaksi asetukseksi, asetusta (ETY) N:o 1722/93 on aiheellista mukauttaa. Selkeyden vuoksi mainittu asetus olisi kumottava ja korvattava se uudella asetuksella.
(3)
Tärkkelysmarkkinoiden erityistilanteen vuoksi ja erityisesti sen vuoksi, että on tarpeen pitää yllä kilpailukykyisiä hintoja suhteessa kolmansissa maissa tuotettuun tärkkelykseen, joka tuodaan sellaisina tavaroina, joiden osalta tuontijärjestelmä ei takaa yhteisön tuotteille riittävää suojaa, asetuksen (EY) N:o 1234/2007 96 artiklassa säädetään tuotantotuen myöntämisestä maissista, vehnästä tai perunasta saatavalle tärkkelykselle sekä tietyille johdannaisille, joita käytetään tiettyjen tuotteiden valmistukseen ja joita koskevan luettelon komissio laatii, tai Suomessa ja Ruotsissa ohrasta tai kaurasta kunakin markkinointivuonna saatavalle tärkkelykselle, koska mainituissa jäsenvaltioissa ei ole muiden tärkkelyksen tuotannossa käytettävien viljalajien merkittävää kotimaista tuotantoa, sikäli kuin tuki ei lisää näistä kahdesta viljalajista saatavan tärkkelyksen tuotantoa. Tuen myöntämisen tavoitteena on, että tärkkelystä käyttävä teollisuus saisi käyttöönsä tärkkelystä ja tiettyjä siitä johdettuja tuotteita alhaisemmalla hinnalla kuin kyseisten tuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn sääntöjä sovellettaessa.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 98 artiklan nojalla on tarpeen antaa tuotantotukien myöntämisen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, valvontaa ja maksamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt mukaan luettuina, jotta kaikissa jäsenvaltioissa sovelletaan samoja sääntöjä.
(5)
Asetuksessa (EY) N:o 1234/2007 säädetään luettelon laatimisesta tuotteista, joiden valmistuksessa tärkkelyksen käyttö oikeuttaa tukeen.
(6)
Valvontatoimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi on syytä säätää, että tuen saajien on oltava sen jäsenvaltion ennakolta hyväksymiä, jonka alueella kyseiset tuotteet valmistetaan.
(7)
On tarpeen määritellä tuotantotuen laskentamenetelmä ja vahvistamistiheys. Tyydyttävin laskentamenetelmä on tällä hetkellä menetelmä, joka perustuu viljojen markkinahinnan ja tuontitullin laskemisessa käytetyn hinnan väliseen erotukseen. Vakaussyistä tuotantotuki olisi pääsääntöisesti vahvistettava joka kuukausi, ja viljojen hintoja maailmanmarkkinoilla ja yhteisön edustavimmilla markkinoilla olisi seurattava sen tarkistamiseksi, että tuotantotuella on oikea arvo. Olisi täsmennettävä, mitä yhteisön markkinoita seurataan, ja seurannan olisi koskettava ainoastaan maissia. Viittaukset muihin viljoihin eivät ole tarpeen, koska aiemmin muiden viljojen hinnoilla ei käytännössä ole ollut vaikutusta tuen määrää laskettaessa.
(8)
Tuotantotukia maksetaan tärkkelyksen ja tiettyjen siitä johdettujen tuotteiden käytöstä tiettyjen tavaroiden valmistuksessa. Tarvitaan yksityiskohtaisia tietoja, joilla helpotetaan asianmukaista valvontaa sekä tuotantotukien maksamista hakijoille. Jäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava oikeus vaatia hakijoilta, että he toimittavat viranomaisille kaikki tiedot ja sallivat heidän suorittaa valvontaan tarvittavat tarkastukset tai tutkimukset.
(9)
Tuotteen valmistuksessa ei välttämättä käytetä perustärkkelystä, minkä vuoksi on laadittava luettelo tärkkelyksestä johdetuista tuotteista, joiden käyttö antaa tuottajalle oikeuden saada tukea.
(10)
Esteröidyn tai eetteröidyn tärkkelyksen erityisluonne voi johtaa tiettyihin laskelmoiviin jalostustoimiin tuotantotuen saamiseksi useammin kuin kerran. Tällaisen laskelmoinnin estämiseksi on tarpeen säätää toimenpiteistä sen varmistamiseksi, ettei esteröityä tai eetteröityä tärkkelystä jalosteta uudelleen raaka-aineeksi, jonka käyttö oikeuttaisi tuen hakemiseen. Vakuuden tasoa olisi mukautettava niin, että se estää tällaisen laskelmoinnin.
(11)
Tuotantotukea ei pitäisi maksaa ennen jalostusta. Kun jalostus on tehty, maksu olisi kuitenkin suoritettava viiden kuukauden kuluessa siitä, kun toimivaltainen viranomainen on varmistanut, että tärkkelys on jalostettu. Valmistajan olisi kuitenkin voitava saada ennakkomaksu ennen kuin tarkastukset on saatu päätökseen.
(12)
Yksinkertaistamisen sekä hallinnollisen taakan ja modifioitujen tärkkelysten uudelleenmuuntamiskustannusten vähentämisen vuoksi on aiheellista korottaa sitä tuotantotuen määrää, jota pienemmästä määrästä alkaen valvontatoimenpiteitä ei katsota tarpeellisiksi, ilman että vaara yhteisön varojen asiattomasta käytöstä kasvaisi.
(13)
Maataloustuotteiden vakuusjärjestelmän soveltamista koskevien yhteisten yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 22 päivänä heinäkuuta 1985 annettua komission asetusta (ETY) N:o 2220/85 (4) sovelletaan tässä asetuksessa säädettyihin järjestelyihin. Sen vuoksi olisi määriteltävä tuottajien velvoitteiden ensisijaiset vaatimukset, jotka taataan antamalla vakuus.
(14)
Maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 96 artiklan mukaisesti tuotantotuki, jäljempänä ’tuki’, voidaan myöntää jokaiselle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle, joka käyttää vehnästä, maissista tai perunoista saatua tärkkelystä tai tiettyjä tärkkelyksestä johdettuja tuotteita tämän asetuksen liitteen I luettelossa mainittujen tavaroiden valmistukseen.
Suomen ja Ruotsin osalta tukea voidaan myöntää myös ohra- ja kauratärkkelyksen käytölle Suomessa 50 000 tonnin ja Ruotsissa 10 000 tonnin suuruisen vuotuisen kokonaismäärän rajoissa.
2. Tukea myönnettäessä otetaan huomioon erityisesti seuraavat seikat:
a)
kolmansien maiden kanssa käytävä kilpailu ja tätä kilpailua koskeva suoja, jotka on saavutettu yhteisen maatalouspolitiikan mekanismeilla ja yhteisellä tullitariffilla;
b)
tärkkelyksen valmistus- ja käyttötekniikan kehitys;
c)
tärkkelyksen määrä lopullisessa tuotteessa ja/tai tärkkelyksen suhteellinen arvo lopullisessa tuotteessa ja/tai tuotteen merkitys tärkkelyksen markkina-alueena muiden tuotteiden kanssa käytävään kilpailuun verrattuna.
3. Tuotantotuen myöntäminen tuotteelle ei saa aiheuttaa vääristymiä kilpailussa muiden tuotteiden kanssa, joille ei myönnetä tällaisia tukia.
4. Jos todetaan, että tuotantotuen myöntämisestä on aiheutunut vääristymä, tämä tuki
a)
joko poistetaan;
b)
tai sitä mukautetaan siinä määrin kuin on tarpeen kilpailuedellytysten vääristymän poistamiseksi.
5. Tuontitullin alennukseen oikeuttavan tuontĳärjestelmän mukaisesti yhteisöön tuotu tärkkelys ei voi saada tuotantotukea.
6. Komissio tekee tässä artiklassa säädetyt päätökset asetuksen (EY) N:o 1234/2007 195 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
2 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’tärkkelyksellä’ perustärkkelystä tai liitteessä II lueteltua tärkkelyksestä johdettua tuotetta;
b)
’hyväksytyillä tuotteilla’ mitä tahansa liitteessä I olevassa luettelossa lueteltua tuotetta;
c)
’valmistajalla’ käyttäjää, joka käyttää tärkkelystä hyväksyttyjen tuotteiden tuottamiseen.
3 artikla
1. Jos tukea myönnetään, se vahvistetaan kerran kuukaudessa. Jos maissin ja/tai vehnän hinnat kuitenkin muuttuvat merkittävästi yhteisössä tai maailmanmarkkinoilla, 2 kohdan mukaisesti laskettua tukea voidaan muuttaa kyseisen kuukauden kuluessa näiden muutosten huomioon ottamiseksi.
2. Maissista, vehnästä, ohrasta tai kaurasta saatuina tärkkelystonneina ilmaistu tuki lasketaan erityisesti seuraavien tekijöiden välisen erotuksen perusteella kerrottuna kertoimella 1,6:
a)
vahvistamispäivää edeltävinä viitenä päivänä Ranskassa ja Unkarissa voimassa olevien maissin markkinahintojen keskiarvo; sekä
b)
maissin tuontitullien määrittelemiseen käytettyjen ja soveltamisen alkamispäivää edeltävinä viitenä päivänä todettujen edustavien Rotterdamin cif-tuontihintojen keskiarvo.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun erotuksen laskemiseksi sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a)
jos a alakohdassa tarkoitettu maissin markkinahinta on korkeampi kuin asetuksen (EY) N:o 1234/2007 18 artiklassa tarkoitettu interventiohinta, mutta alle 155 prosenttia kyseisestä hinnasta, huomioon otettava hinta vastaa interventiohintaa korotettuna puolella tosiasiallisen ja interventiohinnan välisestä erotuksesta;
b)
jos a alakohdassa tarkoitettu maissin markkinahinta on yli 155 prosenttia interventiohinnasta, huomioon otettava hinta vastaa interventiohintaa korotettuna 27,5 prosentilla interventiohinnasta.
Perunatärkkelykselle voidaan vahvistaa eri suuruinen tuki neuvoston asetuksen (EY) N:o 1868/1994 (5) 4 a artiklassa tarkoitetun vähimmäishintatason huomioon ottamiseksi. Tällöin laskenta tapahtuu ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetun, Ranskassa ja Unkarissa voimassa olevan maissin markkinahinnan perusteella, ja enimmäismääräksi vahvistetaan 115 prosenttia interventiohinnasta.
Heinä-, elo- ja syyskuussa ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettua maissin hintaa vähennetään asetuksen (EY) N:o 1234/2007 18 artiklassa tarkoitetun kesäkuussa ja heinäkuussa voimassa olevan vehnän interventiohinnan välisellä erotuksella, paitsi jos ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu maissin hinta vastaa jo uudelle sadolle voimassa olevaa hintaa.
3. Maksettava tuki on 2 kohdan mukaisesti laskettu tuki, joka on kerrottu liitteessä II osoitetulla kertoimella ja joka vastaa hyväksyttyjen tuotteiden valmistuksessa tosiasiallisesti käytetyn tärkkelyksen CN-koodia.
4. Komissio tekee tässä artiklassa säädetyt päätökset asetuksen (EY) N:o 1234/2007 195 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
4 artikla
1. Valmistajien, jotka aikovat hakea tukia, on käännyttävä sen jäsenvaltion, jossa tärkkelystä käytetään, toimivaltaisen viranomaisen puoleen ja toimitettava seuraavat tiedot:
a)
valmistajan nimi ja osoite;
b)
tärkkelyksestä saatujen tuotteiden valikoima, mukaan luettuna sekä liitteen I luettelossa olevat tuotteet että siihen kuulumattomat tuotteet, niiden täydellinen kuvaus ja CN-koodit;
c)
sen paikan osoite tai niiden paikkojen osoite, jossa tai joissa tärkkelys jalostetaan hyväksytyksi tuotteeksi, jos eri kuin valmistajan osoite.
Jäsenvaltiot voivat pyytää valmistajalta lisätietoja.
2. Valmistajien on esitettävä toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallinen sitoumus, jolla annetaan toimivaltaisille viranomaisille lupa suorittaa kaikki vaaditut tarkastukset ja tutkimukset tärkkelyksen käytön valvomiseksi ja jossa todetaan, että valmistajat toimittavat kaikki vaaditut tiedot.
3. Toimivaltainen viranomainen toteuttaa toimenpiteet sen varmistamiseksi, että valmistaja on yhteisöön sijoittautunut ja yhteisössä virallisesti hyväksytty.
4. Toimivaltainen viranomainen laatii 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella hyväksyttyjen valmistajien luettelon, jota se pitää ajan tasalla.
Ainoastaan tällä tavalla hyväksytyt valmistajat voivat hakea tukea 5 artiklan mukaisesti.
5 artikla
1. Jos valmistaja haluaa hakea tukea, hänen on käännyttävä kirjallisesti toimivaltaisen viranomaisensa puoleen saadakseen tukitodistuksen. Hakemus voidaan jättää jokaisena työpäivänä kello 13.00 mennessä Brysselin aikaa.
2. Hakemuksessa on oltava seuraavat tiedot:
a)
valmistajan nimi ja osoite;
b)
käytettävän tärkkelyksen määrä;
c)
valmistettaessa CN-koodiin 3505 10 50 kuuluvaa tuotetta: tärkkelyksen määrä, joka aiotaan käyttää;
d)
paikka tai paikat, joissa tärkkelystä aiotaan käyttää;
e)
jalostustoimien suunnitellut päivämäärät.
3. Hakemukseen on liitettävä
a)
vakuuden asettaminen 8 artiklan mukaisesti;
b)
tärkkelyksen toimittajan ilmoitus siitä, että käytettävä tuote on valmistettu suoraan maissista, vehnästä, ohrasta, kaurasta tai perunasta siten, että sivutuotteita ei käytetä muiden maataloustuotteiden tai tavaroiden valmistuksessa.
4. Jäsenvaltiot voivat vaatia lisätietoja.
6 artikla
1. Saatuaan 5 artiklan mukaisesti jätetyn hakemuksen toimivaltainen viranomainen tarkastaa sen viipymättä ja myöntää välittömästi tukitodistuksen.
2. Jäsenvaltiot käyttävät tukitodistuksena kansallisia lomakkeita, joissa on oltava vähintään 3 kohdassa tarkennetut tiedot, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön lainsäädännön muiden säännösten soveltamista.
3. Tukitodistuksessa on annettava 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot, ja lisäksi siinä on ilmoitettava tuen määrä ja todistuksen viimeinen voimassaolopäivä, joka on todistuksen myöntämiskuukautta seuraavan kolmannen kuukauden viimeinen päivä.
Heinä- ja elokuussa ja 24 päivään syyskuuta asti haettujen todistusten voimassaoloaika rajoitetaan kuitenkin 30 päivään niiden myöntämispäivästä, niin että voimassaolo päättyy viimeistään 30 päivänä syyskuuta.
4. Todistuksessa mainittu sovellettava tuen määrä, joka mainitaan todistuksessa, on hakemuksen vastaanottopäivänä voimassa olevan tuen määrä.
Jos todistuksessa mainittu tietty tärkkelysmäärä jalostetaan viljojen markkinointivuonna, joka seuraa sitä markkinointivuotta, jona hakemus on saatu, uuden markkinointivuoden aikana jalostettuun tärkkelykseen sovellettavaa tukea tarkistetaan kuitenkin tukitodistuksen myöntämiskuukauden aikana sovellettavan interventiohinnan ja jalostuskuukauden aikana sovellettavan interventiohinnan välisellä erotuksella kerrottuna kertoimella 1,60. Tukeen sovellettava valuuttakurssin määräytymisperuste on asetuksen (EY) N:o 1913/2006 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu määräytymisperuste.
7 artikla
1. Jos kaikkia tämän asetuksen vaatimuksia on noudatettu, valmistajilla, joilla on 6 artiklan mukaisesti myönnetty tukitodistus, on oikeus vaatia todistukseen merkityn tuen maksamista sen jälkeen, kun tärkkelys on käytetty kyseisten hyväksyttyjen tuotteiden valmistukseen.
2. Todistuksesta johtuvia oikeuksia ei voida siirtää.
8 artikla
1. Todistuksen myöntämisen edellytyksenä on se, että valmistaja asettaa toimivaltaiselle viranomaiselle vakuuden, joka on 15 euroa perustärkkelystonnilta, kerrottuna tarvittaessa käytettävän tärkkelystyypin kohdalla liitteessä II vahvistetulla kertoimella.
2. Vakuus vapautetaan asetuksen (ETY) N:o 2220/85 säännösten mukaisesti. Mainitun asetuksen 20 artiklassa tarkoitettu ensisijainen vaatimus on hakemukseen merkityn tärkkelysmäärän jalostus hyväksytyiksi tuotteiksi todistuksen voimassaoloaikana. Jos valmistaja on kuitenkin jalostanut vähintään 90 prosenttia hakemukseen merkitystä tärkkelysmäärästä, valmistajan katsotaan täyttäneen tämän ensisijaisen vaatimuksen.
9 artikla
1. Tukea ei voida maksaa lopullisesti ennen kuin valmistaja on antanut tiedoksi toimivaltaiselle viranomaiselle seuraavat tiedot:
a)
tärkkelyksen osto- ja toimituspäivä tai -päivät;
b)
tärkkelyksen toimittajien nimi ja osoite;
c)
tärkkelyksen tuottajien nimi ja osoite;
d)
tärkkelyksen jalostuspäivä tai -päivät;
e)
käytetyn tärkkelyksen määrä ja laatu sekä CN-koodit;
f)
todistukseen merkityn, tärkkelyksestä valmistetun hyväksytyn tuotteen määrä.
2. Jos todistukseen merkitty tuote kuuluu CN-koodiin 3505 10 50, 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen yhteydessä on asetettava vakuus, joka on samansuuruinen kuin kyseisen tuotteen valmistamisesta maksettava tuotantotuki. Jos tuotantotuen määrä on kuitenkin alle 30 euroa tärkkelystonnilta, kyseistä vakuutta ei tarvitse asettaa eikä 10 artiklassa säädettyjä tarkastus- ja valvontatoimenpiteitä sovelleta.
Asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklassa tarkoitettuna ensisijaisena vaatimuksena on tuotteen käyttö tai vienti tämän asetuksen 10 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan säännösten mukaisesti. Käytön tai viennin on tapahduttava 12 kuukauden kuluessa todistuksen viimeisestä voimassaolopäivästä. Toimivaltaiselle viranomaiselle osoitetun, asianmukaisesti perustellun hakemuksen perusteella voidaan harkita kyseisen voimassaoloajan jatkamista enintään kuudella kuukaudella.
3. Ennen maksamista toimivaltainen viranomainen varmistaa, että tärkkelys on käytetty hyväksyttyjen tuotteiden valmistukseen todistuksessa olevien tietojen mukaisesti. Tarkastus suoritetaan tavallisesti hallinnollisilla tarkastuksilla, mutta niitä on tarvittaessa tuettava käytännön tarkastuksilla.
4. Kaikki tässä asetuksessa säädetyt tarkastukset on saatava päätökseen viiden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jolloin toimivaltainen viranomainen on saanut 1 kohdassa vaaditut tiedot.
5. Jos jalostetun tärkkelyksen määrä on suurempi kuin tukitodistukseen merkitty määrä, tätä lisämäärää pidetään 5 prosenttiin asti kyseisen asiakirjan mukaisesti jalostettuna, ja se on oikeutettu asiakirjaan merkityn tuen maksamiseen.
10 artikla
1. Edellä 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu vakuus vapautetaan ainoastaan, jos toimivaltainen viranomainen on saanut todisteen siitä, että CN-koodiin 3505 10 50 kuuluva tuote
a)
on käytetty muiden kuin liitteessä II lueteltujen tuotteiden valmistamiseen yhteisön tullialueella; tai
b)
suoraan kolmanteen maahan vietäessä on poistunut yhteisön tullialueelta.
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu todiste koostuu ilmoituksesta, jonka valmistaja jättää toimivaltaiselle viranomaiselle ja jossa ilmoitetaan seuraavaa:
a)
onko kyseinen tuote jalostettava;
b)
että kyseistä tuotetta käytetään ainoastaan muiden kuin liitteessä II lueteltujen tuotteiden valmistamiseen;
c)
että kyseinen tuote myydään ainoastaan osapuolelle, joka antaa b alakohdassa tarkoitetun sitoumuksen tätä varten laaditun sopimuslausekkeen tai myyntilaskussa olevan erityisehdon perusteella; valmistajan on pidettävä myyntisopimuksen tai myyntilaskun jäljennös toimivaltaisen viranomaisen käytettävissä;
d)
että valmistaja on tietoinen 8 kohdan säännöksistä;
e)
tuotteen vastaanottajan nimi ja osoite sekä vastaanotettu määrä, jos tuote siirretään;
f)
T5-valvontakappaleen numero, jos tuotteen ostaja on toisessa jäsenvaltiossa.
3. Kunkin kalenterivuoden vuosineljänneksen lopussa valmistajan on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen 20 työpäivän kuluessa jäljennökset 2 kohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta. Vastaanotettuaan kyseiset jäljennökset valmistajan toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava 20 työpäivän kuluessa nämä samat asiakirjat ostajan toimivaltaiselle viranomaiselle.
4. CN-koodiin 3505 10 50 kuuluvan tuotteen valmistajien ja ostajien on käytettävä jäsenvaltioiden hyväksymää varastokirjanpitojärjestelmää, jolla voidaan varmistaa, että 2 kohdassa tarkoitetussa valmistajan ilmoituksessa olevia sitoumuksia ja tietoja on noudatettu. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tekevät varastokirjanpidon perusteella tarkastuksia verraten sitä liikekirjanpitoon, johon sisältyvät laskut ja pankin tiliotteet, sikäli kuin se on tarpeen siihen, että viranomaiset saavat varmuuden kirjanpitoon otetuista määrällisistä toimista.
Ostajat, jotka käyttävät kalenterivuoden vuosineljänneksen aikana vähemmän kuin 1 000 kilogrammaa kyseiseen koodiin kuuluvia tuotteita, voidaan kuitenkin vapauttaa tästä velvoitteesta.
5. Valmistajan ja ostajan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä 4 kohdassa säädetyt tarkastukset valmistajan ja ostajan tiloissa kunkin vuosineljänneksen loputtua. Näiden tarkastusten on koskettava tähän ajanjaksoon liittyvien kokonaistietojen täsmäyttämistä kyseisten valmistajien ja ostajien osalta sekä vähintään kymmentä prosenttia kaikista jäsenvaltiossa tai jäsenvaltioissa tapahtuvista liiketoimista ja käyttötarkoituksista.
Toimivaltaisten viranomaisten on määritettävä tällaiset tarkastustoimet riskianalyysin perusteella ottaen huomioon kyseessä olevien määrien ja summien suuruuden, edellisten tarkastusten havainnot ja muut tekijät, joista päättävät toimivaltaiset valvontaviranomaiset.
Kukin tarkastus on saatava päätökseen viiden kuukauden kuluessa kunkin vuosineljänneksen lopusta laskien.
Valmistajan toimivaltaisella viranomaisella on oltava käytettävissään kunkin tarkastuksen tulokset 20 työpäivän kuluessa kunkin tarkastustoimen päättymisestä.
Jos tarkastuksia tehdään kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa, kyseiset toimivaltaiset viranomaiset toimittavat toisilleen neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1468/81 (6) tarkoitettuja menettelyjä noudattaen suoritettujen tarkastusten tulokset.
6. Jos vähintään 3 prosentissa 5 kohdassa tarkoitetuista tarkastustoimista havaitaan, ettei säännöksiä ole noudatettu, toimivaltaisten viranomaisten on tehostettava tarkastuksia.
Näiden tarkastusten tulosten perusteella viranomainen, joka vapautti vakuuden, soveltaa kyseiseen valmistajaan 8 kohdassa säädettyä seuraamusta.
7. Kun kyseinen tuote on yhteisön sisäisen kaupan kohteena tai se viedään kolmansiin maihin toisen jäsenvaltion alueen kautta, on annettava T5-valvontakappale komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (7) mukaisesti.
Valvontakappaleen 104 kohdassa on oltava otsikon ”Muu” alla jokin tämän asetuksen liitteessä III luetelluista maininnoista.
8. Jollei 1-7 kohdassa vahvistettuja edellytyksiä noudateta, kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on vaadittava maksettavaksi summaa, joka on 150 prosenttia kyseiseen tuotteeseen 12 edeltävän kuukauden aikana sovelletusta korkeimmasta tuesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisten seuraamusten soveltamista.
11 artikla
1. Todistukseen merkitty tuki maksetaan ainoastaan sen tärkkelysmäärän osalta, joka on tosiasiallisesti jalostettu. Samanaikaisesti vapautetaan 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vakuus asetuksen (ETY) N:o 2220/85 V osaston mukaisesti.
2. Tuki on maksettava viimeistään 9 artiklan 3 kohdassa säädetyn tarkastuksen päättymispäivää seuraavan viiden kuukauden kuluessa. Valmistajan hakemuksesta toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin myöntää tuen suuruisen ennakkomaksun 30 päivää näiden tietojen vastaanottamisen jälkeen. Lukuun ottamatta tapauksia, joissa tuote kuuluu CN-koodiin 3505 10 50, tämän ennakkomaksun edellytyksenä on se, että valmistaja asettaa vakuuden, jonka suuruus on 115 prosenttia ennakolta maksetusta tuesta. Vakuus vapautetaan asetuksen (ETY) N:o 2220/85 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
12 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle:
a)
viimeistään kunkin kuukauden ensimmäisen viikon lopussa tärkkelyksen määrät, joista on edeltävän kuukauden aikana jätetty 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja todistushakemuksia;
b)
kolmen kuukauden kuluessa kalenterivuoden kunkin vuosineljänneksen päättymisestä tärkkelyksen (maissi, vehnä, peruna, ohra tai kaura), jolle on maksettu tukia, tyyppi, määrä ja alkuperä sekä niiden tuotteiden määrät, joihin tärkkelystä on käytetty.
13 artikla
Kumotaan asetus (ETY) N:o 1722/93.
14 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2008.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 3 päivänä kesäkuuta 2008.