Směrnice Rady 97/11/ES
ze dne 3. března 1997,
kterou se mění směrnice 85/337/EHS o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 130s odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů [3],
v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy [4],
(1) vzhledem k tomu, že směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí [5] je zaměřena na poskytování důležitých informací příslušným orgánům, které jim umožní přijímat rozhodnutí o vybraných záměrech se znalostí možných významných vlivů daného záměru na životní prostředí; že posuzování je základním nástrojem politiky v oblasti životního prostředí, která je vymezena v článku 130r Smlouvy, a pátého programu Společenství o politice a akci pro životní prostředí a trvale udržitelný rozvoj;
(2) vzhledem k tomu, že podle čl. 130r odst. 2 Smlouvy je politika Společenství v oblasti životního prostředí založena na zásadách předběžné opatrnosti a preventivní akce a na zásadách, že škody na životním prostředí mají být přednostně napravovány přímo u zdroje a že za vzniklé škody by měl platit znečišťovatel;
(3) vzhledem k tomu, že hlavní zásady posuzování vlivů na životní prostředí by měly být harmonizovány a že členské státy mohou stanovit přísnější pravidla ochrany životního prostředí;
(4) vzhledem k tomu, že zkušenosti získané při posuzování vlivů na životní prostředí uvedené ve zprávě o provádění směrnice 85/337/EHS přijaté Komisí dne 2. dubna 1993 ukazují, že je nezbytné zavést ustanovení, která objasní, doplní a zkvalitní pravidla posuzování, aby byla zajištěna soustavná harmonizace a účinnější provádění této směrnice;
(5) vzhledem k tomu, že záměry, pro které je vyžadováno posouzení, by měly podléhat žádosti o povolení; že posouzení by mělo být provedeno dříve, než je toto povolení vydáno;
(6) vzhledem k tomu, že je vhodné doplnit seznam záměrů, které mají významný vliv na životní prostředí a které proto musí zpravidla podléhat systematickému posouzení;
(7) vzhledem k tomu, že jiné druhy záměrů nemusí mít v každém případě významný vliv na životní prostředí; že tyto záměry by měly být posouzeny, pokud členské státy usoudí, že by mohly mít významný vliv na životní prostředí;
(8) vzhledem k tomu, že členské státy mohou stanovit prahové hodnoty nebo kritéria sloužící k určení, které z těchto záměrů musí podléhat posouzení s ohledem na význam jejich vlivů na životní prostředí; že by nemělo být požadováno, aby členské státy musely v každém jednotlivém případě přezkoumávat záměry, které nedosahují uvedených prahových hodnot nebo nesplňující uvedená kritéria;
(9) vzhledem k tomu, že při stanovování těchto prahových hodnot nebo kritérií nebo při přezkoumávání jednotlivých záměrů za účelem určení, které záměry by měly podléhat posouzení na základě významu jejich vlivů na životní prostředí, by členské státy měly přihlédnout k odpovídajícím kritériím výběru stanoveným v této směrnici; že v souladu se zásadou subsidiarity mohou členské státy nejlépe uplatňovat tato kritéria v jednotlivých případech;
(10) vzhledem k tomu, že kritéria vztahující se k lokalizaci záměru odkazující na zvlášť chráněné oblasti vyhlášené členskými státy v souladu se směrnicí Rady 79/409/EHS ze dne 2. května 1979 o ochraně volně žijících ptáků [6] a směrnicí Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin [7] nezbytně neznamená, že záměry umístěné do těchto oblastí musí automaticky podléhat posouzení na základě této směrnice;
(11) vzhledem k tomu, že je vhodné zavést postup umožňující oznamovatelům získat od příslušných orgánů stanovisko o obsahu a rozsahu informací, které je třeba zpracovat a poskytnout pro posouzení; že členské státy mohou v rámci tohoto postupu vyžadovat, aby jim oznamovatel předložil mimo jiné alternativní řešení záměrů, pro něž zamýšlí podat žádost;
(12) vzhledem k tomu, že je žádoucí posílit ustanovení týkající se posuzování vlivů na životní prostředí překračujících hranice států za účelem přihlédnutí k rozvoji na mezinárodní úrovni;
(13) vzhledem k tomu, že dne 25. února 1991 podepsalo Společenství Úmluvu o posuzování vlivů na životní prostředí překračujících hranice států,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 85/337/EHS se mění takto:
1. Ustanovení čl. 2 odst. 1 se nahrazuje tímto:
"1. Členské státy přijmou všechna opatření nezbytná k zajištění, aby před vydáním povolení podléhaly záměry, které mohou mít významný vliv na životní prostředí mimo jiné v důsledku své povahy, rozsahu nebo umístění, požadavku získat povolení a posouzení z hlediska jejich vlivů. Tyto záměry jsou vymezeny v článku 4."
2. V článku 2 se vkládá nový odstavec, který zní:
"2a. Členské státy mohou stanovit jednotné řízení pro splnění požadavků této směrnice a požadavků směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění [8]
3. Čl. 2 odst. 3 první pododstavec zní takto:
"3. Aniž je dotčen článek 7, mohou členské státy ve výjimečných případech vyjmout určitý záměr zcela nebo zčásti z ustanovení stanovených touto směrnicí."
4. V čl. 2 odst. 3 písm. c) anglického znění se výraz "where appropriate" nahrazuje výrazem "where applicable".
5. Článek 3 se nahrazuje tímto:
"Článek 3
Posuzování vlivů na životní prostředí vhodným způsobem určí, popíše a posoudí v každém jednotlivém případě a v souladu s články 4 až 11 přímé a nepřímé vlivy záměru na tyto faktory:
- člověka, faunu a flóru,
- půdu, vodu, ovzduší, podnebí a krajinu,
- hmotný majetek a kulturní dědictví,
- vzájemné působení mezi faktory uvedenými v první, druhé a třetí odrážce."
6. Článek 4 se nahrazuje tímto:
"Článek 4
1. S výhradou čl. 2 odst. 3 podléhají záměry uvedené v příloze I posouzení v souladu s články 5 až 10.
2. S výhradou čl. 2 odst. 3 určí členské státy pro záměry uvedené v příloze II na základě:
a) přezkoumání každého jednotlivého případu
nebo
b) prahových hodnot nebo kritérií stanovených členským státem,
zda záměry podléhají posouzení v souladu s články 5 až 10.
Členské státy se mohou rozhodnout používat oba postupy uvedené v písm. a) a b).
3. Při přezkoumávání každého jednotlivého případu nebo při stanovení kritérií nebo prahových hodnot podle odstavce 2 jsou brána v úvahu odpovídající kritéria výběru uvedená v příloze III.
4. Členské státy zajistí, aby rozhodnutí přijatá příslušnými orgány podle odstavce 2 byla zpřístupněna veřejnosti."
7. Článek 5 se nahrazuje tímto:
"Článek 5
1. V případě záměrů, které podle článku 4 musí podléhat posouzení vlivů na životní prostředí v souladu s články 5 až 10, přijmou členské státy nezbytná opatření k zajištění, aby oznamovatel poskytl ve vhodné formě informace upřesněné v příloze IV, pokud:
a) členské státy považují tyto informace za důležité v dané fázi povolovacího řízení a vzhledem ke zvláštním rysům konkrétního záměru nebo určitého druhu záměrů a složek životního prostředí, které by mohly být zasaženy;
b) členské státy považují za odůvodněné požadovat po oznamovateli, aby tyto informace shromáždil, mimo jiné s ohledem na současné poznatky a metody posuzování.
2. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění, aby příslušný orgán vyjádřil své stanovisko k informacím, které mají být poskytnuty oznamovatelem v souladu s odstavcem 1, pokud o to oznamovatel požádá ještě před předložením žádosti o povolení. Příslušný orgán před vyjádřením svého stanoviska projedná záměr s oznamovatelem a orgány uvedenými v čl. 6 odst. 1. Skutečnost, že orgán vyjádřil stanovisko podle tohoto odstavce, mu nebrání, aby později vyžadoval od oznamovatele předložení dalších informací.
Členské státy mohou požadovat, aby příslušné orgány vyjádřily své stanovisko bez ohledu na to, zda to žádá oznamovatel.
3. Informace, které má oznamovatel poskytnout v souladu s odstavcem 1, musí zahrnovat alespoň:
- popis záměru obsahující informace o jeho umístění, povaze a rozsahu,
- popis zamýšlených opatření k vyloučení a omezení významných škodlivých vlivů a je-li to možné i k jejich nápravě,
- údaje nezbytné k určení a posouzení hlavních vlivů, které by záměr mohl mít na životní prostředí,
- nástin hlavních alternativních řešení uvažovaných oznamovatelem a uvedení hlavních důvodů jeho výběru, s přihlédnutím k vlivům na životní prostředí,
- všeobecně srozumitelné shrnutí informací uvedených v předchozích odrážkách.
4. Členské státy, je-li to nezbytné, zajistí, aby orgány vlastnící příslušné informace, zejména ve vztahu k článku 3, poskytly tyto informace oznamovateli."
8. V článku 6 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění, aby orgány, kterých by se záměr mohl týkat, měly vzhledem ke své zvláštní působnosti v otázkách životního prostředí možnost vyjádřit své stanovisko k informacím poskytnutým oznamovatelem a k žádosti o povolení. Za tímto účelem členské státy určí orgány, s nimiž je třeba záměr projednat, buď obecně, nebo v jednotlivých případech. Těmto orgánům musí být předány informace shromážděné podle článku 5. Podrobné podmínky týkající se projednání stanoví členské státy."
V článku 6 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Členské státy zajistí, aby každá žádost o povolení a všechny informace shromážděné podle článku 5 byly v přiměřené době zpřístupněny veřejnosti, aby dotyčná veřejnost měla příležitost vyjádřit své stanovisko před vydáním povolení."
9. Článek 7 se nahrazuje tímto:
"Článek 7
1. Je-li si členský stát vědom, že záměr by mohl mít závažný vliv na životní prostředí v jiném členském státě, nebo pokud členský stát, který by mohl být významně zasažen, o to požádá, poskytne členský stát, na jehož území má být záměr uskutečněn, dotyčnému členskému státu co nejrychleji a nejpozději při informování vlastní veřejnosti mimo jiné:
a) popis záměru spolu se všemi dostupnými informacemi o jeho možných dopadech překračujících hranice státu;
b) informace o povaze rozhodnutí, které může být přijato,
a poskytne tomuto druhému členskému státu přiměřenou dobu na oznámení, zda si tento přeje účastnit se postupu posuzování vlivů na životní prostředí a může zahrnout informace uvedené v odstavci 2.
2. Oznámí-li členský stát, který obdrží informace podle odstavce 1, svůj úmysl účastnit se řízení posuzování vlivů na životní prostředí, zašle členský stát, na jehož území má být záměr uskutečněn, pokud tak již neučinil, dotyčnému členskému státu informace shromážděné podle článku 5 a odpovídající informace týkající se uvedeného řízení, včetně žádosti o povolení.
3. Kromě toho dotyčné členské státy, pokud se jich to dotýká:
a) zařídí, aby informace uvedené v odstavcích 1 a 2 byly v přiměřené době zpřístupněny orgánům uvedeným v čl. 6 odst. 1 a dotyčné veřejnosti na území toho členského státu, který by mohl být významně zasažen; a
b) zajistí, aby tyto orgány a dotyčná veřejnost měly možnost ještě před vydáním povolení pro daný záměr zaslat v přiměřené době své stanovisko k informacím předaným příslušným orgánům v členském státě, na jehož území má být záměr uskutečněn.
4. Dotyčné členské státy zahájí jednání mimo jiné o možných vlivech záměru překračujících hranice států a opatřeních zamýšlených ke snížení nebo vyloučení těchto vlivů a dohodnou přiměřený časový rámec pro dobu jednání.
5. Podrobnosti provádění ustanovení tohoto článku mohou stanovit dotyčné členské státy."
10. Článek 8 se nahrazuje tímto:
"Článek 8
Výsledky jednání a informace shromážděné podle článků 5, 6 a 7 musí být brány v úvahu v povolovacím řízení."
11. Článek 9 se nahrazuje tímto:
"Článek 9
1. Pokud bylo povolení vydáno nebo zamítnuto, příslušný orgán nebo orgány o tom vhodným postupem uvědomí veřejnost a zpřístupní jí informace o:
- obsahu rozhodnutí a všech podmínkách k němu připojených,
- hlavních důvodech a úvahách, na kterých je rozhodnutí založeno,
- popisu, je-li to nezbytné, hlavních opatření k vyloučení, snížení a pokud možno vyrovnání významných nepříznivých vlivů.
2. Příslušný orgán nebo orgány uvědomí každý členský stát, s nímž bylo jednáno podle článku 7, zasláním informací uvedených v odstavci l."
12. Článek 10 se nahrazuje tímto:
"Článek 10
Ustanoveními této směrnice není dotčena povinnost příslušných orgánů respektovat omezení uložená vnitrostátními právními a správními předpisy a přijatou právní praxí v oblasti zachovávání obchodního a služebního tajemství, včetně duševního vlastnictví, a ochrany veřejného zájmu.
Pokud je použitelný článek 7, podléhá předávání informací jinému členskému státu a přijetí informací jiným členským státem omezením platným v členském státě, kde je záměr navrhován."
13. V článku 11 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Členské státy uvědomí Komisi zejména o všech kritériích nebo prahových hodnotách přijatých pro výběr dotyčných záměrů v souladu s čl. 4 odst. 2."
14. Zrušuje se článek 13.
15. Přílohy I, II a III se nahrazují přílohami I, II, III a IV uvedenými v příloze této směrnice.
Článek 2
Pět let po vstupu této směrnice v platnost zašle Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o použití a o účinnosti směrnice 85/337/EHS ve znění této směrnice. Tato zpráva je založena na výměně informací stanovené čl. 11 odst. 1 a 2.
Na základě této zprávy předloží Komise Radě v případě potřeby doplňkové návrhy za účelem posílení koordinace při použití této směrnice.
Článek 3
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 14. března 1999. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Byla-li žádost o povolení předložena příslušnému orgánu před uplynutím lhůty stanovené v odstavci 1, použijí se nadále ustanovení směrnice 85/337/EHS ve znění předcházejícím těmto změnám.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 5
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 3. března 1997.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 97/11/EY,
annettu 3 päivänä maaliskuuta 1997,
tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon (3),
toimii perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti (4),
sekä katsoo, että
1. tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/337/ETY (5) pyritään antamaan toimivaltaisille viranomaisille asiaankuuluvaa tietoa, jotta ne voivat tehdä päätöksen jostakin yksittäisestä hankkeesta täysin tietoisina hankkeen todennäköisistä merkittävistä ympäristövaikutuksista; arviointimenettely on siten ympäristöpolitiikan, sellaisena kuin se on määritelty perustamissopimuksen 130 r artiklassa, sekä yhteisön viidennen ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevan periaate- ja toimintaohjelman perusväline,
2. perustamissopimuksen 130 r artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteisön ympäristöpolitiikka perustuu ennalta varautumisen periaatteelle sekä periaatteille, joiden mukaan ennalta ehkäiseviin toimiin olisi ryhdyttävä ja ympäristövahingot olisi torjuttava ensisijaisesti niiden lähteellä ja "saastuttajan olisi maksettava"
3. ympäristövaikutusten arvioinnin pääperiaatteet olisi yhdenmukaistettava; jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön tiukempia sääntöjä ympäristön suojelemiseksi,
4. ympäristövaikutusten arvioinnista saatu kokemus, kuten komission 2 päivänä huhtikuuta 1993 hyväksymästä direktiivin 85/337/ETY täytäntöönpanosta annetusta kertomuksesta ilmenee, osoittaa, että on tarpeen saattaa voimaan säännöksiä, joiden tarkoituksena on selkeyttää, täydentää ja parantaa arviointimenettelyn sääntöjä sen varmistamiseksi, että kyseistä direktiiviä sovelletaan yhä yhdenmukaisemmalla ja tehokkaammalla tavalla,
5. arviointia edellyttävien hankkeiden toteuttamiseen olisi vaadittava lupa; arviointi olisi tehtävä ennen luvan myöntämistä,
6. on aiheellista tehdä lisäyksiä niiden hankkeiden luetteloon, joilla on merkittäviä ympäristövaikutuksia ja joista on tämän vuoksi yleensä tehtävä järjestelmällinen arviointi,
7. muihin luokkiin kuuluvilla hankkeilla ei välttämättä ole kaikissa tapauksissa merkittäviä ympäristövaikutuksia; kyseiset hankkeet on arvioitava silloin kun jäsenvaltiot katsovat, että niillä todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia,
8. jäsenvaltiot voivat asettaa raja-arvoja tai valintaperusteita sen määrittelemiseksi, mitkä hankkeet on arvioitava niiden ympäristövaikutusten merkittävyyden perusteella; jäsenvaltioiden ei tapauskohtaisesti tarvitsisi tarkastella hankkeita, jotka alittavat raja-arvot tai jotka eivät täytä valintaperusteita,
9. asetettaessaan tällaisia raja-arvoja tai valintaperusteita tai tarkastellessaan hankkeita tapauskohtaisesti sen määrittelemiseksi, mitkä hankkeet on arvioitava merkittävien ympäristövaikutustensa perusteella, jäsenvaltioiden on otettava huomioon tässä direktiivissä säädetyt asiaankuuluvat arviointiperusteet; toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioilla on parhaat edellytykset soveltaa näitä perusteita yksittäisiin tapauksiin,
10. jäsenvaltioiden 2 päivänä huhtikuuta 1979 luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (6) ja 21 päivänä toukokuuta 1992 luontotyyppien sekä luonnonvaraisten eläimistön ja kasviston suojelusta annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (7) mukaisesti nimeämiin erityissuojelualueisiin liittyvän sijaintiperusteen olemassaolo ei välttämättä edellytä, että kyseisille alueille sijoittuvista hankkeista olisi aina tehtävä tämän direktiivin mukainen arviointi,
11. on aiheellista ottaa käyttöön menettely, jolla hankkeen toteuttajan on mahdollista saada toimivaltaisilta viranomaisilta lausunto ympäristövaikutusten arviointia varten laadittavien ja toimitettavien tietojen sisällöstä ja laajuudesta; jäsenvaltiot voivat tätä menettelyä noudattaen vaatia hankkeen toteuttajaa esittämään muun muassa vaihtoehtoja hankkeille, joita varten tämä aikoo esittää hakemuksen,
12. on suotavaa tiukentaa rajat ylittävien ympäristövaikutusten arviointia koskevia säännöksiä kansainvälisen kehityksen huomioonottamiseksi,
13. yhteisö allekirjoitti 25 päivänä helmikuuta 1991 valtioiden rajat ylittävien ympäristövaikutusten arviointia koskevan yleissopimuksen,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiiviä 85/337/ETY seuraavasti:
1. Korvataan 2 artiklan 1 kohta seuraavasti:
"1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ennen luvan myöntämistä hankkeet, joilla etenkin laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia, alistetaan lupamenettelyyn ja että niiden vaikutukset arvioidaan. Tässä tarkoitetut hankkeet määritellään 4 artiklassa."
2. Lisätään 2 artiklaan uusi 2 a alakohta seuraavasti:
"2a. Jäsenvaltiot voivat huolehtia siitä, että yhdellä menettelyllä täytetään ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY vaatimukset (1).
(1) EYVL N:o L 257, 10.10.1996, s. 26."
3. Korvataan 2 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
"3. Jäsenvaltiot voivat poikkeustapauksissa olla kokonaan tai osittain soveltamatta tiettyyn hankkeeseen tämän direktiivin säännöksiä, tämän kuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan määräysten soveltamista."
4. Korvataan 2 artiklan 3 kohdan c alakohdassa sanat "kun se on tarkoituksenmukaista" sanalla "tarvittaessa".
5. Korvataan 3 artikla seuraavasti:
"3 artikla
Ympäristövaikutusten arvioinnilla tunnistetaan, kuvataan ja arvioidaan tarkoituksenmukaisella tavalla, kussakin yksittäistapauksessa ja 4-11 artiklan mukaisesti hankkeen suorat ja välilliset vaikutukset seuraaviin tekijöihin:
- ihmisiin, eläimiin ja kasveihin;
- maaperään, veteen, ilmaan, ilmastoon ja maisemaan;
- kiinteään ja irtaimeen omaisuuteen ja kulttuuriperintöön;
- ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa mainittujen tekijöiden vuorovaikutukseen."
6. Korvataan 4 artikla seuraavasti:
"4 artikla
1. Jollei direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa säädetystä muuta johdu, liitteessä I mainitut hankkeet arvioidaan 5-10 artiklan mukaisesti.
2. Jollei direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa säädetystä muuta johdu, jäsenvaltioiden on määriteltävä liitteessä II mainittujen hankkeiden osalta:
a) tapauskohtaisesti selvittämällä,
tai
b) jäsenvaltioiden asettamien raja-arvojen tai valintaperusteiden avulla
arvioidaanko tämä hanke 5-10 artiklan mukaisesti.
Jäsenvaltiot voivat päättää molempien a ja b kohdassa mainittujen menettelyjen soveltamisesta.
3. Tutkittaessa hankkeita tapauskohtaisesti tai vahvistettaessa raja-arvojen tai valintaperusteita 2 kohdan soveltamiseksi, liitteessä III vahvistetut kyseistä hanketta koskevat olennaiset arviointiperusteet on otettava huomioon.
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaisten viranomaisten 2 kohdan mukaisesti tekemä päätös on kansalaisten saatavilla."
7. Korvataan 5 artikla seuraavasti:
"5 artikla
1. Niiden hankkeiden osalta, joiden ympäristövaikutukset on 4 artiklan mukaan arvioitava 5-10 artiklan mukaisesti, jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että hankkeen toteuttaja toimittaa asianmukaisessa muodossa liitteessä IV tarkemmin määritellyt tiedot silloin, kun:
a) jäsenvaltiot pitävät tietoja tärkeinä lupamenettelyn tietyssä vaiheessa sekä tietyn hankkeen tai hanketyypin erityisluonteen ja todennäköisesti vaikutuksen kohteena olevan ympäristön piirteiden vuoksi;
b) jäsenvaltiot katsovat, että hankkeesta vastaava voidaan kohtuudella velvoittaa kokoaamaan nämä tiedot ottaen huomioon muun muassa sen hetkinen tietämys ja arviointimenetelmät.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että toimivaltainen viranomainen antaa lausunnon tiedoista, jotka hankkeesta vastaavan on 1 kohdan mukaisesti toimitettava, jos hankkeesta vastaava sitä pyytää ennen lupahakemuksen jättämistä.
Toimivaltaisen viranomaisen on kuultava hankkeesta vastaavaa ja 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia, ennen kuin se antaa lausuntonsa. Se että viranomainen on antanut tämän kohdan mukaisesti lausunnon ei estä sitä myöhemmin pyytämästä hankkeesta vastaavaa toimittamaan lisätietoja.
Jäsenvaltiot voivat vaatia toimivaltaisia viranomaisia antamaan tällaisen lausunnon riippumatta siitä pyytääkö hankkeesta vastaava sitä.
3. Hankkeesta vastaava 1 kohdan mukaisesti toimittamissa tiedoissa on oltava ainakin:
- kuvaus hankkeesta, joka sisältää tiedot hankkeen sijainnista, suunnitelmasta ja laajuudesta,
- kuvaus merkittävien haitallisten vaikutusten välttämiseksi, vähentämiseksi ja jos mahdollista parantamiseksi suunnitelluista toimenpiteistä,
- tarvittavat tiedot niiden olennaisten ympäristövaikutusten tunnistamiseksi ja arvioimiseksi, joita hanke todennäköisesti aiheuttaa,
- selostus hankkeesta vastaavan tutkimista tärkeimmistä vaihtoehdoista ja tiedot hänen valintaansa vaikuttaneista pääasiallisista syistä ottaen huomioon ympäristövaikutukset,
- yleistajuinen yhteenveto edellisissä kohdissa mainituista tiedoista.
4. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa varmistettava, että kaikki viranomaiset, joilla on hallussaan olennaista tietoa, erityisesti 3 artiklan osalta, pitävät sen hankkeesta vastaavan saatavilla."
8. Korvataan 6 artiklan 1 kohta seuraavasti:
"1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niille ympäristöasioista vastaaville viranomaisille, joita hanke todennäköisesti koskee, annetaan mahdollisuus ilmaista kantansa hankkeen toteuttajan toimittamien tietojen ja lupahakemuksen osalta. Tätä varten jäsenvaltioiden on nimettävä ne viranomaiset, joita asiassa on kuultava joko yleisesti tai tapauskohtaisesti. Näille viranomaisille on toimitettava 5 artiklan mukaisesti saadut tiedot. Jäsenvaltioiden tehtävänä on vahvistaa yksityiskohtaiset menettelyt kuulemista varten."
Korvataan 6 artiklan 2 kohta seuraavasti:
"2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että lupahakemukset ja 5 artiklan mukaisesti saadut tiedot ovat kansalaisten saatavilla kohtuullisessa ajassa, jotta niillä, joita hanke koskee, on mahdollisuus ilmaista kantansa ennen luvan myöntämistä."
9. Korvataan 7 artikla seuraavasti:
"7 artikla
1. Jos jäsenvaltion tiedossa on, että tietyllä hankkeella on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia toisessa jäsenvaltiossa tai jos jäsenvaltio, johon todennäköisesti kohdistuu merkittävä vaikutus, niin vaatii, sen jäsenvaltion, jonka alueella hanke aiotaan toteuttaa, on toimitettava sille jäsenvaltiolle, johon vaikutus kohdistuu, mahdollisimman pian ja viimeistään silloin kun se tiedottaa asiasta omille kansalaisilleen muun muassa:
a) kuvaus hankkeesta, ja sen ohessa kaikki käytettävissä oleva tieto hankkeen mahdollisesta rajat ylittävästä vaikutuksesta,
b) tiedot mahdollisesti tehtävän päätöksen luonteesta,
ja sen on annettava toiselle jäsenvaltiolle kohtuullinen aika ilmoittaa, haluaako se osallistua ympäristövaikutusten arviointimenettelyyn ja se voi sisällyttää tähän 2 kohdassa mainitut tiedot.
2. Jos jäsenvaltio, jolle toimitetaan tietoja 1 kohdan mukaisesti, ilmoittaa aikovansa osallistua ympäristövaikutusten arviointimenettelyyn, sen jäsenvaltion, jonka alueella hanke aiotaan toteuttaa, on, ellei se vielä ole sitä tehnyt, lähetettävä jäsenvaltiolle, johon vaikutus kohdistuu, 5 artiklan mukaisesti kerätyt tiedot ja kyseistä menettelyä koskevat tarvittavat tiedot lupahakemus mukaan lukien.
3. Kyseisten jäsenvaltioiden on siltä osin kuin asiaa niitä koskee myös:
a) huolehdittava siitä, että 1 ja 2 kohdissa tarkoitetut tiedot ovat kohtuullisessa ajassa 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten ja niiden kansalaisten saatavilla, joita hanke koskee sen jäsenvaltion alueella, johon vaikutus todennäköisesti kohdistuu; ja
b) varmistettava, että ennen kuin hankkeelle myönnetään lupa, näille viranomaisille ja kansalaisille, joita hanke koskee, annetaan mahdollisuus ilmaista kohtuullisessa ajassa kantansa toimitetuista tiedoista sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka alueella hanke aiotaan toteuttaa.
4. Niiden jäsenvaltioiden, joita hanke koskee, on aloitettava neuvottelut muun muassa hankkeen mahdollisista rajat ylittävistä vaikutuksista ja tällaisten vaikutusten vähentämiseksi tai poistamiseksi suunnitelluista toimenpiteistä, sekä vahvistettava kohtuullinen määräaika neuvottelujen kestolle.
5. Kyseiset jäsenvaltiot voivat määritellä yksityiskohtaiset menettelyt tämän artiklan määräysten täytäntöönpanemiseksi."
10. Korvataan 8 artikla seuraavasti:
"8 artikla
Käytyjen neuvottelujen tulokset ja 5, 6 ja 7 artiklan mukaisesti saadut tiedot on otettava huomioon lupamenettelyssä."
11. Korvataan 9 artikla seuraavasti:
"9 artikla
1. Kun päätös luvan myöntämisestä tai sen epäämisestä on tehty, toimivaltaisen viranomaisen tai viranomaisten on tiedotettava tästä kansalaisille asianmukaisten menettelyjen mukaisesti ja toimitettava kansalaisten saataville seuraavat tiedot:
- päätöksen sisältö ja kaikki siihen liittyvät ehdot;
- päätöksen perusteena olevat pääasialliset syyt ja näkökohdat;
- tarvittaessa kuvaus tärkeimmistä toimenpiteistä merkittävimpien haitallisten vaikutusten välttämiseksi, vähentämiseksi ja, jos mahdollista, poistamiseksi.
2. Toimivaltaisen viranomaisen tai viranomaisten on tiedotettava tästä kaikille jäsenvaltioille, joiden kanssa on 7 artiklan mukaisesti neuvoteltu, toimittaen niille 1 kohdassa tarkoitetut tiedot."
12. Korvataan 10 artikla seuraavasti:
"10 artikla
Tämän direktiivin säännöksillä ei vaikuteta toimivaltaisten viranomaisten velvollisuuteen noudattaa kansallisissa säännöksissä ja hallinnollisissa määräyksissä sekä vakiintuneessa oikeuskäytännössä olevia rajoituksia, jotka koskevat liikesalaisuutta henkinen omaisuus mukaan lukien ja yleisen edun turvaamista.
Tapauksissa, joissa 7 artiklaa sovelletaan, siinä jäsenvaltiossa, jossa hanketta suunnitellaan, voimassa olevat rajoitukset koskevat tietojen luovuttamista toiselle jäsenvaltiolle ja tietojen vastaanottamista toisesta jäsenvaltiosta."
13. Korvataan 11 artiklan 2 kohta seuraavasti:
"2. Jäsenvaltioiden on erityisesti annettava komissiolle tiedoksi kaikki vahvistetut valintaperusteet ja/tai raja-arvot, jotka vaikuttavat kyseisten hankkeiden valintaan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti."
14. Poistetaan 13 artikla.
15. Korvataan liitteet I, II ja III liitteillä I, II, III ja IV sellaisina kuin ne ovat liitteessä.
2 artikla
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta kertomuksen direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, soveltamisesta ja toimivuudesta. Kertomus laaditaan 11 artiklan 1 ja 2 kohdassa määrätyn tietojenvaihdon perusteella.
Tämän kertomuksen perusteella komissio tekee neuvostolle tarvittaessa täydentäviä ehdotuksia sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin soveltamista yhteensovitetaan vastaisuudessakin.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 14 päivänä maaliskuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jos lupahakemus jätetään toimivaltaiselle viranomaiselle ennen 14 päivänä maaliskuuta 1999, direktiivin 85/337/ETY määräyksiä, sellaisina kuin ne olivat ennen näitä muutoksia, sovelletaan edelleen.
4 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
5 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 3 päivänä maaliskuuta 1997.