Rozhodnutí Rady
ze dne 25. dubna 2002
o schválení Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu jménem Evropského společenství a o společném plnění závazků z něj vyplývajících
(2002/358/ES)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Konečným cílem Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen "úmluva"), schválené jménem Společenství rozhodnutím Rady 94/69/ES ze dne 15. prosince 1993 o uzavření Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu [3], je dosáhnout stabilizace koncentrací skleníkových plynů v atmosféře na úrovni, která by zabránila nebezpečnému narušení klimatického systému lidskou činností.
(2) Konference stran úmluvy došla na svém prvním zasedání k závěru, že závazek hospodářsky rozvinutých zemí usilovat, společně či jednotlivě, aby do roku 2000 byla dosažena úroveň emisí oxidu uhličitého a jiných skleníkových plynů, které nespadají pod kontrolu Montrealského protokolu k Úmluvě o ochraně ozónové vrstvy, z roku 1990 nepostačuje k dosažení dlouhodobého cíle úmluvy, kterým je zabránit nebezpečnému narušení klimatického systému lidskou činností. Konference se dále dohodla na zahájení procesu, který by prostřednictvím přijetí protokolu nebo jiného právního nástroje umožnil uskutečnění vhodných opatření pro období po roce 2000 [4].
(3) Výsledkem tohoto procesu bylo přijetí Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu (dále jen "protokol") dne 11. prosince 1997 [5].
(4) Na svém čtvrtém zasedání rozhodla konference stran úmluvy o přijetí Akčního plánu z Buenos Aires za účelem dosažení shody na provádění klíčových prvků protokolu během šestého zasedání konference stran [6].
(5) Při pokračování šestého zasedání konference stran úmluvy v Bonnu ve dnech 19. až 27. července 2001 byly schváleny hlavní prvky provádění Akčního plánu z Buenos Aires [7].
(6) Na sedmém zasedání v Marrákeši ve dnech 29. října až 10. listopadu 2001 schválila konference stran konsensem řadu rozhodnutí o provádění Bonnských dohod [8].
(7) Protokol je v souladu s článkem 24 otevřen k ratifikaci, přijetí nebo schválení pro státy a regionální organizace hospodářské integrace, které jej podepsaly.
(8) V článku 4 umožňuje protokol smluvním stranám společné plnění závazků podle článku 3 v rámci regionální organizace hospodářské integrace a společně s ní.
(9) Při podpisu protokolu dne 29. dubna 1998 v New Yorku prohlásilo Společenství, že společně se svými členskými státy splní v souladu s článkem 4 závazky podle čl. 3 odst. 1 protokolu.
(10) Na základě svého rozhodnutí plnit závazky společně v souladu s článkem 4 Kjótského protokolu jsou Společenství a členské státy na základě odstavce 6 uvedeného článku a v souladu s čl. 24 odst. 2 protokolu společně odpovědné za plnění kvantifikovaného závazku Společenství na snížení emisí ve smyslu čl. 3 odst. 1 protokolu. V důsledku toho jsou členské státy v souladu s článkem 10 Smlouvy o založení Evropského společenství povinny, jednotlivě i společně, přijmout veškerá vhodná obecná i zvláštní opatření k plnění závazků, které jsou důsledkem činnosti orgánů Společenství, včetně kvantifikovaného závazku Společenství na snížení emisí vyplývajícího z protokolu, usnadňovat plnění tohoto závazku a zdržet se jakýchkoli opatření, jež by mohla ohrozit jeho plnění.
(11) Právní základ jakéhokoli dalšího rozhodnutí, kterým Společenství v budoucnu přijme závazky na snižování emisí, bude určen obsahem a účinkem daného rozhodnutí.
(12) V závěrech ze dne 16. června 1998 se Rada shodla na výši příspěvků jednotlivých členských států k plnění celkového závazku Společenství na snížení emisí [9]. Některé členské státy vyjádřily předpoklady, které mají vliv na hodnoty emisí výchozího roku a na společné a koordinované přístupy a opatření. Jednotlivé příspěvky členských států se liší, mimo jiné s ohledem na jejich očekávaný hospodářský růst, využívání energetických zdrojů a strukturu průmyslu. Rada se dále dohodla na zahrnutí podmínek dohody do rozhodnutí Rady o schválení protokolu Společenstvím. Podle čl. 4 odst. 2 protokolu je nutné, aby Společenství a jeho členské státy uvědomily sekretariát, zřízený článkem 8 úmluvy, o podmínkách takové dohody v den uložení svých listin o ratifikaci nebo schválení. Společenství a jeho členské státy jsou povinny přijmout opatření nezbytná, aby Společenství mohlo plnit své závazky vyplývající z protokolu, aniž je dotčena odpovědnost každého členského státu vůči Společenství a ostatním členským státům za plnění jeho vlastních závazků.
(13) Emise výchozího roku Společenství a jeho členských států nebudou stanoveny konečným způsobem, dokud protokol nevstoupí v platnost. Po konečném stanovení emisí výchozího roku a nejpozději před začátkem kontrolního období, stanoví Společenství a jeho členské státy tyto úrovně emisí v tunách ekvivalentu oxidu uhličitého postupem podle článku 8 rozhodnutí Rady 93/389/EHS ze dne 24. června 1993 o mechanismu sledování emisí CO2 a jiných skleníkových plynů ve Společenství [10].
(14) Evropská rada na zasedání v Göteborgu ve dnech 15. a 16. června 2001 znovu potvrdila odhodlání Společenství a členských států k plnění závazků vyplývajících z protokolu a konstatovala, že Komise připraví do konce roku 2001 návrh ratifikace, který Společenství a jeho členským státům umožní splnit jejich povinnost včas ratifikovat protokol;
(15) Evropská rada na zasedání v Laekenu ve dnech 14. a 15. prosince 2001 potvrdila odhodlání Unie dodržet závazky vyplývající z Kjótského protokolu a potvrdila svou vůli, aby protokol vstoupil v platnost před konáním světového summitu o trvale udržitelném rozvoji v Johannesburgu ve dnech 26. srpna až 4. září 2002.
(16) Opatření nezbytná k provádění tohoto rozhodnutí by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [11],
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Kjótský protokol k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu (dále jen "protokol"), podepsaný dne 29. dubna 1998 v New Yorku, se schvaluje jménem Evropského společenství.
Znění protokolu je obsaženo v příloze I.
Článek 2
Evropské společenství a jeho členské státy splní své závazky vyplývající z čl. 3 odst. 1 protokolu společně v souladu s článkem 4 protokolu a s plným ohledem na článek 10 Smlouvy o založení Evropského společenství.
Příloha II obsahuje kvantifikované závazky na omezení a snížení emisí přijaté Evropským společenstvím a jeho členskými státy pro účely stanovení úrovní emisí přidělených Společenství a jednotlivým členským státům pro první kontrolní období od roku 2008 do roku 2012.
Evropské společenství a jeho členské státy přijmou nezbytná opatření k dodržování úrovní emisí uvedených v příloze II a stanovených v souladu s článkem 3 tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Nejpozději do 31. prosince 2006 a postupem podle čl. 4 odst. 2 tohoto rozhodnutí stanoví Komise emisní údaje v tunách ekvivalentu oxidu uhličitého pro výchozí rok pro Společenství i pro jednotlivé členské státy, jakmile budou konečným způsobem stanoveny úrovně emisí pro výchozí rok a na základě kvantifikovaných závazků na omezení a snížení emisí uvedených v příloze II, s ohledem na metodiku odhadování antropogenních emisí ze zdrojů a snížení z propadů ve smyslu čl. 5 odst. 2 protokolu a na způsoby výpočtu přiděleného množství podle čl. 3 odst. 7 a 8 protokolu.
Množství přidělené Evropskému společenství a každému členskému státu odpovídá úrovni emisí stanovené pro něj v souladu s tímto článkem.
Článek 4
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 8 rozhodnutí 93/389/EHS.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 5
1. Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné k oznámení tohoto rozhodnutí jménem Evropského společenství sekretariátu Rámcové dohody OSN o změně klimatu v souladu s čl. 4 odst. 2 protokolu.
2. Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné v souladu s čl. 24 odst. 1 protokolu k uložení jménem Evropského společenství v den oznámení uvedeného v odstavci 1 u generálního tajemníka OSN listiny o schválení, aby Společenství vyjádřilo souhlas s tím, že je protokolem vázáno.
3. Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné k uložení prohlášení o způsobilosti obsažené v příloze III jménem Evropského společenství, v souladu s čl. 24 odst. 3 protokolu v den oznámení uvedeného v odstavci 1.
Článek 6
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 protokolu uvědomí členské státy současně s uložením svých listin o jeho ratifikaci nebo schválení svým jménem sekretariát Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu o tomto rozhodnutí.
2. Členské státy usilují o přijetí opatření nezbytných, aby jejich listiny o ratifikaci nebo schválení byly uloženy současně s listinami Společenství a ostatních členských států, a to nejpozději do 1. června 2002.
3. Nejpozději do 1. dubna 2002 uvědomí členské státy Komisi o svých rozhodnutích o ratifikaci nebo schválení protokolu, nebo případně o předpokládaném dni splnění potřebných postupů. Komise určí ve spolupráci s členskými státy den pro společné uložení těchto listin o ratifikaci nebo schválení.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Lucemburku dne 25. dubna 2002.
Neuvoston päätös,
tehty 25 huhtikuuta 2002,
ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen velvoitteiden täyttämisestä yhteisesti
(2002/358/EY)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen ja 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen, jäljempänä "yleissopimus", joka hyväksyttiin yhteisön puolesta ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen tekemisestä 15 päivänä joulukuuta 1993 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/69/EY(3), perimmäisenä tavoitteena on ilmakehän kasvihuonekaasupitoisuuksien vakauttaminen sellaiselle tasolle, että estetään ihmisen toiminnan vaaralliset vaikutukset ilmastojärjestelmään.
(2) Yleissopimuksen osapuolet totesivat osapuolten konferenssin ensimmäisessä kokouksessa, että teollisuusmaat eivät olleet riittävällä tavalla sitoutuneet palauttamaan, erikseen tai yhteisesti, hiilidioksidin ja muiden kasvihuonekaasujen, joita ei säädellä otsonikerroksen suojelua koskevan puitesopimuksen Montrealin pöytäkirjalla, päästöjä vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä, jotta voitaisiin saavuttaa yleissopimuksen pitkän aikavälin tavoite, jonka mukaan on estettävä ihmisen toiminnan vaaralliset vaikutukset ilmastojärjestelmään. Tämän vuoksi konferenssin osapuolet sopivat aloittavansa menettelyn, jonka avulla voitaisiin toteuttaa tarvittavat toimet vuoden 2000 jälkeisenä kautena, hyväksymällä asiaa koskevan pöytäkirjan tai jonkin muun oikeudellisen välineen(4).
(3) Tämän menettelyn tuloksena hyväksyttiin 11 päivänä joulukuuta 1997 ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirja, jäljempänä "pöytäkirja"(5).
(4) Yleissopimuksen osapuolten konferenssi päätti neljännessä kokouksessaan hyväksyä Buenos Airesin toimintasuunnitelman, jotta olisi mahdollista sopia pöytäkirjan tärkeimpien vaatimusten täytäntöönpanosta osapuolten konferenssin kuudennessa kokouksessa(6).
(5) Buenos Airesin toimintasuunnitelman täytäntöönpanon perusasioista sovittiin yksimielisesti, kun osapuolten konferenssin kuudetta istuntoa jatkettiin Bonnissa 19-27 päivänä heinäkuuta 2001(7).
(6) Osapuolten konferenssin seitsemännessä kokouksessa Marrakeshissa 29 päivän lokakuuta ja 10 päivän marraskuuta 2001 välisenä aikana tehtiin yksimielisesti joukko päätöksiä Bonnin sopimusten täytäntöönpanemiseksi(8).
(7) Pöytäkirja on 24 artiklan mukaisesti avoinna ratifiointia ja hyväksymistä varten valtioille ja alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestöille, jotka ovat allekirjoittaneet sen.
(8) Pöytäkirjan 4 artiklan mukaan osapuolet voivat täyttää 3 artiklaan perustuvat velvoitteensa yhteisesti alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön puitteissa ja yhdessä tällaisen järjestön kanssa.
(9) Kun pöytäkirja allekirjoitettiin New Yorkissa 29 päivänä huhtikuuta 1998, yhteisö julisti, että se ja sen jäsenvaltiot täyttävät pöytäkirjan 3 artiklan 1 kohdan mukaiset velvoitteensa yhteisesti pöytäkirjan 4 artiklan määräysten mukaisesti.
(10) Päättäessään täyttää velvoitteensa yhteisesti Kioton pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti yhteisö ja jäsenvaltiot vastaavat kyseisen artiklan 6 kohdan ja pöytäkirjan 24 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhdessä siitä, että yhteisö täyttää pöytäkirjan 3 artiklan 1 kohdan mukaiset päästöjen määrälliset vähentämisvelvoitteensa. Näin ollen ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 10 artiklan mukaisesti jäsenvaltiot ovat erikseen ja yhdessä velvolliset toteuttamaan kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia yhteisön toimielinten toimista johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi, mukaan lukien pöytäkirjan mukainen yhteisön päästöjen määrällinen vähentämisvelvoite, jotta tämän velvoitteen täyttäminen helpottuisi ja pidätyttäisiin kaikista toimenpiteistä, jotka ovat omiaan vaarantamaan velvoitteen täyttämistä.
(11) Oikeusperusta mahdollisille muille päätöksille, joissa yhteisö hyväksyy päästöjen vähentämistä koskevia tulevia velvoitteita, riippuu kyseisten päätösten sisällöstä ja vaikutuksista.
(12) Neuvoston päätelmissä 16 päivänä kesäkuuta 1998(9) sovittiin, mitkä ovat eri jäsenvaltioiden osuudet yhteisön päästöjen vähennysvelvoitteesta. Jotkut jäsenvaltiot esittivät perusvuoden päästöjä sekä yhteisön yhteisiä ja yhteensovitettuja toimia koskevia olettamuksia. Osuudet vaihtelevat, koska niistä päätettäessä on otettu huomioon muun muassa kunkin jäsenvaltion talouskasvun ennusteet, energialähteiden yhdistelmä sekä teollisuuden rakenne. Neuvosto sopi lisäksi, että sopimuksen ehdot sisällytettäisiin neuvoston päätökseen pöytäkirjan hyväksymisestä yhteisön puolesta. Pöytäkirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden on ilmoitettava puitesopimuksen 8 artiklalla perustetulle sihteeristölle sopimuksensa ehdoista ratifioimis- tai hyväksymiskirjojensa tallettamispäivänä. Yhteisöllä ja sen jäsenvaltioilla on velvollisuus toteuttaa toimenpiteitä, jotta yhteisö voi täyttää pöytäkirjaan perustuvat velvoitteensa, tämän rajoittamatta kunkin jäsenvaltion vastuuta yhteisöä ja muita jäsenvaltioita kohtaan täyttää omat velvoitteensa.
(13) Yhteisön ja sen jäsenvaltioiden perusvuoden päästöjä ei määritetä lopullisesti ennen pöytäkirjan voimaantuloa. Kun perusvuoden päästöt on lopullisesti määritetty ja viimeistään ennen velvoitekauden alkua, yhteisö ja sen jäsenvaltiot määrittävät nämä päästötasot vastaavina hiilidioksiditonneina yhteisön CO2-päästöjen ja muiden kasvihuonekaasupäästöjen valvontajärjestelmästä 24 päivänä kesäkuuta 1993 tehdyn neuvoston päätöksen 93/389/ETY(10) 8 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
(14) Göteborgissa 15 ja 16 päivänä kesäkuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti, että yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat vakaasti päättäneet täyttää pöytäkirjan mukaiset velvoitteensa ja totesi, että komissio valmistelee ehdotuksen ratifiointia varten vuoden 2001 loppuun mennessä, jotta yhteisö ja sen jäsenvaltiot voivat täyttää sitoumuksensa ratifioida pöytäkirja pikaisesti.
(15) Laekenissa 14 ja 15 päivänä joulukuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti, että unioni noudattaa määrätietoisesti Kioton pöytäkirjan mukaisia velvoitteitaan ja haluaa pöytäkirjan tulevan voimaan ennen Johannesburgissa 26 päivän elokuuta ja 4 päivän syyskuuta 2002 välisenä aikana järjestettävää kestävän kehityksen huippukokousta.
(16) Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY mukaisesti(11),
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hyväksytään Euroopan yhteisön puolesta New Yorkissa 29 päivänä huhtikuuta 1998 allekirjoitettu ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirja, jäljempänä "pöytäkirja".
Pöytäkirjan teksti on liitteessä I.
2 artikla
Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot täyttävät pöytäkirjan 3 artiklan 1 kohdan mukaiset velvoitteensa yhteisesti pöytäkirjan 4 artiklan määräysten mukaisesti ja ottaen kaikilta osin huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 10 artiklan määräykset.
Liitteessä II esitetään päästöjen määrälliset rajoitus- ja vähennysvelvoitteet, joista Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat sopineet sallittujen päästömäärien määrittämiseksi kullekin niistä ensimmäisen päästöjen määrän rajoittamista ja vähentämistä koskevan velvoitekauden ajaksi vuodesta 2008 vuoteen 2012.
Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet noudattaakseen liitteessä II asetettuja päästömääriä siten kuin ne määritellään tämän päätöksen 3 artiklan mukaisesti.
3 artikla
Komissio määrittää viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 ja tämän päätöksen 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen Euroopan yhteisölle ja kullekin jäsenvaltiolle sallitut päästömäärät vastaavina hiilidioksiditonneina sen jälkeen, kun perusvuoden päästöt on lopullisesti määritetty ja liitteessä II esitettyjen päästöjen määrällisten rajoittamis- ja vähentämisvelvoitteiden pohjalta, ottaen huomioon pöytäkirjan 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut lähteistä syntyvien ihmisen toiminnan aiheuttamien päästöjen ja nielujen aikaansaamien poistumien arvioimiseen käytettävät menetelmät ja pöytäkirjan 3 artiklan 7 ja 8 kohdan mukaiset sallittujen määrien laskentatavat.
Euroopan yhteisön ja kunkin jäsenvaltion sallittu päästömäärä vastaa niille tämän artiklan mukaisesti määritettyä päästömäärää.
4 artikla
1. Komissiota avustaa päätöksen 93/389/ETY 8 artiklalla perustettu komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
5 artikla
1. Neuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilö tai henkilöt, jolla tai joilla on valtuudet ilmoittaa Euroopan yhteisön puolesta tästä päätöksestä ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen sihteeristölle pöytäkirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
2. Neuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilö tai henkilöt, jolla tai joilla on valtuudet tallettaa 1 kohdassa tarkoitettuna ilmoituspäivänä hyväksymiskirja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin huostaan pöytäkirjan 24 artiklan 1 kohdan mukaisesti sen ilmaisemiseksi, että yhteisö sitoutuu noudattamaan sitä.
3. Neuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilö tai henkilöt, jolla tai joilla on valtuudet tallettaa 1 kohdassa tarkoitettuna ilmoituspäivänä liitteessä III esitetty ilmoitus toimivallasta pöytäkirjan 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
6 artikla
1. Pöytäkirjan ratifiointi- tai hyväksymiskirjojensa tallettamisen yhteydessä jäsenvaltioiden on ilmoitettava samanaikaisesti ja omasta puolestaan tästä päätöksestä ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen sihteeristölle pöytäkirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on pyrittävä toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet ratifioimis- tai hyväksymiskirjojensa tallettamiseksi samanaikaisesti yhteisön ja muiden jäsenvaltioiden ratifioimis- tai hyväksymiskirjojen kanssa, ja jos mahdollista, viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2002.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä huhtikuuta 2002 päätöksestään ratifioida tai hyväksyä pöytäkirja taikka, olosuhteidensa mukaisesti, todennäköinen päivämäärä, jona vaaditut menettelyt saadaan päätökseen. Komissio sopii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa päivästä, jona ratifioimis- tai hyväksymiskirjat talletetaan samanaikaisesti.
7 artikla
Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 25 päivänä huhtikuuta 2002.