Směrnice Rady
ze dne 7. února 1983,
kterou se mění směrnice 72/462/EHS o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat a čerstvého masa ze třetích zemí a směrnice 77/96/EHS o vyšetření čerstvého masa domácích prasat na svalovce (trichinella spiralis) při jeho dovozu ze třetích zemí
(83/91/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že směrnice 72/462/EHS [4], naposledy pozměněná směrnicí 81/476/EHS [5], stanoví požadavky na hygienické a veterinární kontroly při dovozu skotu, prasat a čerstvého masa ze třetích zemí;
vzhledem k tomu, že od přijetí výše zmíněné směrnice došlo k pokroku vědeckého poznání a techniky; že by měly být vzaty v úvahu zkušenosti získané v průběhu kontrol, které veterinární lékaři Společenství prováděli ve třetích zemích; že je žádoucí, aby předpisy Společenství byly s ohledem na tento vývoj a zkušenosti upraveny;
vzhledem k tomu, že v určitých ohledech lze metody určené k zajištění zdravotní nezávadnosti čerstvého masa považovat za odpovídající normám Společenství díky doplňkovým nebo alternativním hygienickým zárukám, jejichž dodržování je třeba kontrolovat v každém jednotlivémzařízení;
vzhledem k tomu, že v souvislosti se zákazem dovozu skotu ze třetích zemí zamořených katarální horečkou ovcí se nyní uznává, že dvanáctiměsíční období bez výskytu choroby je vhodnější a poskytne lepší záruku pro stáda Společenství;
vzhledem k tomu, že záruky, jež mohou být požadovány pro skot v souvislosti s tuberkulózou a brucelózou a pro prasata v souvislosti s brucelózou, lze přizpůsobit normám Společenství prostřednictvím doplňkových nebo alternativních záruk;
vzhledem k tomu, že k zamezení přenosu určitých infekčních nebo nakažlivých chorob, k němuž může docházet i jen společnou přítomností zvířat, je třeba, aby veterinární kontroly zvířat určených pro dovoz do Společenství a také zvířat převážených přes území Společenství byly prováděny okamžitě poté, co dorazí na území Společenství;
vzhledem k tomu, že po takové veterinární kontrole zvířat by měla být jasně definována opatření, která by členské státy měly učinit;
vzhledem k tomu, že ke snížení počtu dokumentů by mělo být veterinární osvědčení na stejném formuláři spolu s osvědčením o zdravotní nezávadnosti, kdykoli je to možné;
vzhledem k tomu, že definice stáda prostého tuberkulózy a stáda prostého brucelózy by měly být aktualizovány;
vzhledem k tomu, že do působnosti směrnice 72/462/EHS by mělo být zahrnuto také čerstvé maso volně žijících sudokopytníků a volně žijících lichokopytníků, aby mohl být sestaven seznam třetích zemí, ze kterých může být takové maso dováženo do Společenství;
vzhledem k tomu, že by zpravidla měly být v rámci vnitřního trhu Společenství vyžadovány stejné základní hygienické a veterinární záruky jako v rámci obchodu se třetími zeměmi; že technické přílohy ke směrnici Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství [6] a ke směrnici Rady 64/433/EHS ze dne 26. června 1964 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství [7], které byly obě naposledy pozměněny směrnicí 81/476/EHS, by se měly vztahovat také na dovoz ze třetích zemí;
vzhledem k tomu, že by měl být schválen postup, kterým lze s ohledem na technický pokrok a zkušenosti provádět změny technických požadavků týkajících se metod vyšetřování, vyšetřovacích laboratoří a postupu označování zkontrolovaného masa, jež jsou obsaženy v příloze ke směrnici Rady 77/96/EHS ze dne 21. prosince 1976 o vyšetření čerstvého masa domácích prasat na svalovce (trichinella spiralis) při jeho dovozu ze třetích zemí [8], naposledy pozměněné směrnicí 81/476/EHS;
vzhledem k tomu, že by měly být odstraněny určité terminologické nedostatky, zejména co se týče vzájemné shody mezi různými jazykovými verzemi, jež by mohly vést k potížím při používání dotyčných ustanovení,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 72/462/EHS se mění takto:
1. Články 1 až 28 se nahrazují tímto:
"KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na dovoz ze třetích zemí:
- domácího plemenného, užitkového nebo jatečného skotu a prasat,
- čerstvého masa z domácích zvířat těchto druhů: skot (včetně buvolů), prasata, ovce a kozy, jakož i z domácích lichokopytníků,
- pro účely článku 3, čerstvé maso volně žijící spárkaté zvěře a volně žijících lichokopytníků, pokud se týče povoleného dovozu z určitých třetích zemí původu.
2. Tato směrnice se nevztahuje na:
a) zvířata určená dočasně výlučně na pastvu nebo k tahu, která přebývají poblíž hranic Společenství;
b) maso uložené v osobních cestovních zavazadlech a určené k osobní spotřebě cestujících, pokud přepravované množství nepřesahuje jeden kilogram na osobu a za předpokladu, že maso pochází ze třetí země nebo její části, která je na seznamu vypracovaném podle článku 3 a z níž není podle článku 28 dovoz masa zakázán;
c) maso zasílané v malých zásilkách soukromým osobám za předpokladu, že se nedováží za žádným obchodním účelem, že hmotnost zásilky nepřesahuje jeden kilogram a že zásilka pochází ze třetí země nebo z její části, která je na seznamu vypracovaném podle článku 3 a z níž není podle článku 28 dovoz masa zakázán;
d) maso určené ke konzumaci pro posádku a cestující v dopravních prostředcích na mezinárodních trasách.
Pokud se takové maso a kuchyňský odpad vykládá, musí se hned zlikvidovat. Likvidaci však není nutno provádět v případech, kdy se maso přímo nebo po dočasném umístění pod celní dozor překládá z jednoho dopravního prostředku do jiného.
Článek 2
Pro účely této směrnice se podle potřeby použijí definice uvedené v článcích 2 směrnice 64/432/EHS, směrnice 64/433/EHS a ve směrnici Rady 72/461/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat a čerstvého masa ze třetích zemí [1] Úř. věst. L 302, 31.12.1972, s. 24., jež byly všechny naposledy pozměněny směrnicí 81/476/EHS.
Kromě toho pro účely této směrnice:
a) "úředním veterinárním lékařem" se rozumí veterinární lékař určený příslušným ústředním orgánem členského státu nebo třetí země;
b) "zemí určení" se rozumí členský stát, do něhož se zvířata nebo čerstvé maso ze třetí země dováží;
c) "třetí zemí" se rozumí země mimo působnost směrnic 64/432/EHS a 64/433/EHS;
d) "dovozem" se rozumí vstup zvířat nebo čerstvého masa ze třetích zemí na území Společenství;
e) "hospodářstvím" se rozumí zemědělský, průmyslový nebo obchodní podnik pod úřední kontrolou na území třetí země, ve kterém jsou plemenná, užitková nebo jatečná zvířata běžně držena nebo chována;
f) "oblastí prostou nákazy" se rozumí oblast, ve které nejsou dle úředního zjištění zvířata postižena žádnou z nakažlivých nebo infekčních chorob, které jsou uvedeny na seznamu vypracovaném podle postupu stanoveného v článku 29, a to po dobu a v okruhu, které jsou definovány podle téhož postupu.
Článek 3
1. Na návrh Komise vypracuje Rada seznam třetích zemí nebo jejich částí, z nichž členské státy povolují dovoz skotu, prasat a čerstvého masa nebo jedné či více kategorií těchto zvířat a čerstvého masa, jakož i čerstvého masa volně žijících sudokopytníků a volně žijících lichokopytníků, s ohledem na nákazovou situaci v těchto zemích nebo jejich částech. Tento seznam lze upravovat a doplňovat postupem stanoveným v článku 30.
2. Při rozhodování, zda v případě skotu, prasat a čerstvého masa může být určitá země či její část zanesena na seznam zmíněný v odstavci 1, je nutno brát zejména v úvahu:
a) zdravotní stav skotu, ostatních domácích zvířat a volně žijících zvířat v dané třetí zemi se zvláštním ohledem na exotické choroby zvířat a dále hygienickou situaci v dané zemi, která by mohla ohrozit zdraví obyvatelstva a zvířat v členských státech;
b) pravidelnost a rychlost, s jakými daná třetí země poskytuje informace týkající se výskytu infekčních nebo nakažlivých chorob zvířat na jejím území, a to především chorob uvedených na seznamech A a B Mezinárodního úřadu pro nákazy zvířat;
c) předpisy dané země o prevenci a boji proti nákazám zvířat;
d) strukturu veterinární inspekce v dané zemi a její pravomoci;
e) organizaci a realizaci opatření k prevenci a tlumení infekčních chorob zvířat.
3. Seznam zmíněný v odstavci 1 a všechny změny v něm prováděné se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 4
1. Postupem podle článku 29 se vypracuje jeden či více seznamů zařízení, z nichž mohou členské státy povolit dovoz čerstvého masa. Tento seznam či seznamy mohou být pozměňovány nebo doplňovány v souladu s postupem stanoveným v článku 30.
2. Při rozhodování, zda mohou být určité jatky, bourárna nebo mrazírenský sklad nacházející se mimo jatky nebo bourárnu zaneseny na jeden ze seznamů zmíněných v odstavci 1, je nutno brát zejména v úvahu:
a) záruky, jež může daná třetí země nabídnout, co se týče dodržování této směrnice;
b) předpisy třetích zemí týkající se podávání jakýchkoli látek jatečným zvířatům, které mohou ovlivnit zdravotní nezávadnost jejich masa;
c) v každém konkrétním případu dodržování této směrnice a přílohy I ke směrnici 64/433/EHS.
V souladu s postupem stanoveným v článku 29 se však povolují odchylky od druhé, třetí a čtvrté odrážky odst. 13 písm. c) a od odstavce 24 a 41 písm. C uvedené přílohy, pokud dotyčná třetí země poskytne podobné záruky; v takovém případě je nutno v souladu s daným postupem případ od případu uplatňovat hygienické podmínky o nic méně přísné, než které stanoví uvedená příloha;
d) organizaci veterinární služby/služeb třetí země, která/které provádí/provádějí kontrolu masa, a pravomoci této/těchto služby/služeb a dozor, jemuž je/jsou podrobena/podrobeny.
3. Jatky, bourárna ani mrazírenský sklad umístěný mimo jatky nebo bourárnu nelze zanést do seznamu nebo seznamů zmíněných v odstavci 1, pokud se nenacházejí v některé ze třetích zemí nebo jejich částí, jež jsou na seznamu zmíněném v čl. 3 odst. 1, a pokud byly navíc příslušnými orgány třetí země úředně schváleny pro vývoz do Společenství. Takové schválení je podmíněno dodržováním těchto požadavků:
a) soulad s ustanoveními přílohy I ke směrnici 64/433/EHS;
b) neustálý dozor úředního veterinárního lékaře dané třetí země.
4. Seznam zmíněný v odstavci 1 a všechny změny v něm prováděné se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 5
Veterinární znalci členských států a Komise provádějí inspekce přímo na místě, aby prověřili, zda jsou v praxi používána ustanovení této směrnice a zejména čl. 3 odst. 2 a čl. 4 odst. 2 a 3.
Pokud by inspekce prováděná za podmínek uvedených v tomto článku zjistila vážné skutečnosti v neprospěch schváleného zařízení, Komise je povinna okamžitě informovat členské státy a neprodleně přijmout rozhodnutí o dočasném zrušení takového schválení. Konečné rozhodnutí je nutno přijmout za použití postupu stanoveného v článku 30.
Znalce z členských států pověřené prováděním těchto inspekcí jmenuje Komise na návrh členských států.
Tyto inspekce se provádějí jménem Evropského společenství a na jeho náklady.
Četnost a způsob provádění těchto inspekcí se stanovuje za použití postupu stanoveného v článku 29.
KAPITOLA II
Dovoz skotu a prasat
Článek 6
Bez ohledu na ustanovení čl. 3 odst. 1 povolí členské státy dovoz zvířat, na která se vztahuje tato směrnice, pouze ze třetích zemí:
a) prostých nákaz, vůči nimž jsou zvířata vnímavá:
- po dobu předchozích dvanácti měsíců: mor skotu, slintavka a kulhavka exotického typu, plicní nákaza skotu, katarální horečka ovcí, africký mor prasat a nakažlivá obrna prasat (těšínská choroba prasat);
- po dobu šesti měsíců: nakažlivá vezikulární stomatitida;
b) ve kterých se v uplynulých dvanácti měsících neprovádělo očkování proti nákazám uvedeným v písm. a) první odrážce, vůči nimž jsou tato zvířata vnímavá.
Článek 7
Postupem podle článku 29 lze rozhodnout, že ustanovení čl. 6 písm. a) se použije pouze na část území třetí země.
Podle téhož postupu a odchylně od ustanovení čl. 6 písm. b) lze za určitých podmínek povolit dovoz zvířat, na něž se vztahuje tato směrnice, i ze třetích zemí nebo z jejich částí, kde se provádí očkováníproti jedné nebo více nákazám uvedeným v čl. 6 písm. a) první odrážce.
Článek 8
1. Aniž jsou dotčena ustanovení článků 6 a 7, mohou členské státy povolit dovoz zvířat, na něž se vztahuje tato směrnice, ze třetí země pouze tehdy, pokud tato zvířata splňují veterinární podmínky přijaté postupem podle článku 29 pro dovoz z dané třetí země podle druhu a místa určení těchto zvířat.
2. Podle postupu stanoveného v článku 29 lze rozhodnout, že povolení mají být omezena pouze na určité druhy zvířat, na jatečná, plemenná nebo užitková zvířata, případně na zvířata dovážená ke zvláštním účelům, a že po dovozu mají být uplatněna všechna nezbytná veterinární opatření.
U plemenných nebo užitkových zvířat se požadavky uplatňované podle tohoto odstavce mohou v jednotlivých členských státech vzájemně lišit s ohledem na ustanovení, jež pro daný členský stát platí v rámci vnitřního trhu Společenství.
3. Základem pro stanovení veterinárních podmínek podle odstavce 1 jsou u tuberkulózy skotu a brucelózy skotu a prasat podmínky stanovené v příloze A ke směrnici 64/432/EHS. Podle postupu stanoveného v článku 29 lze případ od případu rozhodnout o neuplatňování těchto podmínek, pokud dotyčná třetí země poskytne podobné veterinární záruky; v takovém případě je nutno podle téhož postupu stanovit veterinární podmínky alespoň stejně přísné jako podmínky, jež jsou uvedeny v příloze A k uvedené směrnici, aby taková zvířata mohla být zařazena do stád Společenství.
Článek 9
Má-li členský stát zato, že očkovací látky proti slintavce a kulhavce užívané v některé třetí zemi proti virům typu A, O nebo C vykazují určité nedostatky, zakáže dovoz skotu a prasat z dotyčné třetí země na své území. Zároveň o svém rozhodnutí co nejdříve informuje ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody, které jej k přijetí tohoto rozhodnutí vedly. Po tomto oznámení se co nejrychleji sejde Stálý veterinární výbor. Rozhodnutí se přijímá postupem stanoveným v článku 30.
Článek 10
Členské státy nepovolí dovoz skotu a prasat, pokud tato zvířata až do dne jejich nakládky za účelem přepravy do země určení nepřebývala neustále na území nebo části území třetí země, která je na seznamu sestaveném podle čl. 3 odst. 1, alespoň po dobu předchozích:
a) šesti měsíců, jedná-li se o plemenná nebo užitková zvířata;
b) tří měsíců, jedná-li se o jatečná zvířata.
U zvířat mladších šesti měsíců v prvním případě a tří měsíců ve druhém případě se požaduje, aby na takovém území pobývala již od narození.
Článek 11
1. Členské státy nepovolí dovoz skotu a prasat, pokud není předloženo osvědčení vystavené úředním veterinárním lékařem vyvážející třetí země.
Toto osvědčení musí:
a) být vystaveno v den nakládky zvířat za účelem jejich vývozu do země určení;
b) být sepsáno alespoň v jednom z úředních jazyků země určení a alespoň v jednom z úředních jazyků země, která provádí dovozní kontrolu podle článku 12;
c) doprovázet přepravovaná zvířata v prvopise;
d) potvrzovat, že skot a prasata vyhovují podmínkám této směrnice a podmínkám stanoveným na jejím základě pro dovoz ze třetích zemí;
e) sestávat z jediné listiny;
f) být určeno pouze jedinému příjemci.
2. Toto osvědčení musí být v souladu se vzorem vytvořeným podle postupu stanoveného v článku 29.
Článek 12
1. Členské státy zajistí, aby domácí skot a domácí prasata byla při vstupu na území Společenství podrobena veterinární kontrole, kterouprovede úřední veterinární lékař, bez ohledu nacelní režim, v jakém byla zvířata deklarována.
2. Členské státy zajistí, aby bylo zakázáno přemístění skotu a prasat uvnitř Společenství, pokud se při kontrole podle odstavce 1 zjistí, že:
- daná zvířata nepocházejí z území třetí země nebo její části uvedené na seznamu vypracovaném podle čl. 3 odst. 1,
- daná zvířata jsou nakažena nebo podezřelá z nákazy nebo jsou podezřelá z nakažení některou infekční nebo nakažlivou chorobou,
- vyvážející třetí země nedodržela podmínky stanovené v této směrnici a v přílohách A až D ke směrnici 64/432/EHS,
- osvědčení doprovázející zvířata nevyhovuje podmínkám stanoveným v článku 11.
3. Členský stát, který provedl kontrolu podle odstavce 1 učiní veškerá opatření, která považuje za nezbytná, včetně:
a) - karantény pro zvířata podezřelá z nákazy nebo podezřelá z nakažení některou infekční nebo nakažlivou chorobou;
- v případě uvedeném v odst. 2 čtvrté odrážce na žádost vývozce, příjemce nebo jejich zástupce umístění zvířat pod dozor do doby, než dojde k vystavení řádného osvědčení;
b) vrácení zvířat, jejichž přeprava nemůže být podle odstavce 2 povolena, jestliže proti tomu nejsou námitky z veterinárních důvodů;
Není-li možné zvířata odeslat zpět, příslušný orgán nařídí jejich porážku a určí místo porážky.
c) usmrcení a likvidaci všech zvířat dané zásilky, jestliže provedená kontrola zjistí postižení některou z nákaz nebo podezření na některou z nákaz uvedených na seznamu sestaveném podle postupu stanoveného v článku 29.
4. V osvědčení, které doprovází skot a prasata při dovozu, musí být jasně uvedeno, zda byla zvířata po provedení veterinární kontroly (dovozní kontroly) přijata nebo odmítnuta.
5. Při přepravě zvířat přes území Společenství do členského státu určení mohou členské státy uplatnit opatření uvedená v odst. 3 písm. a) první odrážce a v odst. 3 písm. c), jestliže jsou přepravovaná zvířata nakažena nebo podezřelá z nákazy nebo podezřelá z nakažení některou infekční nebo nakažlivou chorobou.
6. Zvířata, jejichž dovoz byl povolen a jejichž zemí určení není členský stát, který provedl dovozní kontrolu uvedenou v odstavci 1, musí být dovezena do země určení pod celním dozorem, aniž by byla vyložena.
7. Zvířata, která vyhověla dovozní kontrole uvedené v odstavci 1, musí být v zemi určení podrobena dalším kontrolám nezbytným pro prověření, zda byly dodrženy požadavky uvedené v této směrnici, včetně zvláštních podmínek stanovených postupem podle článku 29 na základě článku 8.
Tyto kontroly mohou být prováděny buď na hranicích nebo na jakémkoli jiném místě, které stanoví příslušný orgán země určení, případně mohou být prováděny jak na hranicích, tak na takto stanoveném místě.
8. Veškeré náklady vzniklé na základě tohoto článku, včetně nákladů vzniklých porážkou nebo likvidací zvířat, nese odesílatel, příjemce nebo jejich zástupce bez nároku na náhradu od státu.
Článek 13
Ihned po příjezdu do země určení jsou jatečná zvířata odvezena přímo na jatky a v souladu s veterinárními požadavky poražena nejpozději třetí pracovní den poté, co na jatky dorazila.
Aniž jsou tím dotčeny případné zvláštní podmínky, jež mohou být stanoveny postupem podle článku 29, příslušný orgán země určení můžez veterinárních důvodů určit jatky, na kterémusí být tato zvířata odvezena.
KAPITOLA III
Dovoz čerstvého masa
Článek 14
1. Čerstvé maso musí pocházet ze zvířat, která se po dobu nejméně tří měsíců před porážkou, případně od narození, jedná-li se o zvířata mladší než tři měsíce, nacházela na území nebo na části území třetí země, která je uvedena na seznamu sestaveném podle čl. 3 odst. 1.
2. Bez ohledu na ustanovení čl. 3 odst. 1 členské státy nepovolí dovoz čerstvého masa, pokud nepochází ze třetích zemí:
a) které jsou po dobu předchozích dvanácti měsíců prosté každé z těchto nákaz, vůči kterým jsou zvířata, z nichž maso pochází, vnímavá: mor skotu, slintavka a kulhavka exotického typu, africký mor prasat a nakažlivá obrna prasat (těšínská choroba prasat);
b) ve kterých se po dobu předchozích dvanácti měsíců neprováděla očkování proti nákazám uvedeným v písmenu a), vůči kterým jsou zvířata, z nichž maso pochází, vnímavá.
Článek 15
Postupem podle článku 29 lze rozhodnout, že se ustanovení čl. 14 odst. 2 písm. a) použijí pouze na část území třetí země.
Týmž postupem a odchylně od ustanovení čl. 14 odst. 2 písm. b) je možno za určitých podmínek povolit dovoz čerstvého masa i ze třetí země nebo z části jejího území, kde se provádí očkování proti jedné nebo více nákazám uvedeným v čl. 14 odst. 2 písm. a).
Článek 16
Aniž jsou dotčena ustanovení článků 14 a 15, členské státy nepovolí dovoz čerstvého masa ze třetí země, pokud maso nevyhovuje hygienickým a veterinárním podmínkám stanoveným postupem podle článku 29 pro dovoz čerstvého masa z dané třetí země podle druhu dotyčného zvířete.
Článek 17
1. Členské státy nepovolí dovoz čerstvého masa ve formě jatečných těl, případně prasečích půlek a půlek nebo čtvrtí u skotu a lichokopytníků, jestliže nelze z těchto částí sestavit celé tělo každého zvířete.
2. Tento dovoz se řídí těmito podmínkami: čerstvé maso musí:
a) pocházet z jatek, které jsou uvedeny na seznamu vypracovaném podle čl. 4 odst. 1;
b) pocházet z jatečného zvířete, které bylo v souladu s kapitolou V přílohy I ke směrnici 64/433/EHS před porážkou vyšetřeno úředním veterinárním lékařem, který porážku za účelem vývozu do Společenství schválil v souladu s touto směrnicí;
c) být zpracováno za hygienických podmínek uvedených v kapitole VI přílohy I ke směrnici 64/433/EHS;
d) v souladu s kapitolou VII přílohy I ke směrnici 64/433/EHS projít vyšetřením po porážce provedeným na zodpovědnost úředního veterinárního lékaře a pod jeho přímým dozorem, které neprokáže žádné změny, s výjimkou traumatických změn vzniklých těsně před porážkou a některých lokálních malformací či změn, u kterých však musí být v případě potřeby vhodnými laboratorními testy prokázáno, že jatečné tělo a droby nejsou v jejich důsledku nezpůsobilé k výživě lidí nebo nebezpečné lidskému zdraví;
e) nést označení zdravotní nezávadnosti, o němž se rozhoduje postupem podle článku 29;
f) být po kontrole zdravotní nezávadnosti po porážce provedené podle písmene d) uskladněno v podnicích za vyhovující chhygienických podmínek a v souladu s ustanoveními kapitoly XIII přílohy I ke směrnici 64/433/EHS;
g) být převáženo v souladu s ustanoveními kapitoly XIV přílohy I ke směrnici 64/433/EHS a musí s ním být nakládáno za vyhovujících hygienických podmínek.
3. Při vyšetření po porážce podle odst. 2 písm. d) a při kontrole dodržování hygienických podmínek zmíněných v odst. 2 písm. c) a požadavků kapitoly XIII přílohy I ke směrnici 64/433/EHS mohou úřednímu veterinárnímu lékaři pomáhat pomocní veterinární pracovníci pod jeho vedením a na jeho zodpovědnost.
Tito pomocní veterinární pracovníci:
a) musí být jmenováni příslušným ústředním orgánem vyvážející země v souladu s platnými předpisy;
b) musí mít odpovídající vzdělání;
c) musí požívat statutu zaručujícího jejich nestrannost vůči provozovatelům daných zařízení;
d) nesmí mít žádnou rozhodovací pravomoc, co se týče konečného výsledku hygienické kontroly.
Článek 18
1. Odlišně od ustanovení čl. 17 odst. 1 mohou členské státy povolit dovoz:
a) jatečných půlek, půlek rozdělených na nejvýše tři části, čtvrtí nebo drobů vyhovujících podmínkám stanoveným v čl. 17 odst. 2 a 3 a pocházejících z jatek určených k tomuto účelu postupem uvedeným v článku 29;
b) kusů masa menších než čtvrti nebo vykostěného masa pocházejícího z bouráren kontrolovaných podle článku 4 a schválených k tomuto účelu postupem uvedeným v článku 29. Takovéto maso musí mimo podmínek uvedených v čl. 17 odst. 2 a 3 splňovat tyto požadavky:
i) musí být bouráno a získáno v souladu s ustanoveními kapitoly VIII přílohy I ke směrnici 64/433/EHS;
ii) musí být podrobeno kontrole provedené úředním veterinárním lékařem v souladu s ustanoveními kapitoly IX přílohy I ke směrnici 64/433/EHS;
iii) musí být zabaleno v souladu s požadavky stanovenými v kapitole XI přílohy I ke směrnici 64/433/EHS;
iv) musí být podrobeno veškerým kontrolám prováděným úředními veterinárními lékaři Společenství, které jsou nutné k prověření, zda jsou dodržována výše uvedená ustanovení;
v) čerstvé maso z lichokopytníků musí projít v zemi určení kontrolami, které případně omezí jeho použití.
2. Bez ohledu na ustanovení čl. 20 písm. k) mohou členské státy povolit na své území dovoz žvýkacích svalů a mozků za předpokladu, že vyhovují požadavkům čl. 17 odst. 2 a ustanovením odst. 1 písm. b) bodů iii), iv) a v) tohoto článku.
3. Podle postupu uvedeného v článku 29 lze rozhodnout, že v podnicích zvlášť k tomu účelu určených se může provádět bourání nevychlazeného masa za zvláštních podmínek, odlišných od podmínek, jež jsou stanoveny v odst. 45 písm. c) kapitoly VIII přílohy I ke směrnici 64/433/EHS.
Článek 19
Ustanovení článků 17 a 18 se nevztahují na:
a) čerstvé maso dovezené s povolením země určení za jiným účelem než k výživě lidí;
b) čerstvé maso určené na výstavu, ke speciálnímu výzkumu nebo dovezené za účelem provedení rozborů, pokud dozor správních orgánů umožňuje zaručit, že maso nebude použito k výživě lidí a že, s výjimkou vzorků použitých při rozborech, po skončení výstavy nebo po provedení speciálního výzkumu či rozborů opustí území Společenství nebo bude zlikvidováno.
V takovém případě a v případě uvedeném pod písm. a) musí země určení zajistit, že dané maso nebude moci bý tpoužito k jinému účelu, než ke kterému byl jeho dovoz povolen;
c) čerstvé maso určené výlučně k zásobování mezinárodních organizací pod podmínkou, že je to schváleno podle postupu uvedeného v článku 29, že toto maso pochází ze země uvedené na seznamu vypracovaném podle čl. 3 odst. 1 a že byly dodrženy veterinární požadavky. Členské státy, na jejichž území se dané mezinárodní organizace nacházejí, zajistí, aby se toto maso nedostalo do volného oběhu.
Článek 20
Členské státy zakáží dovoz:
a) čerstvého masa z kanců nebo kryptorchidních prasat;
b) čerstvého masa:
i) ze zvířat, kterým byl podáván stilben nebo jeho deriváty, jejich soli nebo estery, případně látky s estrogenním nebo tyreostatickým účinkem, jakož i masa obsahujícího rezidua takových látek;
ii) obsahujícího rezidua jiných hormonálních látek nebo antibiotik, antimonu, arzénu, pesticidů nebo dalších škodlivých látek nebo látek, kvůli kterým může být konzumace čerstvého masa nebezpečná nebo škodlivá pro lidské zdraví, přesahují-li obsahy těchto látek povolenou hranici.
Povolené hranice stanoví Rada na návrh Komise a následně je lze měnit podle postupu uvedeného v článku 29;
c) čerstvého masa, které bylo vystaveno působení ionizujícího nebo ultrafialového záření, jakož i čerstvého masa pocházejícího ze zvířat, jimž byly podávány přípravky k tenderizaci masa nebo jiné látky, které mohou nepříznivě ovlivnit jeho složení nebo organoleptické vlastnosti;
d) čerstvého masa, do kterého byly za účelem označení jeho zdravotní nezávadnosti vpraveny jiné látky, než které jsou uvedeny v odst. 57 kapitoly X přílohy I ke směrnici 64/433/EHS;
e) čerstvého masa ze zvířat, u nichž byla zjištěna jakákoli forma tuberkulózy, a čerstvého masa ze zvířat, u kterých byla po porážce zjištěna buď jakákoli forma tuberkulózy nebo přítomnost jednoho či více živých nebo mrtvých boubelů tasemnice bezbranné (cysticerci bovis) nebo tasemnice dlouhočlenné (cysticerci cellulosae), případně pokud byla u prasat zjištěna přítomnost svalovců;
f) čerstvého masa ze zvířat, která byla poražena jako příliš mladá;
g) částí jatečných těl nebo drobů, které vykazují traumatické změny vzniklé těsně před porážkou nebo malformace či změny uvedené v čl. 17 odst. 2 písm. d);
h) krve;
i) mletého masa, masa sekaného podobným způsobem a mechanicky separovaného masa;
j) čerstvého masa v kusech o hmotnosti nižší než 100 gramů;
k) hlav skotu a částí svalových a jiných tkání hlavy s výjimkou jazyka a mozku.
Článek 21
Metodu a postupy pro zjišťování přítomnosti svalovců v čerstvém mase prasat stanoví Rada na návrh Komise.
Článek 22
1. Členské státy nepovolí dovoz čerstvého masa bez předložení veterinárního osvědčení a osvědčení o zdravotní nezávadnosti vystavených úředním veterinárním lékařem vyvážející třetí země.
Tato osvědčení musí:
a) být sepsána alespoň v jednom z úředních jazyků země určení a alespoň v jednom z úředních jazyků členského státu, který provádí dovozní kontroly podle článků 23 a 24;
b) doprovázet čerstvé maso v prvopise;
c) sestávat z jediné listiny;
d) být určena pouze jedinému příjemci.
Veterinární osvědčení musí potvrzovat, že čerstvé maso vyhovuje veterinárním podmínkám stanoveným touto směrnicí a podmínkám stanoveným na jejím základě pro dovoz čerstvého masa z dané třetí země.
2. Toto osvědčení musí být v souladu se vzorem vytvořeným podle postupu stanoveného v článku 29.
Podle téhož postupu je možno případ od případu rozhodnout, že takové veterinární osvědčení a osvědčení o zdravotní nezávadnosti mají tvořit jedinou listinu.
3. Osvědčení o zdravotní nezávadnosti musí obsahově i formálně odpovídat vzoru uvedenému v příloze A a musí být vystaveno v den nakládky čerstvého masa za účelem vývozu do země určení.
Článek 23
1. Členské státy zajistí, aby bylo čerstvé maso ihned po příjezdu na území Společenství neprodleně podrobeno veterinární kontrole, kterou provede příslušný orgán bez ohledu na celní režim, v jakém bylo deklarováno.
Podrobná pravidla potřebná k zajištění toho, aby kontroly zmíněné v tomto odstavci byly prováděny jednotně, se stanoví v souladu s postupem uvedeným v článku 29.
2. Aniž je dotčeno ustanovení odstavce 3, členské státy zajistí, aby dovoz byl zakázán, jestliže tato kontrola zjistí, že:
- maso nepochází z území nebo z části území třetí země uvedené na seznamu vypracovaném podle čl. 3 odst. 1;
- maso pochází z území nebo části území třetí země, z nichž je podle článků 14 a 27 dovoz zakázán;
- veterinární osvědčení doprovázející maso nesplňuje podmínky stanovené na základě čl. 22 odst. 1 a 2.
3. Členské státy povolí přepravu čerstvého masa ze třetí země do jiné třetí země pod podmínkou, že:
a) dotyčná strana prokáže, že první třetí země, do které maso směřuje po tranzitu územím Společenství, se zavazuje, že v žádném případě neodmítne ani nevrátí na území Společenství maso, jehož dovoz nebo tranzit povolila;
b) taková přeprava byla předem povolena příslušnými orgány členského státu, na jehož území se provádí veterinární kontrola podle odstavce 1;
c) taková přeprava na území Společenství se provádí bez vykládky, pod dozorem příslušných orgánů, v zapečetěných vozech nebo kontejnerech; jediná manipulace, která je během přepravy povolena, je manipulace při vstupu na území Společenství nebo při výstupu z něj za účelem přímého přeložení nákladu z lodi či letadla na jakýkoli jiný dopravní prostředek nebo naopak.
4. Veškeré náklady vzniklé na základě tohoto článku nese odesílatel, příjemce nebo jejich zástupce bez nároku na náhradu od státu.
Článek 24
1. Členské státy zajistí, aby každá zásilka čerstvého masa byla před uvolněním pro účely spotřeby na území Společenství podrobena hygienické kontrole zdravotní nezávadnosti a veterinární kontrole, kterou provede úřední veterinární lékař.
Členské státy zajistí, aby dovozci byli povinni vždy alespoň dva pracovní dny předem informovat místní orgán pověřený prováděním dovozní kontroly o místě, kde bude čerstvé maso ke kontrole předloženo, přičemž uvedou jeho množství, druh a dobu, kdy bude možno kontrolu zahájit.
2. Hygienická kontrola zdravotní nezávadnosti uvedená v odstavci 1 se u dovozů podle čl. 17 a čl. 18 odst. 1 a 2 provádí namátkovým odběrem vzorků. Cílem této kontroly je především, v souladu s ustanovením odstavce 3, zkontrolovat:
a) osvědčení o zdravotní nezávadnosti, zda čerstvé maso odpovídá údajům v tomto osvědčení, označení zdravotní nezávadnosti;
b) stav konzervace a přítomnost nečistot či patogenních látek;
c) přítomnost reziduí látek uvedených v článku 20;
d) zda porážka a bourání bylo provedeno v podnicích schválených pro tento účel;
e) přepravní podmínky.
3. Postupem stanoveným v článku 29 je nutno přijmout prováděcí předpisy potřebné k zajištění jednotného provádění kontrol uvedených v odstavci 1, zejména co se týče dodržování ustanovení článku 20 a především metod analýzy, četnosti odběrů a norem pro odběr vzorků.
4. Členské státy zakáží uvedení čerstvého masa na trh, pokud se při provádění kontrol uvedených v odstavci 1 zjistí, že:
- dané čerstvé maso není vhodné k výživě lidí;
- nebyly splněny podmínky stanovené touto směrnicí a přílohou I ke směrnici 64/433/EHS;
- některé z osvědčení zmíněných v článku 22, která doprovázejí každou zásilku, nevyhovuje podmínkám stanoveným v uvedeném článku.
5. Jestliže nelze čerstvé maso dovézt, je nutno je vrátit zpět, pokud proti tomu nejsou námitky z veterinárních nebo hygienických důvodů.
Pokud není možné maso vrátit, musí být zlikvidováno na území členského státu, ve kterém byly kontroly provedeny.
Odchylně od tohoto ustanovení a na žádost dovozce nebo jeho zástupce může členský stát provádějící veterinární a hygienické kontroly povolit dovoz masa k jiným účelům než k výživě lidí, pokud to nepředstavuje žádné nebezpečí pro lidi ani pro zvířata, pokud maso pochází ze třetí země, která je uvedena na seznamu vypracovaném podle čl. 3 odst. 1 a pokud není dovoz podle článku 28 zakázán. Takové maso nesmí opustit území daného členského státu, který musí prověřit konečné místo jeho určení.
6. Ve všech případech musí po provedení kontrol uvedených v odstavci 1 osvědčení obsahovat poznámku, která jasně definuje povolený způsob použití takového masa.
Článek 25
K čerstvému masu z každé zásilky, která byla některým členským státem propuštěna do oběhu ve Společenství na základě kontrol uvedených ve čl. 24 odst. 1, musí být při vypravení do země určení připojeno osvědčení obsahově i formálně odpovídající vzoru uvedenému v příloze B.
Toto osvědčení musí:
a) být vystaveno úředním veterinárním lékařem, do jehož kompetence dané kontrolní nebo skladovací místo patří;
b) být vystaveno v den nakládky čerstvého masa za účelem jeho odeslání do země určení;
c) být sepsáno alespoň v jednom z úředních jazyků země určení;
d) doprovázet zásilku čerstvého masa v prvopise.
Článek 26
Všechny náklady vzniklé na základě článků 24 a 25 a především náklady na kontrolu čerstvého masa, na jeho uskladnění a na jeho případnou likvidaci nese odesílatel, příjemce nebo jejich zástupce bez nároku na náhradu od státu.
KAPITOLA IV
Společná ustanovení
Článek 27
1. Členské státy vypracují a poskytnou Komisi seznamy:
a) hraničních přechodů určených pro dovoz skotu a prasat,
b) kontrolních míst pro dovoz čerstvého masa.
Tyto hraniční přechody a kontrolní místa musí být schválena za použití postupu stanoveného v článku 29.
2. Ke schválení hraničních přechodů zmíněných v odst. 1 písm. a) je zejména třeba, aby měly k dispozici zařízení nezbytná k provádění kontroly uvedené v čl. 12 odst. 1 a k dezinfekci, k likvidaci odpadu z krmiva a podestýlky, hnoje, moči a veškerého dalšího odpadu.
3. Ke schválení kontrolních míst uvedených v odst. 1 písm. b) je třeba, aby měla k dispozici alespoň:
a) dostatečně velké prostory, které umožní provádění kontrol normálním způsobem;
b) přiměřené chladicí a mrazicí prostory;
c) přiměřený prostor k rozmrazování;
d) laboratoř.
4. Za kontroly přebírá zodpovědnost úřední veterinární lékař. Při provádění čistě praktických úkonů mu mohou pomáhat asistenti zvlášť k tomuto účelu vyškolení.
Podrobná pravidla, kterými se tato asistence řídí, se stanoví v souladu s postupem uvedeným v článku 29.
5. Veterinární znalci prověří, zda zařízení na schválených hraničních přechodech a kontrolních místech vyhovují podmínkám tohoto článku a zda jsou kontroly prováděny v souladu s touto směrnicí.
Tito znalci musí být státními příslušníky jiného členského státu, než ve kterém se dané kontrolní místo nachází.
Podmínky používání tohoto odstavce, zejména jmenování veterinárních znalců a způsoby prověřování, se stanoví za použití postupu uvedeného v článku 29.
6. Všechny náklady vzniklé používáním odst. 5 prvního pododstavce nese Společenství.
Článek 28
1. Aniž jsou dotčena ustanovení článku 6, pokud ve třetí zemi propukne nebo se rozšíří infekční nebo nakažlivá choroba zvířat, která může ohrozit zdravotní stav hospodářských zvířat některého ze členských států, nebo pokud k tomu opravňuje jakýkoli jiný důvod týkající se zdraví zvířat, zakáže dotyčný členský stát dovoz zvířat druhů, na něž se vztahuje tato směrnice, ať už dováženého přímo nebo nepřímo přes jiný členský stát, buď z celé takové třetí země nebo z části jejího území.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení článku 14, pokud ve třetí zemi uvedené na seznamu vypracovaném podle čl. 3 odst. 1 propukne nebo se rozšíří infekční nebo nakažlivá choroba zvířat, která může být přenesena čerstvým masem a která může ohrozit zdravotní stav obyvatelstva nebo zvířat některého ze členských států, nebo pokud k tomu opravňuje jakýkoli jiný důvod týkající se zdraví zvířat, zakáže dotyčný členský stát dovoz masa, ať už dováženého přímo nebo nepřímo přes jiný členský stát, buď z celé takové třetí země nebo z části jejího území.
3. Opatření přijatá členskými státy na základě odstavců 1 a 2, jakož i jejich zrušení, musí být neprodleně i s odůvodněním sdělena ostatním členským státům a Komisi.
Stálý veterinární výbor se po takovém oznámení sejde v nejkratší možné době a postupem podle článku 30 rozhodne, zda je nutno opatření pozměnit, zejména s cílem zajistit jejich koordinaci s opatřeními, která byla přijata ostatními členskými státy, nebo zda mají být zrušena.
Nastane-li situace uvedená v odstavcích 1 a 2 a je-li nutné, aby daná opatření, případně pozměněná podle předchozího pododstavce, přijaly i ostatní členské státy, je nutno přijmout vhodná opatření postupem podle článku 30.
4. Obnovení dovozu z dotyčných třetích zemí se povoluje týmž postupem."
2. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 32a
1. Tato směrnice se nevztahuje na dovoz ze třetích zemí v případě masa ze zvířat uvedených v čl. 1 odst. 1 třetí odrážce, dokud nevstoupí v platnost rozhodnutí Komise přijatá postupem podle článku 29 za účelem provedení potřebných úprav seznamu zmíněného v článku 3.
2. Vnitrostátní právní předpisy o veřejném zdraví nadále platí pro dovoz uvedeného masa ze třetích zemí, dokud nevstoupí v platnost právní předpisy Společenství týkající se této problematiky."
3. Přílohy A až D se nahrazují tímto:"
PŘÍLOHA A
VZOR
+++++ TIFF +++++
+++++ TIFF +++++
PŘÍLOHA B
VZOR
+++++ TIFF +++++
+++++ TIFF +++++
"
Článek 2
Ve směrnici Rady 77/96/EHS se článek 8 nahrazuje tímto:
"Článek 8
Za použití postupu stanoveného v článku 9 lze přijmout rozhodnutí upravit nebo rozšířit přílohy k této směrnici s ohledem na technický vývoj; taková rozhodnutí musí zaručovat, že zdravotní záruky budou zachovány na současné úrovni."
Článek 3
Členské státy uvedou v platnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 12 měsíců od oznámení této směrnice a neprodleně o nich informují Komisi.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 7. února 1983.
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 7 päivänä helmikuuta 1983,
terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten ja sikojen sekä tuoreen lihan tuonnissa kolmansista maista annetun direktiivin 72/462/ETY ja kolmansista maista tuotavan siansukuisista kotieläimistä peräisin olevan tuoreen lihan trikiinitutkimuksesta annetun direktiivin 77/96/ETY muuttamisesta (83/91/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(),
sekä katsoo, että
direktiivissä 72/462/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 81/476/ETY(), vahvistetaan terveyttä ja eläinten terveyttä koskevat vaatimukset nautaeläinten ja sikojen sekä tuoreen lihan tuonnille kolmansista maista,
tieteellinen ja tekninen tietämys on karttunut edellä mainitun direktiivin antamisen jälkeen; yhteisön eläinlääkärien kolmansissa maissa suorittamista tarkastuksista saatu kokemus on syytä ottaa huomioon; yhteisön säännöt on mukautettava ottaen huomioon tämä kehitys,
tietystä näkökulmasta tarkasteltuna tuoreen lihan terveydellisen laadun suojaamiseen tarkoitettuja menetelmiä voidaan pitää yhteisön vaatimusten mukaisina, mikä voidaan osoittaa terveyttä koskevien lisä- tai vaihtoehtoisten takeiden avulla, joita olisi tarkasteltava erikseen kussakin laitoksessa,
siltä osin kuin on kyse nautojen tuonnin kieltämisestä kolmansista maista, joissa esiintyy bluetongue-tautia, 12 kuukauden pituista tauditonta aikaa pidetään sopivampana ja sen katsotaan antavan paremmat takeet yhteisön karjoille,
tutkittavissa olevat takeet, jotka nautojen osalta koskevat tuberkuloosia ja luomistautia sekä sikojen osalta luomistautia, voidaan mukauttaa yhteisön vaatimuksiin käyttäen lisä- tai vaihtoehtoisia takeita,
tiettyjen tarttuvien tautien, joita voi esiintyä ainoastaan eläinten läsnäolon perusteella, ehkäisemiseksi olisi eläintautitarkastuksiin ryhdyttävä heti, kun yhteisöön vietäviksi tarkoitetut tai sen kautta kuljetettavat eläimet saapuvat yhteisön alueelle,
on määriteltävä selkeästi toimenpiteet, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava eläintautitarkastuksen jälkeen,
asiakirjojen määrän vähentämiseksi terveystodistuksen ja eläintautitodistuksen olisi mahdollisimman usein mahduttava samalle liuskalle,
tuberkuloosista ja luomistaudista vapaata karjaa koskevat määritelmät olisi saatettava ajan tasalle,
luettelon laatimiseksi kolmansista maista, joista luonnonvaraisten sorkkaeläinten ja luonnonvaraisten kavioeläinten tuoretta lihaa voidaan tuoda yhteisöön, olisi kyseinen liha sisällytettävä direktiivin 72/462/ETY soveltamisalaan,
samojen terveyttä ja eläinten terveyttä koskevien perustakeiden noudattamista olisi yleensä vaadittava sekä yhteisön sisäisessä kaupassa että kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa; terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/432/ETY() ja terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/433/ETY(), sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina direktiivillä 81/476/ETY, teknisiä liitteitä olisi siis voitava soveltaa myös tuontiin kolmansista maista,
olisi vahvistettava menettely, jolla mukautetaan teknisen kehityksen ja saatujen kokemusten edellyttämällä tavalla erityisesti tutkimusmenetelmiin liittyvät tekniset määräykset, tutkimuslaboratorioita koskevat vaatimukset ja tutkitun lihan merkitsemistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka ovat kolmansista maista tuotavan siansukuisista kotieläimistä peräisin olevan tuoreen lihan trikiinitutkimuksesta 21 päivänä joulukuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 77/96/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 81/476/ETY, liitteissä, ja
olisi korjattava tiettyjä sanastoa koskevia puutteita, erityisesti eri kielitoisintojen yhtäpitävyyttä koskevia puutteita, jotka voivat aiheuttaa vaikeuksia kyseisten säännösten soveltamisessa,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivi 72/462/ETY seuraavasti.
1. Korvataan 1-28 artikla seuraavasti:
"I LUKU
Yleiset säännökset
1 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan tuotaessa kolmansista maista:
- kotieläiminä pidettäviä nautaeläimiä ja sikoja jalostus-, tuotanto- tai teurastustarkoituksiin,
- tuoretta lihaa, joka on peräisin seuraavista kotieläiminä pidettävistä eläinlajeista: nautaeläimet (puhvelit mukaan lukien), siat, lampaat ja vuohet sekä kavioeläimet, ja
- luonnonvaraisten sorkka- ja kavioeläinten tuoretta lihaa luvallisen tuonnin osalta ja tietyistä kolmansista alkuperämaista, kun sovelletaan 3 artiklaa.
2. Tätä direktiiviä ei sovelleta:
a) eläimiin, jotka on tarkoitettu tuotaviksi yksinomaan laiduntamiseen tai vetoeläimiksi väliaikaisesti yhteisön rajaseuduille;
b) lihaan, joka kuuluu matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin ja on tarkoitettu heidän henkilökohtaiseen kulutukseensa, jos sen määrä on enintään yksi kilogramma henkilöä kohti ja se tulee kolmannesta maasta tai sen osasta, joka on mainittu 3 artiklan mukaisesti laaditussa luettelossa, ja josta tuontia ei ole kielletty 28 artiklan nojalla;
c) lihaan, joka lähetetään pieninä lähetyksinä yksityishenkilöille, jos tuonti ei ole luonteeltaan kaupallista, lihaa on enintään yksi kilogramma ja se tulee kolmannesta maasta tai sen osasta, joka on mainittu 3 artiklan mukaisesti laaditussa luettelossa ja josta tuontia ei ole kielletty 28 artiklan nojalla; eikä
d) lihaan, joka on tarkoitettu kansainvälisiä kuljetuksia suorittavien kuljetusvälineiden henkilöstön ja matkustajien kulutukseen.
Tällainen liha tai sen keittiöjäte on hävitettävä, kun se poistetaan kuljetusvälineestä. Lihaa ei kuitenkaan tarvitse hävittää, jos se siirretään suoraan tai väliaikaisen tullivalvonnan jälkeen kyseisestä kuljetusvälineestä toiseen.
2 artikla
Tässä direktiivissä sovelletaan tarvittaessa direktiivin 64/432/ETY, direktiivin 64/433/ETY ja eläinten terveyttä koskevista seikoista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 12 päivänä joulukuuta 1972 annetun neuvoston direktiivin 72/461/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 81/476/ETY, 2 artiklan määritelmiä.
Lisäksi tarkoitetaan:
a) "virkaeläinlääkärillä" jäsenvaltion tai kolmannen maan toimivaltaisen keskusviranomaisen nimeämää eläinlääkäriä;
b) "määrämaalla" jäsenvaltiota, johon eläimet tai tuore liha lähetetään kolmannesta maasta;
c) "kolmannella maalla" maata, jossa direktiivejä 64/432/ETY ja 64/433/ETY ei sovelleta;
d) "tuonnilla" eläinten tai tuoreen lihan tuomista kolmansista maista yhteisön alueelle;
e) "tilalla" virallisesti valvottua maatilaa, teollista tai kaupallista yritystä, joka sijaitsee kolmannen maan alueella ja jossa säännöllisesti pidetään tai kasvatetaan eläimiä jalostus-, tuotanto- ja teurastustarkoituksessa; sekä
f) "eläinkulkutaudeista vapaalla vyöhykkeellä" vyöhykettä, jonka eläimissä ei ole virallisesti todettu 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laaditussa luettelossa mainittuja tarttuvia tauteja, samaa menettelyä noudattaen vahvistetulla säteellä ja vahvistetun ajanjakson kuluessa.
3 artikla
1. Neuvosto laatii komission ehdotuksesta luettelon maista tai niiden osista, joista jäsenvaltioiden on sallittava nautaeläinten, sikojen ja tuoreen lihan tai yhden tai useamman tällaisen eläin- ja lihalajin sekä luonnonvaraisten sorkka- ja kavioeläinten tuoreen lihan tuonti ottaen huomioon terveydellisen tilanteen kyseisissä maissa tai niiden osissa. Tätä luetteloa voidaan muuttaa tai täydentää 30 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Tehtäessä nautaeläimiä ja sikoja tai tuoretta lihaa koskevaa päätöstä siitä, voidaanko maa tai sen osa ottaa 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon, on erityisesti otettava huomioon:
a) kolmannen maan karjan, muiden kotieläinten ja villieläinten terveyden tila, ottaen erityisesti huomioon eksoottiset eläintaudit ja kyseisen maan lähialueiden terveydellinen tilanne, jotka voivat vaarantaa väestön ja eläinten terveyden jäsenvaltioissa;
b) kyseisen maan alueella esiintyvistä tarttuvista eläintaudeista kertovan tiedonvälityksen säännöllisyys ja nopeus, erityisesti Maailman eläintautijärjestön A- ja B-luettelossa mainittujen tautien osalta;
c) eläintautien ehkäisemistä ja torjuntaa koskevat kyseisen maan kansalliset säännökset;
d) kyseisen maan eläinlääkintähallinnon rakenne ja toimivalta; sekä
e) tarttuvien eläintautien ehkäisy- ja torjuntatoimenpiteiden järjestäminen ja täytäntöönpano.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu luettelo ja kaikki siihen tehtävät muutokset julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
4 artikla
1. Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laaditaan yksi tai useampi luettelo laitoksista, joista jäsenvaltiot voivat sallia tuoreen lihan tuonnin. Tätä luetteloa tai näitä luetteloita voidaan muuttaa tai täydentää 30 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Päätettäessä siitä, voidaanko teurastamo, leikkaamo tai kylmävarasto, joka sijaitsee teurastamon tai leikkaamon ulkopuolella, ottaa 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon tai luetteloihin, on erityisesti otettava huomioon:
a) takeet, jotka kolmas maa voi antaa tämän direktiivin säännösten noudattamisesta;
b) kolmannen maan asetukset teuraseläimille annettavista aineista, jotka voivat vaikuttaa lihan terveellisyyteen;
c) tämän direktiivin säännösten ja direktiivin 64/433/ETY liitteen I määräysten noudattaminen kussakin erityistapauksessa.
Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan kuitenkin poiketa mainitun liitteen 13 kohdan c alakohdan toisesta, kolmannesta ja neljännestä luetelmakohdasta sekä 24 ja 41 C kohdasta, jos asianomainen kolmas maa antaa vastaavat takeet; tällöin vahvistetaan tapauskohtaisesti ja samaa menettelyä noudattaen vähintään mainitun liitteen vaatimuksia vastaavat terveysvaatimukset;
d) miten lihantarkastus on järjestetty, mikä on sen toimivalta ja miten sitä valvotaan kolmannessa maassa tai sen osassa.
3. Teurastamo, leikkaamo tai kylmävarasto, joka sijaitsee teurastamon tai leikkaamon ulkopuolella, voidaan ottaa 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon tai luetteloihin ainoastaan, jos se sijaitsee 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon kuuluvassa kolmannessa maassa tai sen osassa ja jos kolmannen maan toimivaltaiset viranomaiset ovat lisäksi virallisesti hyväksyneet sen yhteisöön suuntautuvaan vientiin. Tällainen hyväksyntä edellyttää:
a) direktiivin 64/433/ETY liitteen I määräysten noudattamista;
b) kolmannen maan virkaeläinlääkärin jatkuvaa valvontaa.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu luettelo tai luettelot ja kaikki siihen tai niihin tehtävät muutokset julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
5 artikla
Jäsenvaltioiden ja komission eläinlääkintäasiantuntijat tekevät tarkastuksia paikalla sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin säännöksiä ja erityisesti 3 artiklan 2 kohdan sekä 4 artiklan 2 ja 3 kohdan säännöksiä noudatetaan.
Jos tämän artiklan mukaisesti tehdyssä tarkastuksessa paljastuu hyväksytyn laitoksen kannalta vakavia epäedullisia seikkoja, komissio antaa niistä välittömästi tiedon jäsenvaltioille ja tekee välittömästi hyväksynnän väliaikaista keskeyttämistä koskevan päätöksen. Lopullinen päätös asiassa tehdään 30 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Komissio nimeää jäsenvaltioiden ehdotuksesta tarkastuksista vastaavat jäsenvaltioiden asiantuntijat.
Tarkastukset suoritetaan yhteisön puolesta, ja yhteisö vastaa niistä johtuvista kustannuksista.
Tarkastusten ajankohdat ja tarkastuksia koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
II LUKU
Nautaeläinten ja sikojen tuonti
6 artikla
Huolimatta 3 artiklan 1 kohdan määräyksistä, jäsenvaltiot saavat sallia tässä direktiivissä tarkoitettujen eläinten tuonnin ainoastaan, jos eläimet tulevat kolmansista maista:
a) jotka ovat olleet vapaita taudeista, joille eläimet ovat alttiita:
- edellisten 12 kuukauden ajan, kun on kyse karjarutosta, eksoottisen viruksen aiheuttamasta suu- ja sorkkataudista, naudan tarttuvasta keuhkorutosta, bluetongue-taudista, afrikkalaisesta sikarutosta ja teschenintaudista,
- edellisten kuuden kuukauden ajan, kun on kyse tarttuvasta vesicular stomatis -taudista;
b) joissa ei ole edellisten 12 kuukauden aikana rokotettu niitä a kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettuja tauteja vastaan, joille eläimet ovat alttiita.
7 artikla
Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan päättää, että 6 artiklan a alakohdan säännöksiä sovelletaan ainoastaan kolmannen maan tiettyyn osaan.
Samaa menettelyä noudattaen voidaan 6 artiklan b alakohdan säännöksistä poiketen sallia tässä direktiivissä tarkoitettujen eläinten tuonti tietyin edellytyksin kolmannesta maasta tai sen osasta, jossa rokotetaan 6 artiklan a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa mainittua tautia tai tauteja vastaan.
8 artikla
1. Jäsenvaltiot saavat sallia tässä direktiivissä tarkoitettujen eläinten tuonnin ainoastaan niistä kolmansista maista, jotka täyttävät 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annetut, kolmansista maista tuotavien eläinten terveyttä koskevat vaatimukset eläinlajin ja eläinten määräpaikan mukaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 ja 7 artiklan soveltamista.
2. Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan päättää lupien rajoittamisesta tiettyihin eläinlajeihin, teurastus-, jalostus- tai tuotantoeläimiin tai tiettyyn käyttöön tarkoitettuihin eläimiin, sekä kaikkien tarvittavien eläinten terveyttä koskevien toimenpiteiden soveltamisesta tuonnin jälkeen.
Kun on kyse jalostus- ja tuotantoeläimistä, tämän kohdan nojalla vahvistetut vaatimukset voivat olla toisistaan poikkeavia eri jäsenvaltioissa, jotta voidaan ottaa huomioon yhteisön sisäisessä kaupassa eri jäsenvaltioita koskevat erityissäännökset.
3. Kun vahvistetaan 1 kohdan mukaisia terveyttä koskevia vaatimuksia nautojen tuberkuloosin sekä nautojen luomistaudin ja sikojen luomistaudin osalta, vertailuperusteena on käytettävä direktiivin 64/432/ETY liitteen A määräyksiä. Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan tapauskohtaisesti päättää määräyksistä poikkeamisesta, jos asianomainen kolmas maa antaa vastaavat terveystakeet; tällöin on samaa menettelyä noudattaen vahvistettava vähintään mainitun liitteen A vaatimuksia vastaavat terveysvaatimukset, jotta voitaisiin sallia kyseisten eläinten tuominen yhteisön karjoihin.
9 artikla
Jos jäsenvaltio pitää kolmannessa maassa virustyyppejä A, O ja C vastaan käytettyjä suu- ja sorkkatautirokotteita riittämättöminä, sen on kiellettävä nautaeläinten ja sikojen tuonti alueelleen kyseisestä kolmannesta maasta. Jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava päätöksestään ja sen perusteista muille jäsenvaltioille ja komissiolle. Pysyvä eläinlääkintäkomitea kokoontuu mahdollisimman nopeasti tämän ilmoituksen jälkeen. Päätös tehdään 30 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
10 artikla
Jäsenvaltiot saavat sallia nautaeläinten ja sikojen tuonnin ainoastaan, jos näitä eläimiä on ennen päivää, jona ne lastataan määrämaahan lähetettäväksi, keskeytyksettä pidetty 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti laaditussa luettelossa mainitun kolmannen maan alueella tai alueen osassa vähintään:
a) kuusi kuukautta, kun on kyse jalostus- ja tuotantoeläimistä;
b) kolme kuukautta, kun on kyse teuraseläimistä.
Kun on kyse alle kuuden kuukauden ikäisistä jalostus- ja tuotantoeläimistä tai alle kolmen kuukauden ikäisistä teuraseläimistä, edellä mainittu oleskeluvaatimus täyttyy, jos eläimiä on pidetty kyseisessä maassa syntymästään lähtien.
11 artikla
1. Jäsenvaltiot saavat sallia nautaeläinten ja sikojen tuonnin ainoastaan, jos viejänä olevan kolmannen maan virkaeläinlääkärin laatima todistus esitetään.
Tämän todistuksen on täytettävä seuraavat ehdot:
a) se on annettu päivänä, jona eläimet lastataan määrämaahan lähetettäviksi;
b) se on laadittu ainakin yhdellä määrämaan virallisista kielistä sekä yhdellä sen maan virallisista kielistä, jossa 12 artiklassa säädetty tuontitarkastus tehdään;
c) sen alkuperäiskappale on eläinerän mukana;
d) siinä todistetaan, että nautaeläimet ja siat täyttävät tässä direktiivissä säädetyt ja sen mukaisesti vahvistetut edellytykset tuonnille kolmansista maista;
e) se on laadittu yhdelle liuskalle;
f) se on osoitettu yhdelle vastaanottajalle.
2. Tämän todistuksen on oltava 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laaditun mallin mukainen.
12 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että virkaeläinlääkäri tekee nautaeläimille ja sioille terveystarkastuksen heti niiden saavuttua yhteisön alueelle niiden tullimenettelystä riippumatta.
2. Jäsenvaltioiden on kiellettävä nautaeläinten ja sikojen liikkeessä pitäminen yhteisön alueella, jos 1 kohdassa tarkoitetussa tarkastuksessa on todettu, että:
- eläimet eivät tule 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti laaditussa luettelossa mainitun kolmannen maan alueelta tai alueen osasta,
- eläimet ovat sairastuneet tai niiden epäillään sairastuneen tarttuvaan tautiin tai saaneen tartunnan,
- viejänä oleva kolmas maa ei ole noudattanut tässä direktiivissä ja direktiivin 64/432/ETY liitteissä A-D vahvistettuja edellytyksiä,
- eläinten mukana seuraava todistus ei täytä 11 artiklan edellytyksiä.
3. Jäsenvaltion, joka on tehnyt 1 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen, on toteutettava kaikki tarpeellisina pitämänsä toimenpiteet ja erityisesti seuraavat toimenpiteet:
a) - karanteeniin asettaminen, jos eläinten epäillään sairastuneen tarttuvaan tautiin tai saaneen tartunnan,
- edellä 2 kohdan neljännessä luetelmakohdassa tarkoitetussa tapauksessa ja viejän, vastaanottajan tai näiden edustajan pyynnöstä eläinten pitäminen valvonnassa asianmukaisen todistuksen esittämiseen asti;
b) niiden eläinten palauttaminen, joiden liikkeessä pitäminen on kielletty 2 kohdan nojalla, jos palauttamiselle ei ole eläinten terveyteen liittyviin seikkoihin perustuvaa estettä.
Jos eläimiä ei voida palauttaa, toimivaltaisen viranomaisen on määrättävä ne teurastettaviksi tähän tarkoitukseen nimetyssä laitoksessa tai lopetettaviksi;
c) kaikkien kyseiseen erään kuuluvien eläinten lopettaminen ja hävittäminen, jos mainitussa tarkastuksessa todetaan tai epäillään jotain 29 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti laaditussa luettelossa mainittua eläinkulkutautia.
4. Nautaeläinten ja sikojen mukana niitä maahan tuotaessa seuraavaan todistukseen on tehtävä eläinten terveystarkastuksen (tuontitarkastus) jälkeen selvä merkintä siitä, onko eläimet hyväksytty vai hylätty.
5. Kuljetettaessa eläimiä yhteisön alueen kautta määrämaana olevaan jäsenvaltioon jäsenvaltiot voivat toteuttaa 3 kohdan a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa ja c alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä, jos eläimet ovat sairastuneet tai niiden epäillään sairastuneen tarttuvaan tautiin tai saaneen tartunnan.
6. Eläimet, joiden tuonti on sallittu ja joita ei ole tarkoitettu 1 kohdassa säädetyn tuontitarkastuksen tehneeseen jäsenvaltioon, on kuljetettava määrämaahan tullin valvonnassa lastia purkamatta.
7. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tuontitarkastuksessa hyväksytyille eläimille on määrämaassa tehtävä tarpeelliset lisätarkastukset sen varmistamiseksi, onko tämän direktiivin säännöksiä noudatettu, mukaan lukien 8 artiklan mukaisesti 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistetut erityiset edellytykset.
Nämä tarkastukset voidaan tehdä joko rajalla tai missä tahansa muussa määrämaan toimivaltaisen viranomaisen osoittamassa paikassa tai molemmissa.
8. Kaikista tämän artiklan soveltamisesta aiheutuvista kustannuksista, mukaan lukien eläinten teurastuksesta, lopettamisesta ja hävittämisestä aiheutuneet kustannukset, vastaa lähettäjä, vastaanottaja tai näiden edustaja ilman valtion korvausta.
13 artikla
Teuraseläimet on heti niiden saavuttua määrämaahan vietävä suoraan teurastamoon ja teurastettava eläinten terveyttä koskevien vaatimusten mukaisesti kolmen työpäivän kuluessa niiden saapumisesta teurastamoon.
Määrämaan toimivaltainen viranomainen voi terveyttä koskevien vaatimusten perusteella osoittaa teurastamon, johon eläimet on kuljetettava, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen mahdollisesti vahvistettujen erityisten edellytysten soveltamista.
III LUKU
Tuoreen lihan tuonti
14 artikla
1. Tuoreen lihan on oltava peräisin eläimistä, joita on pidetty 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti laaditussa luettelossa mainitun maan alueella tai alueen osassa vähintään kolme kuukautta ennen teurastusta tai syntymästään alkaen, jos on kyse nuoremmista kuin kolmen kuukauden ikäisistä eläimistä.
2. Huolimatta 3 artiklan 1 kohdan määräyksistä jäsenvaltiot saavat sallia tuoreen lihan tuonnin ainoastaan sellaisista kolmansista maista:
a) jotka ovat olleet 12 kuukauden ajan vapaita niistä seuraavista taudeista, joille eläimet, joista tämä liha on peräisin, ovat alttiita: karjarutto, eksoottisen viruksen aiheuttama suu- ja sorkkatauti, afrikkalainen sikarutto, tarttuva sikahalvaus (teschenintauti);
b) joissa ei ole edellisten 12 kuukauden aikana rokotettu niitä a alakohdassa tarkoitettuja tauteja vastaan, joille eläimet, joita tämä liha on peräsin, ovat alttiita.
15 artikla
Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan päättää, että 14 artiklan 2 kohdan a alakohdan säännöksiä sovelletaan ainoastaan kolmannen maan tiettyyn osaan.
Samaa menettelyä noudattaen ja poiketen siitä, mitä 14 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetään, voidaan tietyin edellytyksin hyväksyä tuoreen lihan tuonti kolmannesta maasta tai sen alueen osasta, jossa rokotetaan 14 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua tautia tai tauteja vastaan.
16 artikla
Jäsenvaltiot saavat sallia tuoreen lihan tuonnin kolmannesta maasta ainoastaan, jos liha vastaa niitä terveyttä ja eläintauteja koskevia ja tuontiin kolmannesta maasta liittyviä eläinlajin mukaisia edellytyksiä, jotka on vahvistettu 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 14 ja 15 artiklan soveltamista.
17 artikla
1. Jäsenvaltiot saavat sallia tuoreen lihan tuonnin ruhoina, jotka on jaettu puoliruhoiksi porsaiden osalta ja puoli- tai neljännesruhoiksi nautojen ja kavioeläinten osalta ainoastaan, jos kunkin eläimen ruho voidaan koota uudelleen.
2. Mainitulla tavalla tuodun tuoreen lihan on täytettävä seuraavat edellytykset:
a) se on saatu 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti laaditussa luettelossa mainitusta teurastamosta;
b) se on peräisin teuraseläimestä, jolle on tehty virkaeläinlääkärin vahvistama ante mortem -tarkastus direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan V luvun mukaisesti ja jonka on todettu sopivan teurastettavaksi yhteisöön vientiä varten tämän direktiivin säännösten mukaisesti;
c) sitä on käsitelty direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan VI luvun mukaisissa hygieniaolosuhteissa;
d) sille on tehty post mortem -tarkastus direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan VII luvun mukaisesti virkaeläinlääkärin vastuulla ja suorassa valvonnassa, eikä siinä ole esiintynyt muita muutoksia kuin vammoja, jotka ovat syntyneet juuri ennen teurastusta, tai paikallisia epämuodostumia tai muutoksia, jos lisäksi todetaan, tarvittaessa asianmukaisin laboratoriokokein, että nämä muutokset tai epämuodostumat eivät tee ruhoa ja siitä saatavia sivutuotteita ihmisravinnoksi soveltumattomiksi tai ihmisten terveydelle vaarallisiksi;
e) siinä on 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määriteltävä terveysmerkintä;
f) se on d alakohdan säännösten mukaisesti tehdyn post mortem -tarkastuksen jälkeen varastoitu tyydyttävissä hygieniaolosuhteissa ja direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan XIII luvun mukaisiin laitoksiin;
g) se on kuljetettu direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan XIV luvun mukaisesti, ja sitä on käsitelty tyydyttävissä hygieniaolosuhteissa.
3. Edellä 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetussa post mortem -tarkastuksessa 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen hygieniavaatimusten ja direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan XIII luvun määräysten noudattamisen valvomiseksi virkaeläinlääkäriä voivat avustaa tämän alaisuudessa toimivat avustajat.
Avustajien on täytettävä seuraavat edellytykset:
a) heidän on oltava lähettäjämaan toimivaltaisen keskusviranomaisen voimassaolevien säännösten mukaisesti nimeämiä;
b) heillä on oltava sopiva koulutus;
c) heidän on oltava asemaltaan riippumattomia laitoksesta vastuussa olevista henkilöistä;
d) heillä ei saa olla päätösvaltaa tarkastuksen lopputuloksen suhteen.
18 artikla
1. Poiketen siitä, mitä 17 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat sallia seuraavien tuotteiden tuonnin:
a) puoliruhot, enintään kolmeen tukkukappaleeseen leikatut puoliruhot, erotetut neljännesruhot tai sivutuotteet, jotka täyttävät 17 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyt edellytykset ja jotka tulevat teurastamoista, jotka on osoitettu tähän tarkoitukseen 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen;
b) neljänneksiä pienemmät palat tai luuttomaksi leikattu liha, jotka tulevat 4 artiklan mukaisesti valvotuista leikkaamoista, jotka on hyväksytty tähän tarkoitukseen 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Lihan on 17 artiklan 2 ja 3 kohdan edellytysten lisäksi täytettävä vähintään seuraavat edellytykset:
i) se on leikattu ja saatu direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan VIII luvun määräysten mukaisesti;
ii) sille on tehty tarkastus virkaeläinlääkärin vastuulla direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan IX luvun määräysten mukaisesti;
iii) se täyttää direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan XI luvun pakkausta koskevat määräykset;
iv) yhteisön eläinlääkärit suorittavat sille kaikki tarkastukset sen varmistamiseksi, että edellä mainittuja määräyksiä on noudatettu;
v) kavioeläinten tuore liha tarkastetaan määrämaassa kavioeläinten lihan käyttöä koskevien rajoitusten varalta.
2. Poiketen siitä, mitä 20 artiklan k alakohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat sallia puremalihasten ja aivojen tuonnin alueelleen, jos ne täyttävät 17 artiklan 2 kohdan ja tämän artiklan 1 kohdan b alakohdan iii, iv ja v alakohdan edellytykset.
3. Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan päättää, että erityisesti tätä tehtävää varten nimetyissä laitoksissa lihan lämpimänä leikkaaminen voidaan hyväksyä direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan VIII luvun 45 kohdan c alakohdan edellytyksistä poikkeavien erityisten edellytysten täyttyessä.
19 artikla
Edellä olevia 17 ja 18 artiklaa ei sovelleta:
a) tuoreeseen lihaan, joka tuodaan määrämaan luvalla muuhun käyttöön kuin ihmisravinnoksi;
b) näyttelyyn, erityistutkimuksiin ja määrityksiin tarkoitettuun tuoreeseen lihaan, jos virallisella valvonnalla voidaan varmistaa, ettei lihaa käytetä ihmisravinnoksi ja että näyttelyn taikka erityistutkimusten tai määritysten jälkeen liha viedään pois yhteisön alueelta tai tuhotaan lukuun ottamatta määrityksessä käytettyä lihaa.
Tässä tapauksessa sekä a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa määrämaan on huolehdittava siitä, että kyseistä lihaa voi käyttää ainoastaan niihin tarkoituksiin, joita varten se on tuotu maan alueelle;
c) tuoreeseen lihaan, joka on tarkoitettu yksinomaan kansainvälisten järjestöjen käyttöön, jos tuonti hyväksytään 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja jos liha tulee 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti laaditussa luettelossa mainitusta maasta ja eläinten terveyttä koskevia säännöksiä noudatetaan. Jäsenvaltioiden, joiden alueella kyseiset kansainväliset järjestöt sijaitsevat, on huolehdittava siitä, ettei tätä lihaa lasketa vapaaseen liikkeeseen.
20 artikla
Jäsenvaltioiden on kiellettävä seuraavanlaisen lihan tuonti:
a) siitoskarjujen ja salakarjujen tuore liha;
b) tuore liha
i) joka on peräisin eläimistä, joille on annettu stilbeenejä, stilbeenijohdannaisia, niiden suoloja tai estereitä taikka tyreostaattisesti vaikuttavia aineita, sekä liha, joka sisältää näiden aineiden jäämiä;
ii) joka sisältää muiden hormonaalisesti vaikuttavien aineiden, antibioottien, antimonin, arseenin, torjunta-aineiden tai muiden haitallisten aineiden tai sellaisten aineiden jäämiä, jotka voivat tehdä tuoreen lihan nauttimisen ihmisten terveydelle vaaralliseksi tai haitalliseksi, jos nämä jäämät ovat sallittuja raja-arvoja suurempia.
Neuvosto päättää komission ehdotuksesta sallituista pitoisuuksien raja-arvoista, joita voidaan myöhemmin muuttaa 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen;
c) ionisoivalla tai ultraviolettisäteilyllä käsitelty tuore liha sekä sellaisten eläinten tuore liha, joille on annettu mureuttajia tai muita valmisteita, jotka voivat muuttaa lihan koostumusta ja aistinvaraisia ominaisuuksia;
d) tuore liha, johon on terveysmerkintää varten lisätty muita kuin direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan X luvun 57 kohdassa tarkoitettuja aineita;
e) sellaisten eläinten tuore liha, joilla on ennen teurastusta tai sen jälkeen todettu jokin tuberkuloosin muoto tai joissa on todettu yksi tai useita eläviä tai kuolleita naudan matorakkuloita (cysticercus bovis) tai sian matorakkuloita (cysticercus cellulosae) tai sikojen osalta trikiinejä;
f) liian nuorena teurastettujen eläinten tuore liha;
g) ruhon osat tai sivutuotteet, joissa on 17 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettuja vammoja, jotka ovat syntyneet juuri ennen teurastusta, epämuodostumia, saastuneita osia tai muutoksia;
h) veri;
i) jauhettu tai vastaavalla tavalla hienonnettu taikka mekaanisesti erotettu liha;
j) tuore liha alle sadan gramman paloina;
k) nautojen päät, pään lihaksiston tai muiden kudosten osat lukuun ottamatta kieltä.
21 artikla
Neuvosto vahvistaa komission ehdotuksesta menetelmät trikiinien toteamiseksi sikojen tuoreesta lihasta sekä tarvittavat yksityiskohtaiset säännöt.
22 artikla
1. Jäsenvaltiot saavat sallia tuoreen lihan tuonnin ainoastaan, jos viejänä olevan kolmannen maan virkaeläinlääkärin laatima eläintautitodistus ja terveystodistus esitetään.
Näiden todistusten on oltava:
a) laaditut ainakin yhdellä määrämaan virallisista kielistä sekä yhdellä sen maan virallisista kielistä, jossa 23 ja 24 artiklan mukaiset tuontitarkastukset tehdään;
b) alkuperäisinä tuoreen lihan mukana;
c) laaditut yhdelle liuskalle;
d) osoitetut yhdelle vastaanottajalle.
Eläintautitodistuksessa on todistettava, että tuore liha täyttää tässä direktiivissä sekä sen mukaisesti vahvistetut eläinten terveyttä koskevat vaatimukset tuoreen lihan tuonnille kolmannesta maasta.
2. Tämän todistuksen on oltava 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laaditun mallin mukainen.
Samaa menettelyä noudattaen ja tapauskohtaisesti voidaan päättää eläintautitodistuksen ja terveystodistuksen laatimisesta samalle liuskalle.
3. Terveystodistuksen on oltava ulkoasultaan ja sisällöltään liitteessä A esitetyn mallin mukainen, ja se on annettava päivänä, jona tuore liha lastataan määrämaahan lähetettäväksi.
23 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että toimivaltainen viranomainen tekee viipymättä tuoreelle lihalle eläintautitarkastuksen lihan saavuttua yhteisön maantieteelliselle alueelle, riippumatta lihan tullimenettelystä.
Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annetaan tarvittavat soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt sen varmistamiseksi, että ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut tarkastukset toteutetaan yhdenmukaisella tavalla.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava tuonnin kieltämisestä, jos tarkastus osoittaa, että
- liha ei tule sellaisen kolmannen maan alueelta tai alueen osasta, joka mainitaan 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti laaditussa luettelossa,
- liha tulee sellaisen kolmannen maan alueelta tai alueen osasta, josta tuonti on kielletty 14 ja 28 artiklan mukaisesti,
- lihan mukana seuraava eläintautitodistus ei täytä 22 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti vahvistettuja edellytyksiä,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan soveltamista.
3. Jäsenvaltioiden on sallittava yhdestä kolmannesta maasta lähtöisin olevan tuoreen lihan kuljetus toiseen kolmanteen maahan, jos:
a) asianomainen esittää todisteen siitä, että ensimmäinen kolmas maa, johon liha kuljetetaan, ei missään tapauksessa yhteisön alueen kautta tapahtuneen kuljetuksen jälkeen kieltäydy vastaanottamasta tai lähetä takaisin yhteisön alueelle lihaa, jonka tuonnin tai kauttakulun kyseinen kolmas maa on sallinut;
b) lupa tähän kuljetukseen on saatu etukäteen sen jäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta, jonka alueella eläintautitarkastus maahantuonnin yhteydessä tehdään;
c) tämä kuljetus tapahtuu toimivaltaisten viranomaisten valvonnassa ja toimivaltaisten viranomaisten sinetöimissä kuljetusvälineissä tai konteissa ilman lastin purkua yhteisön alueella; ainoa kuljetuksen aikana sallittu käsittely on joko yhteisön alueelle saapumisen paikassa tai yhteisön alueelta poistumisen paikassa tapahtuva siirto suoraan aluksesta tai ilma-aluksesta mihin tahansa toiseen kuljetusvälineeseen tai päinvastoin.
4. Kaikista tämän artiklan soveltamisesta aiheutuvista kustannuksista vastaa lähettäjä, vastaanottaja tai näiden edustaja ilman valtion korvausta.
24 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että jokaisen tuoretta lihaa tai lihavalmisteita sisältävän erän osalta tehdään terveystarkastus, ennen kuin se lasketaan kulutukseen yhteisön maantieteellisellä alueella, ja että virkaeläinlääkäri tekee sille eläintautitarkastuksen.
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että maahantuojat ilmoittavat vähintään kaksi työpäivää etukäteen lihan määrän ja lajin sekä ajankohdan, josta alkaen tarkastus voidaan tehdä, sen paikan maahantuontitarkastuksista vastaaville paikallisille viranomaisille, jossa liha on määrä tarkastaa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu terveystarkastus on suoritettava satunnaisotoksin 17 artiklan 1 kohdassa ja 18 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun tuonnin osalta. Tarkastuksella on pyrittävä 3 kohdan mukaisesti erityisesti todentamaan:
a) terveystodistus, tuoreen lihan ja todistuksen merkintöjen vastaavuus, terveysmerkintä;
b) tuoreus, lian tai taudinaiheuttajien esiintyminen;
c) edellä 20 artiklassa tarkoitettujen jäämien esiintyminen;
d) onko teurastaminen ja leikkaaminen tehty tähän tarkoitukseen hyväksytyissä laitoksissa;
e) kuljetusolosuhteet.
3. Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annetaan tarvittavat soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt sen varmistamiseksi, että ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut tarkastukset toteutetaan yhdenmukaisesti erityisesti sovellettaessa 20 artiklaa ja erityisesti siltä osin kuin on kyse määritysmenetelmistä, näytteenottotiheydestä ja näytteenottovaatimuksista.
4. Jäsenvaltioiden on kiellettävä tuoreen lihan saattaminen markkinoille, jos 1 kohdassa tarkoitetuissa tarkastuksissa todetaan, että:
- tuore liha ei sovellu ihmisravinnoksi,
- tässä direktiivissä ja direktiivin 64/433/ETY liitteessä I vahvistetut edellytykset eivät täyty,
- jokin 22 artiklassa tarkoitetuista kunkin erän mukana seuraavista todistuksista ei ole mainitussa artiklassa säädettyjen edellytysten mukainen.
5. Jos tuoretta lihaa ei voida tuoda maahan, se on palautettava, jos tälle ei ole terveyteen tai eläintautitilanteeseen perustuvaa estettä.
Jos lihaa ei voida palauttaa, se on hävitettävä sen jäsenvaltion alueella, jossa tarkastukset on tehty.
Tästä säännöksestä poiketen ja tuojan tai tämän edustajan pyynnöstä eläintautitarkastukset ja tarkastukset toteuttava jäsenvaltio voi antaa luvan lihan tuontiin muuhun käyttöön kuin ihmisravinnoksi, jos siitä ei ole vaaraa ihmisille tai eläimille ja liha tulee sellaisesta kolmannesta maasta, joka mainitaan 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti laaditussa luettelossa ja josta tuontia ole kielletty 28 artiklan mukaisesti. Tällaista lihaa ei saa viedä pois kyseisen jäsenvaltion alueelta, ja kyseisen jäsenvaltion on varmistettava, että liha käytetään asianmukaiseen tarkoitukseen.
6. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten jälkeen todistuksissa on kaikissa tapauksissa oltava selvä merkintä siitä, millaiseen käyttöön liha on tarkoitettu.
25 artikla
Jokaiseen tuoretta lihaa sisältävään erään, jonka liikkeeseen laskemisen yhteisön alueella jokin jäsenvaltio on 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten perusteella sallinut, on ennen määrämaahan toimittamista liitettävä ulkoasultaan ja sisällöltään liitteessä B esitetyn mallin mukainen todistus.
Tämän todistuksen on oltava:
a) tarkastusaseman tai varastointipaikan toimivaltaisen eläinlääkärin antama;
b) annettu päivänä, jona tuore liha lastataan määrämaahan lähetettäväksi;
c) laadittu ainakin yhdellä määrämaan kielellä;
d) alkuperäiskappaleena tuoretta lihaa sisältävän erän mukana.
26 artikla
Kaikista 24 ja 25 artiklan soveltamisesta aiheutuvista kustannuksista ja erityisesti tuoreen lihan tarkastuksesta, varastoinnista ja mahdollisesti lihan hävittämisestä aiheutuvista kustannuksista vastaa lähettäjä, vastaanottaja tai näiden edustaja ilman valtion korvausta.
IV LUKU
Yleiset säännökset
27 artikla
1. Jäsenvaltioiden on laadittava ja toimitettava komissiolle tiedoksi luettelot:
a) nautaeläinten ja sikojen tuonnin rajatarkastusasemista;
b) tuoreen lihan tuontitarkastusasemista.
Kyseiset tarkastusasemat on hyväksyttävä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Jotta edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut rajatarkastusasemat voitaisiin hyväksyä, niissä on erityisesti oltava käytettävissä 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen suorittamiseen tarvittavat laitteet rehujätteen ja kuivikkeiden sekä lannan, virtsan ja muiden jätteiden desinfioimista ja hävittämistä varten.
3. Jotta edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut tuontitarkastusasemat voitaisiin hyväksyä, niiden käytettävissä on oltava ainakin:
a) riittävän suuret tarkastustilat, jotta tarkastukset voidaan toteuttaa asianmukaisesti;
b) riittävät jäähdyttämöt ja kylmätilat;
c) riittävä sulatustila;
d) laboratorio.
4. Virkaeläinlääkäri on vastuussa tarkastuksista. Puhtaasti käytännön tehtävissä häntä voivat avustaa erityisesti tähän tarkoitukseen koulutetut avustajat.
Yksityiskohtaiset säännökset tästä avustamisesta annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
5. Eläinlääkintäasiantuntijat varmistavat, että rajatarkastus- ja tuontitarkastusasemien laitteet täyttävät tämän artiklan edellytykset ja että tarkastukset toteutetaan tämän direktiivin mukaisesti.
Kyseisten asiantuntijoiden on oltava muun kuin sen jäsenvaltion kansalaisia, jonka alueella tarkastettava asema sijaitsee.
Tämän kohdan soveltamista koskevat edellytykset, erityisesti eläinlääkintäasiantuntijoiden nimeäminen ja tarkastusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt, annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
6. Yhteisö vastaa 5 kohdan ensimmäisen alakohdan soveltamisesta aiheutuvista kustannuksista.
28 artikla
1. Jos kolmannessa maassa puhkeaa tai leviää tarttuva eläintauti, jonka epäillään uhkaavan karjan terveyttä jossakin jäsenvaltiossa, tai jos se mistä tahansa muusta eläinten terveyteen liittyvästä syystä on perusteltua, asianomaisen jäsenvaltion on kiellettävä tässä direktiivissä tarkoitettujen eläinten suora tai toisen jäsenvaltion kautta tapahtuva epäsuora tuonti joko kolmannesta maasta kokonaisuudessaan tai sen alueen osasta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan soveltamista.
2. Jos tarttuva eläintauti, joka voi levitä tuoreen lihan välityksellä ja uhata väestön tai karjan terveyttä jossakin jäsenvaltiossa, puhkeaa tai leviää 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti laaditussa luettelossa mainitussa kolmannessa maassa, tai jos se mistä tahansa muusta eläinten terveyteen liittyvästä syystä on perusteltua, asianomaisen jäsenvaltion on kiellettävä tuoreen lihan suora tai toisen jäsenvaltion kautta tapahtuva epäsuora tuonti joko kolmannesta maasta kokonaisuudessaan tai sen alueen osasta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 14 artiklan soveltamista.
3. Jäsenvaltioiden 1 ja 2 kohdan perusteella toteuttamista toimenpiteistä sekä niiden kumoamisesta on viipymättä annettava tieto perusteluineen muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
Pysyvä eläinlääkintäkomitea kokoontuu mahdollisimman pian tämän tiedonannon jälkeen ja päättää 30 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, onko näitä toimenpiteitä muutettava erityisesti sen varmistamiseksi, että ne ovat yhdenmukaisia muissa jäsenvaltioissa toteutettujen toimenpiteiden kanssa, tai onko ne peruutettava.
Jos 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu tilanne syntyy ja jos myös muiden jäsenvaltioiden on tarpeen soveltaa näiden kohtien mukaisia toimenpiteitä, joita on mahdollisesti muutettu edellä olevan alakohdan mukaisesti, tarvittavat säännökset annetaan 30 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
4. Lupa tuonnin jatkamiseen kyseisestä kolmannesta maasta annetaan samaa menettelyä noudattaen.
(4) EYVL N:o L 302, 31.12.1972, s. 24
"2. Lisätään artikla seuraavasti:
"32 a artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan 1 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetun tuoreen lihan tuontiin kolmansista maista vasta sen jälkeen, kun komission päätös tai päätökset, jotka on tehty 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja jotka koskevat tarvittavien mukautusten tekemistä 3 artiklassa tarkoitettuun luetteloon, ovat tulleet voimaan.
2. Kunkin maan kansanterveyttä koskevaa kansallista lainsäädäntöä sovelletaan 1 kohdassa tarkoitetun tuoreen lihan tuontiin kolmansista maista, kunnes yhteisön vastaava lainsäädäntö tulee voimaan."
3. Korvataan liitteet A-D seuraavasti:
KAAVION ALKU
LIITE A
MALLI
TERVEYSTODISTUS
tuoreelle lihalle(), joka on tarkoitettu tuotavaksi: (ETY:n jäsenvaltion nimi)
N:o ()
Viejämaa:...
Ministeriö: ...
Viranomainen:...
Viite: ...
(valinnainen)
I. Lihan tunnistetiedot:
Minkä eläimen lihaa: ...
(eläinlaji)
Palojen laji: ...
Pakkaustyyppi: ...
Palojen tai pakkausten määrä: ...
Jäädytyskuukausi (-kuukaudet) ja -vuosi (-vuodet): ...
Nettopaino: ...
II. Lihan alkuperä:
Hyväksytyn teurastamon osoite ja eläinlääkinnällinen hyväksymisnumero tai hyväksyttyjen teurastamoiden osoitteet ja eläinlääkinnälliset hyväksymisnumerot: ...
...
Hyväksytyn leikkaamon osoite ja eläinlääkinnällinen hyväksymisnumero tai hyväksyttyjen leikkaamoiden osoitteet ja eläinlääkinnälliset hyväksymisnumerot: ...
...
III. Lihan määräpaikka:
Liha lähetetään: ...
(lähetyspaikka)
...
(määrämaa ja paikka)
() Direktiivin 64/433/ETY 2 artiklan b alakohdassa tarkoitettu tuore liha.
() Valinnainen.
seuraavaa kuljetusvälinettä käyttäen(): ...
Lähettäjän nimi ja osoite: ...
Vastaanottajan nimi ja osoite: ...
IV. Vakuutus terveydestä:
Minä allekirjoittanut virkaeläinlääkäri vakuutan, että:
a) - edellä tarkoitetussa tuoreessa lihassa(),
- dellä tarkoitetun tuoreen lihan pakkauksiin kiinnitetyssä etiketissä(),
on merkki siitä, että kaikki liha on peräisin eläimistä, jotka on teurastettu määrämaahan tapahtuvaan vientiin hyväksytyissä teurastamoissa;
b) liha on saatu direktiivin 72/462/ETY tuotantoa ja tarkastuksia koskevien edellytysten mukaisesti ja sen on samoin edellytyksin todettu soveltuvan ihmisravinnoksi;
c) liha on leikattu hyväksytyssä leikkaamossa();
d) liha on/lihaa ei ole tutkittu trikiinien varalta tai, direktiivin 77/96/ETY 3 artiklaa sovellettaessa, liha on kylmäkäsitelty;
e) tämän lihalähetyksen kuljetusvälineet ja lastausolosuhteet täyttävät määrämaihin vientiä koskevat hygieniavaatimukset.
Tehty (paikka) (aika)
...
(Virkaeläinlääkärin allekirjoitus)
() Rautatievaunujen ja kuorma-autojen osalta ilmoitetaan rekisterinumero, lentokoneiden osalta lennon numero ja laivojen osalta nimi.
() Tarpeeton viivataan yli.
LIITE B
MALLI
TUONTITARKASTUSTODISTUS
kolmansista maista tuodulle tuoreelle lihalle
Jäsenvaltio, jossa tuontitarkastus on tehty: ...
Tarkastuspaikka: ...
Lihan laji: ...
Kääre: ...
Ruhojen määrä: ...
Puoliruhojen määrä: ...
Neljännesruhojen tai laatikoiden määrä: ...
Nettopaino: ...
Alkuperämaana oleva kolmas maa: ...
Minä allekirjoittanut virkaeläinlääkäri todistan, että tässä todistuksessa tarkoitettu tuore liha on tarkastettu erän saapumishetkellä.
...
(Virkaeläinlääkäri)
...
(Paikka ja aika) KAAVION LOOPU
"
2 artikla
Korvataan direktiivin 77/96/ETY 8 artikla seuraavasti:
"8 artikla
Teknisen kehityksen huomioon ottamiseksi voidaan 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päättää tämän direktiivin liitteitä koskevista mukautuksista tai täydennyksistä; tätä varten tehdyillä päätöksillä on varmistettava nykyisten terveystakeiden tason säilyttäminen."
3 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1985 ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
4 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 7 päivänä helmikuuta 1983.