Osmá směrnice Rady
ze dne 10. dubna 1984,
založená na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o schvalování osob pověřených prováděním povinného auditu účetních dokumentů
(84/253/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na čl. 54 odst. 3 písm. g) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že podle směrnice 78/660/EHS [4] musí být audit u ročních účetních závěrek některých forem společností prováděn jednou nebo více osobami, které jsou k tomu oprávněny, a pouze společnosti uvedené v článku 11 uvedené směrnice mohou být osvobozeny od povinnosti auditu;
vzhledem k tomu, že uvedená směrnice byla doplněna směrnicí 83/349/EHS [5] o konsolidovaných účetních závěrkách;
vzhledem k tomu, že je třeba harmonizovat kvalifikaci osob, které jsou oprávněny k provádění povinného auditu účetních dokumentů; že je třeba zabezpečit, aby tyto osoby byly nezávislé a bezúhonné;
vzhledem k tomu, že je nutné na základě zkoušky odborné způsobilosti zajistit vysokou úroveň teoretických znalostí nezbytných k provádění povinného auditu účetních dokumentů, jakož i schopnost využívat těchto znalostí při praktickém provádění tohoto auditu;
vzhledem k tomu, že členské státy by měly mít pravomoc úředně schvalovat osoby, které nesplňují všechny požadované podmínky týkající se teoretického vzdělání, které se však touto profesní činností, jež jim přináší dostatečné zkušenosti z oblasti financí, práva a účetnictví, zabývají dlouhá léta a které úspěšně složí zkoušku odborné způsobilosti;
vzhledem k tomu, že členské státy by měly mít také pravomoc přijímat přechodná opatření ve prospěch odborníků;
vzhledem k tomu, že členské státy budou moci úředně schvalovat jak fyzické osoby, tak auditorské společnosti, které mohou být právnickými osobami anebo jinými společnostmi nebo sdruženími;
vzhledem k tomu, že fyzické osoby provádějící povinný audit účetních dokumentů jménem takové auditorské společnosti musí splňovat podmínky této směrnice;
vzhledem k tomu, že členský stát bude moci úředně schválit osoby, které v zahraničí získají kvalifikaci rovnocennou kvalifikaci předepsané touto směrnicí;
vzhledem k tomu, že je třeba připustit, aby některý členský stát, jenž v okamžiku přijetí této směrnice uznává kategorie fyzických osob, které splňují podmínky uložené v této směrnici, ale jejichž úroveň zkoušky odborné způsobilosti je pod úrovní ukončeného vysokoškolského vzdělání, mohl i nadále za určitých podmínek a až do další koordinace poskytnout takovýmto osobám zvláštní úřední schválení k provádění povinného auditu účetních dokumentů společností a sdružení podniků omezené velikosti, pokud tento členský stát nevyužije možnosti osvobození od povinnosti sestavovat konsolidované účetní závěrky, které jsou dány směrnicemi Společenství;
vzhledem k tomu, že tato směrnice se nezabývá ani právem usazování ani volným pohybem služeb, pokud jde o osoby pověřené prováděním povinného auditu účetních dokumentů;
vzhledem k tomu, že uznávání úředního schválení osob z jiných členských států za účelem výkonu takového auditu bude zvlášť upraveno směrnicemi o přístupu k činnostem v oblasti financí, ekonomiky a účetnictví a o jejich výkonu, jakož i o volném pohybu služeb v uvedených oblastech,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
ODDÍL I
Oblast působnosti
Článek 1
1. Koordinační opatření stanovená touto směrnicí se použijí na vnitrostátní právní a správní předpisy týkající se osob pověřených
a) prováděním povinných auditu účetních závěrek společností a podniků a ověřováním souladu výročních zpráv s těmito ročními účetními závěrkami, jsou-li tento audit a toto ověřování nařízeny předpisy Společenství;
b) prováděním povinného auditu konsolidovaných účetních závěrek skupin podniků a ověřováním souladu výročních zpráv s těmito konsolidovanými účetními závěrkami, jsou-li tento audit a toto ověřování nařízeny předpisy Společenství.
2. Osoby uvedené v odstavci 1 mohou být, v závislosti na právních předpisech každého členského státu, buď osobami fyzickými, nebo právnickými, nebo mít jinou formu společnosti nebo sdružení (auditorskou společnost ve smyslu této směrnice).
ODDÍL II
Pravidla úředního schvalování
Článek 2
1. Povinný audit dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1 smějí provádět pouze úředně schválené osoby.
Orgány členských států mohou schválit pouze
a) fyzické osoby, které splňují alespoň podmínky stanovené v článcích 3 až 19;
b) auditorské společnosti, které splňují alespoň tyto podmínky:
i) fyzické osoby provádějící povinný audit dokumentů uvedených v článku 1 jménem auditorské společnosti musí splňovat alespoň podmínky stanovené v článcích 3 až 19; členské státy mohou stanovit, že tyto osoby musí být také úředně schváleny;
ii) většinu hlasovacích práv musí držet fyzické osoby nebo auditorské společnosti splňující alespoň podmínky stanovené v článcích 3 až 19 s výjimkou čl. 11 odst. 1 písm. b); členské státy mohou stanovit, že tyto fyzické osoby nebo auditorské společnosti musí být také úředně schváleny. Ty členské státy, které takovou podmínku neukládají v okamžiku přijetí této směrnice, ji však nemusí ukládat, jsou-li všechny podíly v auditorské společnosti zapsány a mohou být převedeny jen se souhlasem auditorské společnosti, anebo stanoví-li tak členský stát, se souhlasem příslušného orgánu;
iii) většinu členů správního nebo řídícího orgánu auditorské společnosti musí tvořit fyzické osoby nebo auditorské společnosti splňující alespoň podmínky stanovené články 3 až 19; členské státy mohou stanovit, že tyto fyzické osoby nebo auditorské společnosti musí být také úředně schváleny. Je-li takový orgán tvořen pouze dvěma členy, musí tyto podmínky splňovat alespoň jeden z nich.
Aniž je dotčen čl. 14 odst. 2, musí být úřední schválení auditorské společnosti odvoláno, není-li splněna některá z podmínek uvedených v písmenu b). Členské státy mohou nicméně stanovit nanejvýš dvouletou lhůtu, v níž musí být splněny podmínky stanovené v písm. b) bodech ii) a iii).
2. Orgány členských států mohou být pro účely této směrnice profesní sdružení, pokud je vnitrostátní právo opravňuje k udělování úředního schválení ve smyslu této směrnice.
Článek 3
Orgány členského státu udělí úřední schválení jen osobám bezúhonným a neprovozujícím žádnou činnost, která je podle právních předpisů daného členského státu neslučitelná s povinným auditem dokumentů uvedeným v čl. 1 odst. 1.
Článek 4
Fyzická osoba může získat úřední schválení k provádění povinného auditu dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1, pouze pokud dosáhla úrovně vzdělání nutné pro přijetí na vysokou školu, absolvovala program teoretického a praktického vzdělávání a složila zkoušku odborné způsobilosti na vysokoškolské úrovni, pořádanou nebo uznávanou státem.
Článek 5
Zkouška odborné způsobilosti uvedená v článku 4 musí zaručit nezbytnou úroveň teoretických znalostí v oborech souvisejících s prováděním povinného auditu dokumentů uvedeným v čl. 1 odst. 1 a schopnost uplatnit takové znalosti v praxi.
Alespoň část této zkoušky musí být v písemné formě.
Článek 6
Zkouška zaměřená na prověření teoretických znalostí se musí týkat zejména těchto oblastí:
a) - provádění auditu,
- analýza a kritické zhodnocení ročních účetních závěrek,
- všeobecné účetnictví,
- konsolidované účetní závěrky,
- nákladové a provozní účetnictví,
- vnitřní audit,
- standardy týkající se sestavení ročních účetních a konsolidovaných účetních závěrek a metod oceňování rozvahových položek a výpočtu hospodářského výsledku,
- právní předpisy a profesní standardy týkající se povinného auditu účetních dokumentů a osob provádějících tento audit;
b) jsou-li relevantní pro provádění auditu:
- právo obchodních společností,
- úpadkové právo,
- daňové právo,
- občanské a obchodní právo,
- pracovní právo a právo sociálního zabezpečení,
- informační a výpočetní systémy,
- podniková, všeobecná a finanční ekonomika,
- matematika a statistika,
- obecné zásady finančního řízení podniků.
Článek 7
1. Odchylně od článků 5 a 6 může členský stát stanovit, že osoba, která úspěšně složila vysokoškolskou nebo jinou rovnocennou zkoušku nebo která má vysokoškolský titul nebo rovnocennou kvalifikaci v jednom nebo více předmětech uvedených v článku 6, může být osvobozena od zkoušky teoretických znalostí z předmětů, kterých se taková zkouška nebo titul týkaly.
2. Odchylně od článku 5 může členský stát stanovit, že držitel vysokoškolského titulu nebo rovnocenné kvalifikace v jednom předmětu nebo více předmětech uvedených v článku 6 může být osvobozen od zkoušky schopnosti praktického uplatnění teoretických znalostí takových předmětů, pokud absolvoval praxizakončenou zkouškou nebo udělením diplomu, uznaných státem.
Článek 8
1. Aby byla zabezpečena schopnost uplatnit teoretické zkušenosti v praxi, jejíž ověření součástí předepsané zkoušky, musí osoba absolvovat alespoň tříletou odbornou praxi, mimo jiné při provádění auditu ročních účetních a konsolidovaných účetních závěrek nebo podobných finančních výkazů. Tato praxe musí alespoň ze dvou třetin probíhat u osoby úředně schválené podle práva členského státu v souladu s touto směrnicí; členské státy však mohou povolit, aby odborná praxe probíhala u osoby úředně schválené podle práva jiného členského státu a v souladu s touto směrnicí.
2. Členské státy zajistí, aby veškerá odborná praxe probíhala pod dohledem osob, které poskytují dostatečné záruky týkající se odborné přípravy uchazeče.
Článek 9
Členské státy mohou k provádění povinného auditu dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1, schválit osoby, které nesplňují podmínky stanovené v článku 4, prokáží-li,
a) že po dobu patnácti let vykonávaly odborné činnosti, které jim umožnily získat dostatečné zkušenosti v oblasti financí, práva a účetnictví, a úspěšně složily zkoušku odborné způsobilosti podle článku 4, nebo
b) že po dobu sedmi let vykonávaly odborné činnosti ve stejných oborech, a kromě toho absolvovaly odbornou praxi uvedenou v článku 8 a složily zkoušku odborné způsobilosti podle článku 4.
Článek 10
1. Členské státy mohou od délky odborné činnosti uvedené v článku 9 odečíst počet let teoretického vzdělávání v oborech uvedených v článku 6, bylo-li toto vzdělání zakončeno zkouškou uznávanou státem. Toto období nesmí být kratší než jeden rok a od délky odborné činnosti nelze odečíst více než čtyři roky.
2. Délka odborné činnosti, stejně jako délka odborné praxe, nesmí být kratší než program teoretického a praktického vzdělávání požadovaný v článku 4.
Článek 11
1. Orgány členského státu mohou schválit osoby, které získaly část kvalifikace nebo celou kvalifikaci v jiném státě, splňují-li obě tyto podmínky:
a) jejich kvalifikaci shledají příslušné orgány jako rovnocennou té, jež je požadována podle práva tohoto členského státu v souladu s touto směrnicí, a
b) tyto osoby prokáží právnické znalosti požadované v daném členském státě pro provádění povinného auditu účetních dokumentů, uvedené v čl. 1 odst. 1. Orgány tohoto členského státu však nemusí toto prokázání požadovat, shledají-li právnické znalosti získané v jiném státě za dostačující.
2. Použije se článek 3.
Článek 12
1. Členský stát může v souladu s touto směrnicí považovat za úředně schválené odborníky, kteří byli úředně schváleni individuálními rozhodnutími příslušných orgánů tohoto členského státu před nabytím účinnosti předpisů uvedených v čl. 30 odst. 2.
2. Přijetí fyzické osoby za člena profesního sdružení uznaného státem, dává-li podle právních předpisů tohoto státu toto přijetí za člena sdružení právo provádět povinný audit dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1, může být považováno za úřední schválení individuálním rozhodnutím ve smyslu odstavce 1 tohoto článku.
Článek 13
Až do nabytí účinnosti předpisů uvedených v čl. 30 odst. 2 může členský stát v souladu s touto směrnicí považovat za úředně schválené ty odborníky, kteří nebyli úředně schváleni individuálními rozhodnutími příslušných orgánů, kteří však mají v daném členském státě stejnou kvalifikaci jako osoby úředně schválené individuálními rozhodnutími a kteří provádějí ke dni úředního schválení povinný audit dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1 jménem takových úředně schválených osob.
Článek 14
1. Členský stát může považovat za úředně schválené v souladu s touto směrnicí auditorské společnosti, které byly úředně schváleny individuálními rozhodnutími příslušných orgánů daného členského státu před nabytím účinnosti předpisů uvedených v čl. 30 odst. 2.
2. Podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1 písm. b) bodech ii) a iii) musí být splněny ve lhůtě, která nesmí být stanovena delší než pět let ode dne nabytí účinnosti předpisů uvedených v čl. 30 odst. 2.
3. Fyzické osoby, které až do nabytí účinnosti předpisů uvedených v čl. 30 odst. 2 prováděly audit dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1 jménem auditorské společnosti, mohou po tomto datu získat oprávnění k pokračování v této činnosti, i když nesplňují všechny podmínky uložené touto směrnicí.
Článek 15
Odborníci, kteří nebyli úředně schváleni individuálním rozhodnutím příslušných orgánů, avšak mají v některém členském státě oprávnění provádět povinný audit dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1 a tuto činnost až do té doby skutečně vykonávali, mohou být až do uplynutí jednoho roku po nabytí účinnosti předpisů uvedených v čl. 30 odst. 2 úředně schváleni tímto členským státem v souladu s touto směrnicí.
Článek 16
Po dobu jednoho roku po nabytí účinnosti předpisů uvedených v čl. 30 odst. 2 mohou členské státy uplatňovat přechodná opatření ohledně odborníků, kteří po tomto dni budou mít i nadále právo ověřovat roční účetní závěrky některých forem společností nebo podniků, které nepodléhají povinnému auditu, avšak po zavedení nového povinného auditu by tuto činnost nemohli vykonávat, pokud by v jejich prospěch nebyla přijata zvláštní opatření.
Článek 17
Pro články 15 a 16 se použije článek 3.
Článek 18
1. Po dobu šesti let po nabytí účinnosti předpisů uvedených v čl. 30 odst. 2 mohou členské státy uplatňovat přechodná opatření ohledně osob již procházejících odborným nebo praktickým vzděláváním ke dni nabytí účinnosti uvedených předpisů, které by po ukončení svého vzdělávání nesplňovaly podmínky stanovené touto směrnicí a nemohly by z tohoto důvodu provádět povinný audit dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1, k čemuž byly připravovány.
2. Použije se článek 3.
Článek 19
Odborníci uvedení v článcích 15 a 16 nebo osoby uvedené v článku 18 mohou být odchylně od článku 4 úředně schváleni pouze tehdy, shledají-li příslušné orgány, že jsou způsobilí provádět povinný audit dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1 a že mají rovnocennou kvalifikaci jako osoby úředně schválené podle článku 4.
Článek 20
Členské státy, které nevyužijí možnosti dané čl. 51 odst. 2 směrnice 78/660/EHS a v nichž ke dni přijetí této směrnice mohou některé kategorie fyzických osob provádět podle vnitrostátních právních předpisů povinný audit dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) této směrnice, mohou až do další koordinace povinného auditu účetních dokumentů zvlášť schválit pro provádění povinného auditu dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) podnikům, které nepřekračují limity ve dvou ze tří kritérií stanovených v článku 27 směrnice 78/660/EHS, fyzické osoby, které jednají vlastním jménem,
a) pokud splňují podmínky stanovené v článcích 3 až 19 této směrnice kromě toho, že úroveň zkoušky odborné způsobilosti může být nižší, než jak požaduje článek 4 této směrnice, a
b) již prováděly povinný audit této společnosti, dříve než překročila limity ve dvou ze tří kritérií stanovených v článku 11 směrnice 78/660/EHS.
Je-li však společnost součástí skupiny podniků podléhajících konsolidaci, která překračuje stanovené limity ve dvou ze tří kritérií uvedených v článku 27 směrnice 78/660/EHS, nesmějí tyto osoby v této společnosti provádět povinný audit dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) této směrnice.
Článek 21
Členský stát, který nevyužije možnosti dané čl. 6 odst. 1 směrnice 83/349/EHS a v němž v okamžiku přijetí této směrnice mohou některé kategorie fyzických osob provádět podle vnitrostátních právních předpisů povinný audit dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. b) této směrnice, může až do další koordinace povinného auditu účetních dokumentů zvlášť schválit pro provádění povinného auditu osobu ve smyslu článku 20 této směrnice, pokud sdružení podniků podléhající konsolidaci nepřekročí k rozvahovému dni mateřského podniku na základě jeho posledních ročních účetních závěrek limity u dvou ze tří kritérií uvedených v článku 27 směrnice 78/660/EHS, pokud je uvedená osoba oprávněna provádět povinný audit dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) této směrnice ve všech podnicích, jichž se konsolidace týká.
Článek 22
Členský stát, který využije článek 20, může umožnit, aby odborná praxe osob uvedených v článku 8 mohla být vykonána pod dohledem osoby, která byla podle právních předpisů tohoto členského státu úředně schválena k provádění povinného auditu uvedených v článku 20.
ODDÍL III
Řádný výkon profese a nezávislost
Článek 23
Členské státy nařídí osobám úředně schváleným k provádění povinného auditu dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1, aby tento audit prováděly řádně a podle svého nejlepšího svědomí.
Článek 24
Členské státy nařídí, aby takové osoby neprováděly povinný audit, nejsou-li nezávislé podle právních předpisů členského státu, který audit nařizuje.
Článek 25
Články 23 a 24 se také použijí pro fyzické osoby, které splňují podmínky stanovené v článcích 3 až 19 a které provádějí povinný audit dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1 jménem auditorské společnosti.
Článek 26
Členské státy zajistí, aby úředně schválené osoby podléhaly příslušným sankcím, neprovádějí-li audit v souladu s články 23, 24 a 25.
Článek 27
Členské státy zajistí, aby společníci a akcionáři úředně schválené auditorské společnosti a členové správního, řídícího a dozorčího orgánu takových společností, kteří osobně nesplňují podmínky stanovené v článcích 3 až 19 v daném členském státě, přinejmenším nezasahovali do provádění auditu způsobem, který by ohrozil nezávislost fyzických osob, které vykonávají audit dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1 jménem auditorské společnosti.
ODDÍL IV
Zveřejňování informací
Článek 28
1. Členské státy zajistí, aby jména a adresy veškerých fyzických osob a auditorských společností úředně schválených pro provádění povinného auditu dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1 byly přístupné veřejnosti.
2. Kromě toho musí každá úředně schválená auditorská společnost zpřístupnit veřejnosti
a) jména a adresy fyzických osob uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b) bodě i);
b) jména a adresy společníků nebo akcionářů auditorské společnosti a
c) jména a adresy členů správního nebo řídícího orgánu auditorské společnosti.
3. Je-li určité fyzické osobě povoleno provádět povinný audit dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 1 u určité společnosti za podmínek uvedených v článcích 20, 21 a 22, použije se odstavec 1 tohoto článku. Je však nutno uvést kategorie společností nebo sdružení podniků, kde je takový audit povolen.
ODDÍL V
Závěrečná ustanovení
Článek 29
Kontaktní výbor zřízený článkem 52 směrnice 78/660/EHS
a) také podporuje, aniž jsou dotčeny články 169 a 170 Smlouvy, harmonizované uplatňování této směrnice pomocí pravidelných jednání, zejména o konkrétních obtížích vznikajících v souvislosti s jejím uplatňováním;
b) radí Komisi v případě potřeby ve věcech doplnění nebo změn této směrnice.
Článek 30
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 1988. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Členské státy mohou stanovit, že se předpisy uvedené v odstavci 1 použijí až od 1. ledna 1990.
3. Členské státy zajistí, aby byla Komise sdělena hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
4. Členské státy rovněž zajistí, aby byly Komise sděleny seznamy zkoušek pořádaných nebo uznávaných podle článku 4.
Článek 31
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 10. dubna 1984.
KAHDEKSAS NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 10 päivänä huhtikuuta 1984,
perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, lakisääteisten tilintarkastusten suorittamisesta vastuussa olevien henkilöiden hyväksymisestä (84/253/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
direktiivin 78/660/ETY (4) mukaan yhden tai useamman henkilön, jolla on oikeus tarkastaa tilejä, on tarkastettava yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätökset, ja tästä tarkastuksesta voidaan vapauttaa vain mainitun direktiivin 11 artiklassa tarkoitetut yhtiöt,
edellä mainittua direktiiviä on täydennetty konsolidoiduista tilinpäätöksistä annetulla direktiivillä 83/349/ETY (5),
olisi yhdenmukaistettava niiden henkilöiden kelpoisuusvaatimukset, joilla on oikeus suorittaa tilinpäätösasiakirjojen lakisääteistä tarkastusta; tulisi varmistaa, että nämä henkilöt ovat riippumattomia ja hyvämaineisia,
tilinpäätösasiakirjojen lakisääteisen tarkastuksen edellyttämä hyvä teoreettinen tieto sekä taito soveltaa sitä käytännössä on varmistettava ammatillisella tutkinnolla,
jäsenvaltioilla tulisi olla oikeus hyväksyä henkilöitä, jotka eivät täytä kaikkia teoreettista koulutusta koskevia vaatimuksia, mutta jotka kuitenkin ovat pitkään harjoittaneet ammattia, jossa he ovat saaneet riittävän kokemuksen rahoituksen, oikeustieteen ja laskentatoimen aloilta, ja suorittaneet ammatillisen tutkinnon,
jäsenvaltioilla tulisi myös olla oikeus antaa siirtymäsäännöksiä ammatinharjoittajien eduksi,
jäsenvaltiot voivat hyväksyä sekä luonnollisia henkilöitä että tilintarkastusyhteisöjä, jotka voivat olla oikeushenkilöitä taikka muita yhtiöitä tai yhteisöjä,
luonnollisten henkilöiden, jotka suorittavat tilinpäätösasiakirjojen lakisääteistä tarkastusta tällaisten tilintarkastusyhteisöjen lukuun, on täytettävä tässä direktiivissä säädetyt vaatimukset,
jäsenvaltio voi hyväksyä henkilöitä, jotka ovat saaneet toisessa valtiossa kelpoisuuden, joka vastaa tässä direktiivissä säädettyä,
jäsenvaltion, joka tätä direktiiviä annettaessa hyväksyy tässä direktiivissä säädetyt vaatimukset täyttäviä henkilöitä, joiden ammatillinen tutkinto ei kuitenkaan vastaa korkeakoulun loppututkintoa, olisi myöhemmin toteutettavaan yhteensovittamiseen saakka tietyin edellytyksin sallittava jatkaa erityisen hyväksymisen antamista tällaisille henkilöille enintään tietynkokoisten yhtiöiden ja yrityskokonaisuuksien tilinpäätösasiakirjojen lakisääteiseen tarkastukseen, jos kyseinen jäsenvaltio ei ole käyttänyt yhteisön direktiiveissä säädettyjä mahdollisuuksia myöntää poikkeuksia konsolidoitujen tilinpäätösten laatimisesta,
tämä direktiivi ei koske tilinpäätösasiakirjojen lakisääteisen tarkastuksen suorittamisesta vastuussa olevien henkilöiden sijoittautumisoikeutta tai palvelujen tarjoamisen vapautta, ja
tällaiseen tarkastukseen muiden jäsenvaltioiden kansalaisille annetun hyväksymisen tunnustamisesta annetaan erityissäännökset direktiiveillä, jotka koskevat ammattiin ryhtymistä ja ammatin harjoittamista rahoituksen, talouden ja laskentatoimen alalla sekä vapautta tarjota näiden alojen palveluja,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I JAKSO
Soveltamisala
1 artikla
1. Tässä direktiivissä säädettyjä yhteensovittamistoimenpiteitä sovelletaan jäsenvaltioiden lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin, jotka koskevat henkilöitä, jotka ovat vastuussa:
a) yhtiöiden tilinpäätösten lakisääteisen tarkastuksen suorittamisesta ja sen todentamisesta, että toimintakertomukset ovat yhdenmukaisia tilinpäätöksien kanssa, sikäli kuin yhteisön oikeudessa edellytetään tällaista tarkastusta ja todentamista;
b) yrityskokonaisuuksien konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisen tarkastuksen suorittamisesta ja sen todentamisesta, että konsolidoidut toimintakertomukset ovat yhdenmukaisia konsolidoitujen tilinpäätöksien kanssa, sikäli kuin yhteisön oikeudessa edellytetään tällaista tarkastusta ja todentamista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut henkilöt voivat olla, sen mukaan kuin jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään, luonnollisia henkilöitä taikka oikeushenkilöitä, muita yhtiöitä tai yhteisöjä (tilintarkastusyhteisöt, joita tarkoitetaan tässä direktiivissä).
II JAKSO
Hyväksymistä koskevat säännökset
2 artikla
1. Vain hyväksytyt henkilöt voivat suorittaa 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteisen tarkastuksen. Jäsenvaltion viranomaiset voivat hyväksyä vain:
a) luonnollisia henkilöitä, jotka täyttävät ainakin 3-19 artiklassa säädetyt vaatimukset;
b) tilintarkastusyhteisöjä, jotka täyttävät ainakin seuraavat edellytykset:
i) luonnollisten henkilöiden, jotka suorittavat tilintarkastusyhteisön lukuun 1 artiklassa tarkoitettujen asiakirjojen tarkastuksen, on täytettävä ainakin 3-19 artiklassa säädetyt vaatimukset; jäsenvaltio voi vaatia, että myös tällaisten luonnollisten henkilöiden on oltava hyväksyttyjä;
ii) äänimäärän enemmistön on oltava sellaisilla henkilöillä tai tilintarkastusyhteisöillä, jotka täyttävät ainakin 3-19 artiklassa säädetyt vaatimukset, lukuun ottamatta 11 artiklan 1 kohdan b alakohtaa; jäsenvaltio voi vaatia, että myös tällaisten luonnollisten henkilöiden tai tilintarkastusyhteisöjen on oltava hyväksyttyjä. Jos jäsenvaltiossa ei tätä direktiiviä annettaessa ole säännöksiä tällaista enemmistöä koskevasta vaatimuksesta, sen ei tarvitse säätää siitä, jos tilintarkastusyhteisön kaikki osakkeet tai osuudet ovat nimetylle henkilölle asetettuja ja ne voidaan siirtää vain tilintarkastusyhteisön suostumuksella tai, jos jäsenvaltiossa niin säädetään, toimivaltaisen viranomaisen luvalla;
iii) tilintarkastusyhteisön hallinto- tai johtoelimen jäsenten enemmistön on oltava luonnollisia henkilöitä tai tilintarkastusyhteisöjä, jotka täyttävät ainakin 3-19 artiklassa säädetyt vaatimukset; jäsenvaltio voi vaatia, että myös tällaisten luonnollisten henkilöiden tai tilintarkastusyhteisöjen on oltava hyväksyttyjä. Jos kyseisessä toimielimessä on vain kaksi jäsentä, ainakin toisen on täytettävä nämä vaatimukset.
Tilintarkastusyhteisön hyväksyminen on peruutettava, jos jotain b alakohdassa säädetyistä edellytyksistä ei enää täytetä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 14 artiklan 2 kohdan soveltamista. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää enintään kahden vuoden pituisesta määräajasta, jonka päätyttyä b alakohdan ii ja iii alakohdassa säädetyt vaatimukset on täytettävä.
2. Tätä direktiiviä sovellettaessa ammatillisilla yhteisöillä on sama toimivalta kuin jäsenvaltioiden viranomaisilla, jos ne kansallisen lainsäädännön mukaan saavat suorittaa tässä direktiivissä tarkoitettuja hyväksymisiä.
3 artikla
Jäsenvaltion viranomaiset saavat hyväksyä ainoastaan hyvämaineisia henkilöitä, jotka eivät harjoita toimintaa, joka tämän jäsenvaltion lainsäädännön mukaan on yhteensopimatonta 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteisen tarkastuksen kanssa.
4 artikla
Luonnollinen henkilö voidaan hyväksyä suorittamaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta vasta kun hän on korkeakoulukelpoisuuden saavutettuaan suorittanut teoreettisen koulutusohjelman mukaiset opinnot ja vaadittavan käytännön harjoittelun sekä suorittanut valtion järjestämän tai tunnustaman ammatillisen tutkinnon, joka on korkeakoulun loppututkinnon tasoinen.
5 artikla
Edellä 4 artiklassa tarkoitetun ammatillisen tutkinnon on taattava tarpeellinen teoreettinen perehtyneisyys 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteisen tarkastuksen kannalta tärkeisiin oppiaineisiin, sekä taito soveltaa tällaista tietoa käytännössä.
Ainakin osan tutkinnosta on oltava kirjallinen.
6 artikla
Tutkintoon sisältyvän teoreettisen tiedon kokeen tulee käsittää erityisesti seuraavat oppiaineet:
a) - tilintarkastus,
- tilinpäätösanalyysi,
- yleinen laskentatoimi,
- konsolidoitu tilinpäätös,
- liikekirjanpito ja sisäinen laskentatoimi,
- sisäinen tarkastus,
- tilinpäätöksen ja konsolidoidun tilinpäätöksen laatimista ja taseen erien arvostusta sekä tuloksen käsittelyä koskevat säännöt,
- tilinpäätösasiakirjojen lakisääteistä tarkastusta ja tarkastuksen suorittamista koskevat oikeudelliset ja ammatilliset säännöt;
b) tarkastuksen edellyttämässä laajuudessa:
- yhtiölainsäädäntö,
- konkurssia ja muita vastaavia menettelyjä koskeva lainsäädäntö,
- verolainsäädäntö,
- siviili- ja kauppaoikeus,
- työlainsäädäntö sekä sosiaalivakuutusta koskevat säännökset,
- tietojärjestelmät ja tietojenkäsittelyoppi,
- liiketalous, kansantalous ja rahoitus,
- matematiikka ja tilastotiede,
- yrityksen taloushallinnon perusperiaatteet.
7 artikla
1. Jäsenvaltio voi 5 ja 6 artiklasta poiketen säätää, että se, joka on suorittanut korkeakoulututkinnon tai vastaavan tutkinnon tai jolla on korkeakoulussa suoritettu arvosana tai vastaava arvosana yhdessä tai useammassa 6 artiklassa tarkoitetussa oppiaineessa, voidaan vapauttaa teoreettisen tiedon kokeesta niiden oppiaineiden osalta, jotka sisältyvät kyseiseen tutkintoon tai arvosanaan.
2. Jäsenvaltio voi 5 artiklasta poiketen säätää, että se, jolla on korkeakoulussa suoritettu arvosana tai sitä vastaava arvosana yhdessä tai useammassa 6 artiklassa tarkoitetussa oppiaineessa, voidaan vapauttaa teoreettisen tiedon soveltamistaidon kokeesta näiden oppiaineiden osalta, jos hän on suorittanut niissä käytännön harjoittelun, josta on osoituksena valtion tunnustama tutkinto tai todistus.
8 artikla
1. Tutkintoon sisältyvän teoreettisen tiedon käytäntöön soveltamista koskevan valmiuden varmistamiseksi on suoritettava vähintään kolmen vuoden käytännön harjoittelu tilinpäätösten, konsolidoitujen tilinpäätösten tai vastaavien laskentatoimen laskelmien tarkastamisessa. Vähintään kaksi kolmasosaa tällaisesta käytännön harjoittelusta on suoritettava sellaisen henkilön ohjauksessa, joka on hyväksytty jäsenvaltion tämän direktiivin mukaisen lainsäädännön nojalla; jäsenvaltio voi kuitenkin sallia, että käytännön harjoittelu suoritetaan sellaisen henkilön ohjauksessa, joka on hyväksytty toisen jäsenvaltion tämän direktiivin mukaisen lainsäädännön nojalla.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että koko käytännön harjoittelu suoritetaan sellaisten henkilöiden ohjauksessa, jotka voivat antaa riittävät takeet harjoittelusta.
9 artikla
Jäsenvaltiot voivat hyväksyä henkilöitä suorittamaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta, vaikka he eivät täyttäisi 4 artiklassa säädettyjä vaatimuksia, jos he voivat osoittaa:
a) että he ovat 15 vuoden ajan harjoittaneet ammattimaisesti toimintaa, jossa he ovat saaneet riittävän kokemuksen rahoituksen, oikeustieteen ja laskentatoimen aloilta, ja suorittaneet 4 artiklassa tarkoitetun ammatillisen tutkinnon; tai
b) että he ovat seitsemän vuoden ajan harjoittaneet ammattitoimintaa mainituilla aloilla sekä lisäksi suorittaneet 8 artiklassa tarkoitetun käytännön harjoittelun ja 4 artiklassa tarkoitetun ammatillisen tutkinnon.
10 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat vähentää 6 artiklassa tarkoitettujen oppiaineiden teoreettisiin opintoihin käytetyn ajan 9 artiklassa mainitun ammattitoiminnan vuosista, jos tällaisista opinnoista on osoituksena valtion tunnustama tutkinto. Opintoihin käytetyn ajan tulee kuitenkin olla vähintään vuosi, eikä sitä saa vähentää ammattitoimintaan käytetystä ajasta enempää kuin neljä vuotta.
2. Ammattitoiminnan sekä käytännön harjoittelun pituuden on oltava vähintään yhtä pitkä kuin 4 artiklan mukaan vaadittavat teoreettiset opinnot ja käytännön harjoittelu.
11 artikla
1. Jäsenvaltion viranomaiset voivat hyväksyä henkilöitä, jotka ovat saavuttaneet koko kelpoisuutensa tai osan siitä muussa valtiossa, jos he täyttävät seuraavat kaksi edellytystä:
a) toimivaltaiset viranomaiset arvioivat heidän kelpoisuutensa vastaavan kyseisen jäsenvaltion tämän direktiivin mukaisessa lainsäädännössä säädettyjä kelpoisuusvaatimuksia; ja
b) he ovat osoittaneet, että heillä on 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta varten kyseisessä jäsenvaltiossa edellytetyt oikeudelliset tiedot. Kyseisen jäsenvaltion viranomaisten ei kuitenkaan tarvitse vaatia tämän osoittamista, jos he pitävät toisessa valtiossa hankittua lainsäädännön tuntemusta riittävänä.
2. Sovelletaan, mitä 3 artiklassa säädetään.
12 artikla
1. Jäsenvaltio voi pitää tämän direktiivin mukaan hyväksyttyinä myös sellaisia ammatinharjoittajia, jotka on kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hallinnollisella päätöksellä hyväksytty ennen 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säännösten soveltamista.
2. Luonnollisen henkilön ottaminen valtion tunnustaman ammatillisen yhdistyksen jäseneksi voidaan katsoa 1 kohdassa tarkoitetuksi hallinnollisella päätöksellä hyväksymiseksi, jos tällainen jäseneksi ottaminen tuottaa kyseisen valtion lainsäädännön mukaan oikeuden suorittaa 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta.
13 artikla
Ennen 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säännösten soveltamista jäsenvaltio voi pitää tämän direktiivin mukaan hyväksyttyinä sellaisia ammatinharjoittajia, joilla siitä huolimatta, että heitä ei ole hyväksytty toimivaltaisen viranomaisen hallinnollisella päätöksellä, on sama kelpoisuus kuin kyseisessä jäsenvaltiossa hallinnollisella päätöksellä hyväksytyillä henkilöillä ja jotka hyväksymisen hetkellä suorittavat 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta näiden hyväksyttyjen henkilöiden lukuun.
14 artikla
1. Jäsenvaltio voi pitää tämän direktiivin mukaan hyväksyttyinä sellaisia tilintarkastusyhteisöjä, jotka on jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisten hallinnollisella päätöksellä hyväksytty ennen 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säännösten täytäntöönpanoa.
2. Edellä 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii ja iii alakohdassa säädetyt edellytykset on täytettävä viimeistään kun viisi vuotta on kulunut siitä, kun 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut säännökset pannaan täytäntöön.
3. Sellaiset luonnolliset henkilöt, jotka ovat 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säännösten täytäntöönpanoon asti suorittaneet 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta tilintarkastusyhteisön lukuun, voidaan hyväksyä jatkamaan tarkastusta mainitun ajankohdan jälkeenkin, vaikka he eivät täyttäisi kaikkia tässä direktiivissä säädettyjä vaatimuksia.
15 artikla
Kunnes vuosi on kulunut siitä, kun 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut säännökset on pantu täytäntöön, jäsenvaltio voi tämän direktiivin mukaisesti hyväksyä sellaisia ammatinharjoittajia, joita ei ole hyväksytty toimivaltaisen viranomaisen hallinnollisella päätöksellä, mutta joilla kuitenkin on kyseisessä jäsenvaltiossa kelpoisuus suorittaa 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta ja jotka tosiasiallisesti ovat mainittuun ajankohtaan asti harjoittaneet sellaista toimintaa.
16 artikla
Jäsenvaltio voi yhden vuoden ajan siitä, kun 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut säännökset on pantu täytäntöön, soveltaa siirtymätoimenpiteitä järjestääkseen sellaisten ammatinharjoittajien aseman, joilla tuon ajankohdan jälkeenkin on oikeus tarkastaa yhtiömuodoltaan sellaisten yhtiöiden tilinpäätösasiakirjoja, joilta ei vaadita lakisääteistä tilintarkastusta, jos nämä henkilöt eivät enää voisi suorittaa tällaisia tarkastuksia uusien lakisääteistä tarkastusta koskevien säännösten mukaan, ellei erityisiä toimenpiteitä toteutettaisi heidän edukseen.
17 artikla
Mitä 3 artiklassa säädetään, noudatetaan myös sovellettaessa 15 ja 16 artiklaa.
18 artikla
1. Jäsenvaltio voi kuuden vuoden ajan siitä, kun 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut säännökset on pantu täytäntöön, soveltaa siirtymätoimenpiteitä sellaisiin henkilöihin, jotka silloin kun mainittuja säännöksiä ryhdyttiin soveltamaan, suorittivat ammattiopintoja tai käytännön harjoittelua, mutta jotka nämä opinnot tai tällaisen harjoittelun suoritettuaan eivät täyttäisi tässä direktiivissä säädettyjä vaatimuksia eivätkä sen vuoksi voisi suorittaa sitä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta, johon heidät on koulutettu.
2. Sovelletaan, mitä 3 artiklassa säädetään.
19 artikla
Edellä 15 tai 16 artiklassa tarkoitettu ammatinharjoittaja tai 18 artiklassa tarkoitettu henkilö voidaan hyväksyä 4 artiklasta poiketen vain, jos toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että hän soveltuu suorittamaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta ja että hänellä on 4 artiklan mukaan hyväksyttyjen henkilöiden kelpoisuutta vastaava kelpoisuus.
20 artikla
Jäsenvaltio, joka ei käytä direktiivin 78/660/ETY 51 artiklan 2 kohdassa säädettyä mahdollisuutta ja jossa erilaisiin ryhmiin kuuluvat luonnolliset henkilöt voivat tätä direktiiviä annettaessa kansallisen lainsäädännön mukaan suorittaa tämän direktiivin 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta, voi myöhemmin toteutettavaan tilinpäätösasiakirjojen lakisääteisen tarkastuksen yhteensovittamiseen asti erikseen hyväksyä omissa nimissään toimivia luonnollisia henkilöitä suorittamaan 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta yhtiössä, joka ei ylitä kahta kolmesta direktiivin 78/660/ETY 27 artiklassa säädetystä raja-arvosta, jos nämä henkilöt:
a) täyttävät tämän direktiivin 3-19 artiklassa säädetyt vaatimukset, jolloin ammatillinen tutkinto voi kuitenkin olla alemmantasoinen kuin tämän direktiivin 4 artiklassa säädetään; ja
b) ovat suorittaneet lakisääteistä tarkastusta kyseisessä yhtiössä jo ennen kuin se on ylittänyt kaksi kolmesta 78/660/ETY 11 artiklassa säädetystä raja-arvosta.
Jos yhtiö kuitenkin kuuluu konsolidoitavaan yrityskokonaisuuteen, joka ylittää kaksi kolmesta direktiivin 78/660/ETY 27 artiklassa säädetystä raja-arvosta, edellä tarkoitetut henkilöt eivät voi siinä yhtiössä suorittaa tämän direktiivin 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta.
21 artikla
Jäsenvaltio, joka ei käytä direktiivin 83/349/ETY 6 artiklan 1 kohdassa säädettyä mahdollisuutta ja jossa erilaisiin ryhmiin kuuluvat luonnolliset henkilöt voivat tätä direktiiviä annettaessa kansallisen lainsäädännön mukaan suorittaa tämän direktiivin 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta, voi myöhemmin toteutettavaan tilinpäätösasiakirjojen lakisääteisen tarkastuksen yhteensovittamiseen asti erikseen hyväksyä tämän direktiivin 20 artiklan mukaisesti hyväksytyn henkilön suorittamaan 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta, jos emoyrityksen tilinpäätöspäivänä konsolidoitava yrityskokonaisuus ei kokonaisuuteen kuuluvien yritysten viimeisten tilinpäätösten mukaan ylitä kahta kolmesta direktiivin 78/660/ETY 27 artiklassa säädetystä raja-arvosta ja jos asianomainen saa suorittaa kaikkien konsolidointiin kuuluvien yritysten tämän direktiivin 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta.
22 artikla
Jäsenvaltio, joka soveltaa 20 artiklaa, voi sallia, että 8 artiklassa tarkoitetut henkilöt suorittavat käytännön harjoittelunsa sellaisten henkilöiden ohjauksessa, jotka on kansallisen lainsäädännön mukaan hyväksytty suorittamaan 20 artiklassa tarkoitettua lakisääteistä tarkastusta.
III JAKSO
Huolellisuus ja riippumattomuus ammatissa
23 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että henkilöiden, jotka on hyväksytty suorittamaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta, on noudatettava kyseisten tarkastusten suorittamisessa ammatillista huolellisuutta.
24 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että kyseiset henkilöt eivät saa suorittaa lakisääteistä tarkastusta, jos he eivät ole tarkastuksen suorittamista edellyttävän jäsenvaltion lainsäädännössä tarkoitetulla tavalla riippumattomia.
25 artikla
Mitä 23 ja 24 artiklassa säädetään, koskee myös luonnollisia henkilöitä, jotka täyttävät 3-19 artiklassa säädetyt vaatimukset ja suorittavat 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta tilintarkastusyhteisön lukuun.
26 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että asianmukaisia seuraamuksia voidaan määrätä hyväksytyille henkilöille, jos he eivät suorita tarkastusta 23, 24 ja 25 artiklan säännösten mukaisesti.
27 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että ainakaan hyväksyttyjen tilintarkastusyhteisöjen sellaiset jäsenet ja osakkeenomistajat sekä niiden hallinto-, johto- ja valvontaelinten sellaiset jäsenet, jotka eivät henkilökohtaisesti täytä 3-19 artiklassa säädettyjä vaatimuksia jäsenvaltiossa, eivät puutu tilintarkastusten suorittamiseen tavalla, joka vaarantaa 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja asiakirjoja tilintarkastusyhteisön lukuun tarkastavien luonnollisten henkilöiden riippumattomuuden.
IV JAKSO
Julkisuus
28 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden luonnollisten henkilöiden ja tilintarkastusyhteisöjen nimet ja osoitteet, jotka ne ovat hyväksyneet suorittamaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta, ovat yleisön saatavilla.
2. Yleisön saatavilla on lisäksi oltava kunkin hyväksytyn tilintarkastusyhteisön osalta:
a) edellä 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdan alakohdassa tarkoitettujen luonnollisten henkilöiden nimet ja osoitteet;
b) tilintarkastusyhteisön jäsenten tai osakkeenomistajien nimet ja osoitteet;
c) tilintarkastusyhteisön hallinto- tai johtoelimen jäsenten nimet ja osoitteet.
3. Jos luonnollinen henkilö saa suorittaa 1 artiklassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta yhtiössä 20, 21 tai 22 artiklassa säädetyin edellytyksin, sovelletaan tämän artiklan 1 kohtaa. Tällöin on kuitenkin ilmoitettava, minkälaisissa yhtiöissä tai yrityskokonaisuuksissa kyseinen tarkastus on sallittu.
V JAKSO
Loppusäännökset
29 artikla
Direktiivin 78/660/ETY 52 artiklalla perustetun yhteyskomitean tehtävänä on myös:
a) helpottaa tämän direktiivin yhdenmukaista soveltamista säännöllisin neuvotteluin, jotka koskevat erityisesti sen soveltamiseen liittyviä käytännön ongelmia, tämän kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 169 ja 170 artiklan soveltamista;
b) neuvoa tarvittaessa komissiota tähän direktiiviin tehtävistä lisäyksistä ja muutoksista.
30 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään tammikuuta 1988 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Jäsenvaltiot voivat säätää, että 1 kohdassa tarkoitettuja säännöksiä ei sovelleta ennen 1 päivää tammikuuta 1990.
3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että ne toimittavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
4. Jäsenvaltioiden on myös huolehdittava, että ne toimittavat komissiolle luettelot 4 artiklan mukaisesti järjestämistään tai tunnustamistaan tutkinnoista.
31 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 10 päivänä huhtikuuta 1984.